Житомирський апеляційний суд
Категорія 68 Доповідач Микитюк О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Микитюк О. Ю.

суддів Борисюка Р.М.

Григорусь Н.Й.

при секретарі Бірюченко Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу №295/12583/21

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа: служба у справах дітей Житомирської міської ради) про позбавлення батьківських прав, призначення опікуном, стягнення аліментів

за апеляційною скаргою адвоката Соломонюка Святослава Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 ,

на заочне рішення Богунського районного суду м. Житомира від 02 лютого 2022 року та на додаткове рішення Богунського районного суду м. Житомира від 07 лютого 2022 року, ухвалені під головуванням судді Зосименка О.М. у м. Житомирі,

встановив:

23 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; про встановлення опіки над малолітнім та призначення її опікуном дитини; стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання малолітнього ОСОБА_3 у розмірі 3000 грн., починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що її дочка ОСОБА_4 з 14.02.2014 по 12.12.2017 перебувала у шлюбі з відповідачем, ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 померла. З моменту смерті матері і по даний час малолітній ОСОБА_3 проживає з бабусею та перебуває на її утриманні. Позивачем створено необхідні умови для проживання та розвитку дитини, вона опікується онуком, забезпечує його матеріально. Відповідач ОСОБА_2 не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, його навчанням та вихованням, підготовкою до самостійного життя. З моменту розірвання шлюбу самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток сина як складову виховання. Взагалі не спілкується з сином, хоча це необхідно для його нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до внутрішнього світу; не створює умов для отримання освіти. Після рішення Богунського районного суду м.Житомира від 20.04.2021, яким ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позову про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав ставлення батька до дитини не змінилося, участі у житті дитини він не бере.

Заочним рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 02 лютого 2022 року позов задоволено частково. Встановлено над малолітнім ОСОБА_3 опіку. Призначено опікуном ОСОБА_1 . З ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_3 . В решті вимог відмовлено. Додатковим рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 07 лютого 2022 рокустягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 908грн.

В апеляційній скарзі адвокат Соломонюк С.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , просить скасувати заочне рішення в частині відмови у позові, ухвалити в цій частині нове рішення про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав та скасувати додаткове рішення. Зазначає, що відповідач не надав жодного доказу про виконання ним батьківських обов`язків. Згідно з рішення Богунського райсуду від 20.04.2021 у справі №295/6644/20 ОСОБА_2 попереджено про необхідність змінити ставлення до виховання сина, проте за цей час останній ставлення не змінив, участі у вихованні дитини не бере, належну матеріальну допомогу дитині у зв`язку зі смертю матері не оформив, жодних коштів на утримання дитини не дає. Крім того, при ухваленні рішення суд не вирішив питання відносно відшкодування витрат на правничу допомогу. У зв`язку з цим додаткове рішення підлягає скасуванню, а судові витрати підлягають розподілу.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Мати ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно акту про проживання особи довідки про склад сім`ї за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_8 проживає з бабою ОСОБА_1 .

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 20.04.2021 у справі №295/6644/20 ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позову про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав. Попереджено ОСОБА_9 про необхідність змінити ставлення до виховання сина. Покладено на орган опіки та піклування Житомирської міської ради контроль за виконанням ОСОБА_2 батьківських обов`язків стосовно участі у вихованні сина ОСОБА_3 .

У справі №295/6644/20 судом встановлено, що доводи позивача про те, що відповідач взагалі не цікавився життям сина не в повній мірі відповідають фактичним обставинам. Так, під час розгляду справи судом з`ясовано, що при зверненні позивача до відповідача з питань, що стосуються сина, він приходив, не відмовлявся, йшов на контакт з хлопчиком. Не заперечувалось сторонами, що відповідач приходив до позивача, коли йому стало відомо про те, що мати хлопчика померла, розмовляв з бабусею про те, що хотів би забрати хлопчика проживати з ним, що позивачем не заперечувалось в судовому засіданні. Відповідач приходив до садочка при прийомі дитини, надавав документи, відповідно до яких хлопчик отримав пільгове харчування. Необізнаність відповідача щодо перебування позивача з хлопчиком в лікарні пов`язана з тим, що позивач не повідомляла про це відповідача, що підтверджено нею в судовому засіданні. Сама позивач просила не забирати дитину.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З пояснень як позивача, так і відповідача, судом встановлено, що між відповідачем та матір`ю хлопчика за її життя, а також між ним і позивачем існують напружені відносини, певна конфліктна ситуація, що також спричиняє неактивну участь батька в житті сина.

За висновком виконавчого комітету Житомирської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради №48 від 19.01.2020 року, доцільно позбавити ОСОБА_2 батьківських прав. У висновку заначено, що ОСОБА_2 з дитиною не бачиться, не бере участі у вихованні, не цікавиться станом здоров`я, розвитком сина, ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не змінив ставлення до виховання.

Відповідно до ч.6 ст.19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Із змісту висновку вбачається, що органу опіки з`ясовував причини невиконання ОСОБА_2 батьківських обов`язків у період після ухвалення рішення суду від 20.04.2021, спілкувався з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та малолітнім ОСОБА_10 , здійснював покладений на нього судовим рішенням контроль за виконанням ОСОБА_2 батьківських обов`язків.

Оскільки у висновку відсутні беззаперечні факти свідомого та умисного ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх обов`язків та невиконання рішення Богунського районного суду м. Житомира від 20.04.2021 у справі №295/6644/20 в частині зміни ставлення до виховання дитини, не викладені мотиви щодо необхідності застосування до відповідача крайнього заходу як позбавлення його батьківських прав, суд першої інстанції правильно визнав висновок органу опіки недостатньо обґрунтованим і не взяв його до уваги.

Враховуючи, що мати ОСОБА_3 померла, і позивачем не надано доказів про доцільність застосування до батька такого крайнього заходу, як позбавлення батьківських прав, і відповідність такого заходу найкращим інтересам дитини; наявності неприязних відносин між сторонами, які впливають на участь відповідача у житті дитини; відсутність належних доказів свідомого ухилення батьком від виконання батьківських обов`язків після рішення у справі №295/6644/20 та невеликий проміжок часу після ухвалення даного рішення, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у позові.

Рішення ухвалено із дотриманням норм матеріального та процесуального права і залишається без змін. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Додаткове рішення про стягнення судового збору відповідає нормам процесуального права.

Виходячи з положень ст.141 ЦПК України підстави для стягнення на користь позивачки понесених нею витрат на правничу допомогу відсутні.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381 - 384, 389-391 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Соломонюка Святослава Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а заочне рішення Богунського районного суду м. Житомира від 02 лютого 2022 року і додаткове рішення Богунського районного суду м. Житомира від 07 лютого 2022 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча: Судді: