Справа № 344/8864/21
Провадження № 2/344/540/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Шамотайла О.В.

секретаря судового засідання - Устинської Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору- Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:

04 червня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Івано-Франкіського міського суду Івано-Франківської області з позовом ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору- Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав. Обґрунтовуючи вимоги позовної заяви, позивач зазначає, що 29 січня 2008 року між ОСОБА_1 (далі Позивач) та ОСОБА_2 (далі Відповідач) було укладено шлюб. В шлюбі народилася донька - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . 31.10.2012 року рішенням Івано-Франківського міського суду шлюб між сторонами розірвано, місце проживання дитини визначено місце проживання її матері. 13.01.2014 року рішенням Івано-Франківського міського суду стягуються аліментів з Відповідача на користь Позивача на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 650 (шістсот п`ятдесят) щомісячно до досягнення повноліття. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо своєї дитини, не цікавиться життям, здоровям дитини, не спілкується з дитиною, не створює належні умови для отримання дитиною освіти, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду та лікування дитини. За таких обставин позивач просить позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно доньки- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того просила збільшити розмір аліментів та стягувати у новому розмірі по 1000грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 16 червня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 16 вересня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за даним позовом до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

Позивач у судове засідання не прибула, однак її представником попередньо подана до суду заява про розгляд справи без участі сторонни позивача, позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові, просили позов задовольнити в частині вимог щодо позбавдення батьківських прав. Що стосується вимоги про збільшення розміру адіментів на утримання дитини просила не розглядати.

Відповідач у судове засідання не прибув. Представником відповідача подано заяву відповідно до змісту якого посить суд відмовити в задоволенні вимог позову в повному обсязі. В матеріалах справи міститься відзив на позов в якому відповідач зазначає, що позивачем не розкрито жоден пункт невиконання ним свої батьківських обов`язків. Він проявляє ініціативу щодо зустрічей з дитиною, однак позивач умисно налаштовує дитину протии нього, формує негативну думку. Дуже любить свою дитину і бажає й надалі брати участь у її вихованні та утриманні. Заборгованість по аліментах відсутня (а.с. 33-37).

Представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради до суду не прибула, подала заяву про розгляд справи у відсутності представника та присила прийняти рішення в інтересах дитину беручи до уваги висновку органу опіки та піклування від 07.10.2021 №1389.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Із змісту позовної заяви вбачається, що 29 січня 2008 року між ОСОБА_1 (далі Позивач) та ОСОБА_2 (далі Відповідач) було укладено шлюб.

Від спільного подружнього життя у сторін народилася донька - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить копія Свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 11.11.2009 (а.с. 6).

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 31.10.2012 шлюб між сторонами розірвано, місце проживання дитини визначено місце проживання її матері ( а.с.11).

13.01.2014 рішенням Івано-Франківського міського суду з відповідача в користь позивача на утримання дитини стягуються аліменти в розмірі 650 (шістсот п`ятдесят) щомісячно до досягнення нею повноліття.

В матеріалах справи міститься інформаційна довідка видана Ліцеєм №19 в якому навчається дитина з якої вбачається , що батько ОСОБА_3 (учениці 6-Б классу) не відвідував батьківські збору жодного разу , не цікавився її успіхами (а.с.60). Крім того стороною позивача приєднано до матеріалі справи: копію висновку практичного психолога, копію психологічної характеристики стану дитини, лист Івано-Франківського РУП ГУНП від 13.09.2021(а.с. 61,62-65,74) та інші письмові докази, які на думку сторони позивача мають значення для правильного вирішення спору.

20.10.2021 представником Орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради надано суду Витяг з рішення від 07.10.2021 №1389 про розгляд питань органу опіки та піклування (а.с. 87) та Висновок від 07.10.2021 №1389 щодо недоцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 88-92). Із змісту вказаного висновку вбачається, що станом на 01.07.2021 заборгованість по аліментних платежах відсутня . Крім того зазначається, що обставини щоло ухилення батька від виконання ним батьківських обов`язків частково знайшли своє відображення , однак вони є недостатніми для застосування такого крайнього заходу , як позбавлення батьківських прав.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини).

Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно зі статтею 152 Сімейного кодексу України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Дитина має право противитися неналежному виконанню батьками своїх обов`язків щодо неї.

Статтею 155 Сімейного кодексу України визначено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статті 165 Сімейного кодексу України з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися в т.ч. один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Статтею 164 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Сторона позивача доводила підстави для позбавлення батьківських прав на підставі п.2 даної статті, як ухилення батька від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до пунктів 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Вирішуючи спір, суд враховує зазначені роз`яснення Пленуму Верховного Суду України і з`ясовує які безсумнівні докази свідчать про ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини, у чому полягає винна поведінка відповідача, свідоме нехтування ним своїми обов`язками, чи вживалися до нього заходи реагування, а також досліджує соціально-побутових умов життя та матеріального становища відповідача.

Із змісту відзиву на позовну заяву наданого стороною позивача вбачається, що відповідач сам і не заперечує, що певний час самоусунувся від піклування, виховання та спілкування з дочкою, однак з його слів цього бажала позивач, переконуючи його що таке спілкування травмуватиме дитину, а він сам не знав як в такому випадку правильно повестися, не травмуючи дитину, тому погодився на пропозицію родичів по лінії матері дитини, однак бажає налагодити відносини з дочкою.

Вивчаючи питання доцільності позбавлення батьківських прав, що є предметом розгляду даної цивільної справи, ООП надав суду висновок згідно рішення виконкому Івано-Франківської міської ради від 07.10.2021р. №1389 про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 (а.с.88-92). Увагу суду сторона позивача звертала на посилання у висновку щодо психологічної характеристики психоемоційного стану дитини та сімейних відносин, однак те що зв`язку батька з дочкою певний час не було, а тому її вислови щодо батька та відсутності прихильності до нього, є цілком зрозумілою. Водночас, це не може бути підставою позбавлення батьківських прав як виняткового заходу за оцінкою всіх доказів, наявних у даній цивільній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 155,164 Сімейного кодексу України, ст.209, 258-259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Шамотайло О.В.