Справа № 202/8469/22
Провадження № 2-о/202/194/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі

головуючого судді Михальченко А.О.,

присяжних Явтушенко О.О., Таньчук Ю.О.

секретар судового засідання Голобородько О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 202/8469/22 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Індустріальний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про оголошення особи померлою, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

03.11.2022 ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною заявою, яку мотивувала тим, що вона є дружиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер у м. Маріуполі після тривалої хвороби (параліч внаслідок інсульту), але отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті.

Крім того зазначила, що поховала чоловіка біля будинку, в якому вони все життя проживали.

Враховуючи викладене, а також те, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.09.2022 їй було відмовлено у встановленні факту смерті ОСОБА_2 через недостатність доказів, просила суд оголосити померлим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

04.11.2022 провадження по справі відкрито.

10.11.2022 через канцелярію суду Індустріальний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) подав заяву про розгляд справи у відсутність їх представника та просили суд розглянути справу відповідно до чинного законодавства.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 доводи заяви підтримала та наполягала на її задоволенні.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 показали суду, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Маріуполі внаслідок тривалої хвороби помер ОСОБА_2 , який є батьком ОСОБА_3 . Смерть наступила за місцем проживання ОСОБА_2 , а саме у будинку АДРЕСА_1 , яке є тимчасово окупованим. Через активні бойові дії, які відбувалися у березні 2022 у м. Маріуполі, поховати ОСОБА_2 вони змогли лише 28.03.2022 біля будинку у якому він мешкав. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті.

Заслухавши заявника, свідків, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

04 грудня 1981 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб НОМЕР_1 від 04.12.1981р.

Згідно копії паспорта ОСОБА_1 з 15.11.2001 вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , де і мешкала разом з чоловіком ОСОБА_2 .

З показань свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 судом встановлено, що внаслідок тривалої хвороби ОСОБА_2 помер за місцем свого проживання у м. Маріуполі 26.03.2022 та похований ОСОБА_4 біля будинку АДРЕСА_1 .

Оскільки на момент ймовірної смерті ОСОБА_2 у м. Маріуполі Донецької області відбувались активні бойові дії, державні органи не працювали, отримати лікарське свідоцтво про смерть не виявилось можливим.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

У відповідності до ст. 76 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З 24.02.2022 року на території України запроваджено та діє воєнний стан через збройну агресію Російської Федерації проти України. У місті Маріуполь Донецької області протягом березня-квітня 2022 року тривали постійні активні бойові дії. Дані обставини є загально відомими та доказуванню в силу вимог ч. 3 ст. 82 ЦПК України не підлягають.

Згідно ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд, зокрема, розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Згідно ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Статтею 47 ЦК України передбачено, що за правовими наслідками оголошення фізичної особи померлою прирівнюється до правових наслідків, які настають у разі смерті фізичної особи, а саме: на майно такої особи відкривається спадщина. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження.

Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідомо.

Так рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку протягом шести місяців. Особливості цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущені смерті особи.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Тому, враховуючи вищевикладене та те що ОСОБА_2 ймовірно помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Статтею 306 ЦПК України передбачено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено, для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою.

Враховуючи те, що рішення про оголошення ОСОБА_2 померлим, необхідне заявнику для оформлення реєстрації його смерті у відповідних органах та оформлення нею спадкових прав, суд вважає, що викладені обставини у заяві доведені заявником та знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а відтак, заява підлягає задоволенню.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що відповідно до ст. 48 ЦК України, у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилась, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи, або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

Згідно ч. 3 ст. 46 ЦК України передбачено, що фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 308, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який народився у місті Мінську, Республіки Білорусь, оголосити померлим з ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано 13.12.2022

Суддя

Присяжні