Номер провадження: 22-ц/813/8162/22
Справа № 521/1116/21
Головуючий у першій інстанції Плавич І. В.
Доповідач Пузанова Л. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Пузанової Л.В.,

суддів: Орловської Н.В.,

Склярської І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк Приват Банк на заочне рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 29 вересня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

У січні 2021 року Акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування заявлених вимог товариство послалося на те, що 29 серпня 2013 року сторони уклали договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг.

За умовами вказаного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок з подальшим його збільшенням до 11 000 грн зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами.

Своїм підписом у заяві ОСОБА_1 підтвердив, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку складає між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Посилаючись на те, що банк свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами в межах встановленого угодою ліміту, а останній своєчасно не надав банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитом, розмір якої станом на 14 грудня 2020 року складає 16 219,96 грн, а також судові витрати.

Заочним рішенням суду від 29 вересня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційний скарзі Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, а висновки суду щодо відсутності підстав для стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту не відповідають умовам укладеного сторонами в порядку частини 1 статті 634 ЦК України договору, суперечить нормам чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, та наданим доказам, зокрема анкеті-заві, довідці про умови кредитування, які підписані відповідачем як позичальником та містять умови кредитування, а також витягу з Умов та Правил надання банківських послуг у редакції, що діяла на час підписання заяви, та копії наказу банку щодо їх затвердження у відповідній редакції, зроблені без врахування висновків щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Відповідно до частини першої статті 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження , розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За правилами частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи, що ціна позову у цій справі становить 16 219,96 грн та є меншою ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.2021 року становить 227 000 грн, і не віднесена частиною четвертою статті 274 ЦПК України до переліку справ, які не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційна скарга АТ КБ Приват Банк на рішення суду першої інстанції розглядається апеляційним судом без повідомлення учасників справи, тобто в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

З огляду на матеріали справи, позов у цій справі АТ КБ ПриватБанк пред`явив у січні 2021 року.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 16 березня 2021 року відкрито провадження у цій справі.

Згідно довідок Укрпошти від 06.04.2021 року та від 14.07.2021 року про причини повернення поштового відправлення на ім`я ОСОБА_1 , направлені судом документи не вручені адресату в зв`язку з тим, що він помер (а.с. 82, 86).

Судом апеляційної інстанції під час підготовки справи до розгляду вчинено відповідні дії з перевірки наявної в матеріалах справи інформації щодо факту смерті відповідача шляхом витребування від уповноваженого органу інформації про факт державної реєстрації смерті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зі змісту наданої апеляційному суду в.о начальника Малиновського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) відповіді вбачається, що за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян виявлено складений Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 24.04.2019 року за № 4629 актовий запис про смерть ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Отже, ОСОБА_1 помер до звернення АТ КБ ПриватБанк до суду із зазначеним позовом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо померла фізична особа, яка була однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

З аналізу пункту 7 частини першої статті 255 ЦПК України вбачається, що правонаступників у справу можна залучити тільки у випадку, коли смерть особи сталася вже після набуття нею статусу сторони у справі, тобто після відкриття провадження у справі.

Відповідно до статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. У випадках, встановлених законом, охороняються інтереси зачатої, але ще не народженої дитини. У випадках, встановлених законом, здатність мати окремі цивільні права та обов`язки може пов`язуватися з досягненням фізичною особою відповідного віку. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті

У статті 26 ЦК України визначено, що усі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов`язки. Фізична особа має усі особисті немайнові права, встановлені Конституцією України та цим Кодексом. Фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом. Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією України, цим Кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства. Фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин.

Згідно з частиною першою статті 42 ЦПК України у справах позовного провадження особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб.

У статті 46 ЦПК України визначено, що здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Частиною першою статті 47 ЦПК України передбачено, що здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Відповідно до частини першої статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Аналіз вказаних норм процесуального права, а також положень частин першої, другої, четвертої статті 25, частини першої статті 26 ЦК України та частини другої статті 48 чинного ЦПК України, дозволяє дійти висновку про те, що на момент звернення із позовом до суду відповідач у справі має бути живим і мати цивільну процесуальну правосуб`єктність. В іншому випадку провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите - підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини першої статті 255 чинного ЦПК України).

Норма статті 255 ЦПК України є імперативною. Тобто за наявності підстав, визначених пунктами 1-8 частини першої статті 255 ЦПК України, незалежно від кількості процесуальних дій, які були вчинені судами та учасниками судового процесу під час розгляду справи, суд зобов`язаний закрити провадження у справі.

Вказаний висновок узгоджується з принципом правової визначеності, на якому неодноразово наголошував у своїй практиці Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним й безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

ЄСПЛ зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне здійснення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Отже, якщо позов пред`явлено до померлої особи, то відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, так як справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Якщо правонаступництво у справі допускається, то правонаступників можна залучити тільки у випадку, коли смерть особи сталася після набуття нею статусу сторони у справі, тобто після відкриття провадження у справі.

При цьому незалежно від кількості процесуальних дій, які були вчинені судами та учасниками судового процесу під час розгляду справи, суд зобов`язаний закрити провадження у справі.

Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20 червня 2019 року у справі № 185/998/16.

Таким чином, суд першої інстанції не повинен був відкривати провадження у справі, а відкривши провадження - мав його закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

Суд першої інстанції на наведені норми процесуального права та викладені в постанові Верховного Суду висновки, які відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України мають враховуватися судами при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, уваги не звернув та розглянув справу по суті.

З огляду на вимоги частини другої статті 263, статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є підставою для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.

Згідно з частиною першою статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина четверта статті 367 ЦПК України).

У зв`язку з наведеним апеляційний суд вважає за необхідне вийти за межі доводів апеляційної скарги на підставі частини четвертої статті 367 ЦПК України.

Таким чином, скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржені рішення скасуванню із закриттям провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 255, 367, 374, 377 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк задовольнити частково.

Заочне рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 29 вересня 2021 року скасувати, провадження у справі закрити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий Л. В. Пузанова

Судді Н. В. Орловська

І.В. Склярська