Справа № 307/2018/22
Провадження № 2-о/307/42/22
Ухвала

про залишення заяви без руху

22 червня 2022 року м.Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Бряник М.М., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 де заінтересована особа, Орган опіки та піклування Тячівської міської ради, що знаходиться за адресою: м. Тячів вул. Шевченка 2, Закарпатської області про визнання особи недієздатною та встановлення опіки,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , звернувся в суд із заявою де заінтересована особа Орган опіки та піклування Тячівської міської ради про визнання особи недієздатною та встановлення опіки.

За приписами п. 3 ч. 2 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку окремого провадження.

Відповідно до ч.3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Заява про визнання особи недієздатною повинна відповідати як загальним вимогам, передбаченим у ст.ст.175, 177 ЦПК України, так і спеціальним, які містяться у ст. 297 ЦПК України.

Згідно ч.3 ст.297 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Дана заява підлягає залишенню без руху, оскільки така, в порушення ч. 6 ст.175 ЦПК України не містить інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Предметом доказування в даній категорії справ є: наявність хронічного, стійкого психічного розладу; факти, що підтверджують, що громадянин не може розуміти значення своїх дій та керувати ними; причинний зв`язок між психічним розладом і тим, що громадянин не здатний усвідомлювати значення своїх дій керувати ними; досягнення встановленого законом віку громадянином, відносно якого ставиться питання про визначення його недієздатним; інші обставини; висновок судово-психіатричної експертизи; довідки з медичної установи; довідки про постановку на облік у психіатричній установі; виписка з історії хвороби.

Усі доводи і докази щодо предмету доказування мають бути чітко і детально викладені заявником у поданій заяві.

В порушення зазначених вимог процесуального закону, заявник в обґрунтування своїх вимог не зазначив та не надав суду докази, що свідчать про наявність у ОСОБА_2 психічних захворювань, які діагностовано лікарями та існують станом на дату звернення до суду з даною заявою а саме: виписки із історії хвороби психіатричних закладів (амбулаторної картки хворого), довідка про стан здоров`я, медичні карти особи, тощо.

Призначення такої експертизи тільки на підставі заяви про визнання особи недієздатною, та довідки МСЕ №036155, яка посвідчує лише сам факт наявності інвалідності з причин наявності загальних, а не психіних захворювань та рекомендовані заходи по відновленню працездатності, без достатньо обґрунтованих припущень про наявність у ОСОБА_2 , душевної хвороби станом на день розгляду заяви, буде порушенням прав, гарантованих їй ч.1 ст. 64 Конституції України.

Відповідно до ст. 41 ЦК України, правовими наслідками визнання особи недієздатною, є зокрема відсутність у неї права вчиняти самостійно будь-якого правочину. Такі дії від імені недієздатної особи вчиняє її опікун.

Пунктами 2 та 3 Правила опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26.05.99 N 34/166/131/88 передбачено, що опіка установлюється над громадянами, визнаними судом недієздатними внаслідок психічних захворювань.

Для безпосереднього здійснення опіки та піклування органами опіки та піклування призначається опікун чи піклувальник.

При призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб.

З наведенного вбачається, що вирішенню питання опікунства передує встановлення ряду обставин можливості призначення особи опікуном та обов`язкову згоду цієї особи на призначення її опікуном.

За змістом ч.1 ст.60 ЦК України та ч.1 ст.300 ЦПК України призначення опікуна у випадку визнання фізичної особи недієздатною відбувається за поданням органу опіки та піклування, таке подання у матеріалах заяви відсутнє.

Також, у заяві відсутні відомості щодо звернення ОСОБА_1 із заявою про призначення його опікуном до органу опіки та піклування у разі визнання особи недієздатною.

Разом з цим відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Окрім цього до заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому розмірі або документів які б були підставою для звільнення заявника від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору за подання до суду фізичною особою заяви у справах окремого провадження, становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з 1 січня 2022 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2481 грн.

Таким чином, заявнику необхідно надати докази, що підтверджують зарахування судового збору за подання заяви в порядку окремого провадження в розмірі 496,20 гривень до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене, вважаю, що до заяви слід застосувати правила ч. 1 ст. 185 ЦПК України та залишити її без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків, а саме: долучити до матеріалів справи подання органу опіки та піклування та необхідної для призначення та проведення судово-психіатричної експертизи докази, які підтверджують наявності у ОСОБА_2 психічних захворювань, які діагностовано лікарями та існують станом на дату звернення до суду з даною заявою а саме: виписки із історії хвороби психіатричних закладів (амбулаторної картки хворого), довідка про стан здоров`я, медичні карти особи, виписка з історії хвороби, та докази підтвердження сплати судового збору у розмірі 496,20 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 95, 175, 177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 де заінтересвоана особа Орган опіки та піклування Тячівської міської ради про визнання особи недієздатною та встановлення опіки, залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення вказаних у даній ухвалі недоліків заяви протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Роз`яснити, що в разі не усунення у визначений строк недоліків заява (позовна заява) буде вважатися неподаною і повернута заявнику (позивачеві).

Копію ухвали надіслати заявнику (позивачеві).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Бряник М.М.