Справа № 761/1402/19
Провадження № 2/761/249/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Макаренко І.О.,

при секретарі Чепляка А.С.,

за участю

представника позивача Чернишук О.Ю.

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін в приміщенні суду цивільну справу за позовом Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_3 про стягнення коштів,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому просив суд стягнути з відповідача на користь позивача кошти у розмірі 9837 грн. 97 коп.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачу надано статус безробітної з 07.09.2015 та призначено допомогу по безробіттю з 08.09.2015 по 07.06.2016. Попри те, у період з 01.04.2015 по 23.07.2016 ОСОБА_3 перебувала на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, як одержувач допомоги при народженні дитини та отримала за 3 квартал 2015 року допомогу у розмірі 1070,00 грн. Позивач зазначає, що під час реєстрації в Сололом`янському РЦЗ, відповідач своєчасно не надала відомості про обставини, що впливають на умови виплати забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно бухгалтерської довідки №3245 від 02.10.2017, сума допомоги по безробіттю, що підлягає поверненню відповідачем з 08.09.2015 по 03.06.2016 становить 9837,97 грн. 01.09.2016 відповідачу було направлено лист-повідомлення №3039 про повернення коштів, але сума заборгованості не повернута. В результаті несплати відповідачем вказаних коштів, до Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття не надходять кошти, спрямовані на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг, що зачіпає інтереси держави.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 10.05.2019 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 25.03.2020 здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику сторін цивільної справи за позовом Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_3 про стягнення коштів до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

15.10.2020 на адресу суду від надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що звернувся до позивача із заявою про надання статусу безробітного майже одночасно після того, як припинилися виплати допомоги при народженні дитини, тобто до початку події нарахування допомоги по безробіттю я вже зарахувала дитину до дитячого садка, прийняла рішення шукати роботу та припинила отримувати допомогу при народженні дитини.

23.10.2020 позивачем подано відповідь на відзив, в якій він зазначає, що 01.09.2015 відповідач звернулася до центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного та підтвердила, що не отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного (6-річного) віку. Згідно листа Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат від 18.08.2016 №2256, ОСОБА_3 перебувала на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, як одержувач допомоги при народженні дитини з 01.04.2015 по 23.07.2016.

02.11.2021 на адресу суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначено, що на час звернення до позивача із заявою відповідач відповідала статусу безробітного, оскільки через відсутність роботи не мала заробітку та інших передбачуваних законодавством доходів як джерела існування. Виплата 130,00 грн. у вересні 2015 року не може розглядатися доходом в якості джерела існування, оскільки мінімальний прожитковий мінімум в 2015 році з 1 вересня складав 1330,00 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в ньому.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, надав пояснення, що вважає лист Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат від 18.08.2016 №2256 неналежним доказом отримання коштів відповідачем, оскільки кошти ОСОБА_3 виплачені не були, при цьому будь-яких доказів на підтвердження своїх слів, представник відповідача не надав.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд встановив.

01.09.2015 відповідач звернувся до Солом`янської районної філії Київського міського центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного. В заяві зазначив, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів.

Наказом Солом`янської районної філії Київського міського центру зайнятості №НТ150907 від 07.09.2015 відповідачу надано статус безробітного.

Наказом Солом`янської районної філії Київського міського центру зайнятості №НТ150907 від 08.09.2015 відповідачу призначено допомогу по безробіттю.

Наказом Солом`янської районної філії Київського міського центру зайнятості №НТ160607 від 07.06.2016 відповідачу припинено виплату допомоги по безробіттю у зв`язку з поданням безробітним письмової заяви про зняття його з реєстрації.

Відповідно до повідомлення №2256 від 18.08.2016 Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ОСОБА_3 за період з 01.07.2015 по 30.09.2015 була нарахована та виплачена в липні 2015 року допомога при народжені дитини в розмірі 810,00 грн., в серпні та вересні 2015 року щомісячна допомога в розмірі по 130,00 грн.

30.08.2016 Солом`янською районною філією Київського міського центру зайнятості складено акт №780 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до ЗУ «Про зайнятість населення», яким встановлено, що ОСОБА_3 не перебувала в трудових відносинах з Київським міським центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), а перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації як одержувач допомоги при народженні дитини та якій за III квартал 2015 року була нарахована та виплачена допомога в сумі 1070, 00 грн., що відображено в Податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку та сум утриманого з них податку (форма №1-ДФ), як доходи за ознакою «128».

Наказом Солом`янської районної філії Київського міського центру зайнятості №457 від 01.09.2016, за результатами звірки виявлено, що ОСОБА_3 перебувала на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, як одержувач допомоги при народженні дитини. Головному бухгалтеру центру зайнятості ОСОБА_4 наказано: визначити суму незаконно отриманого матеріального забезпечення та ознайомити з нею ОСОБА_3 ; зобов`язати ОСОБА_3 повернути незаконно отриману суму матеріального забезпечення протягом 15 робочих днів після отримання повідомлення; попередити про те, що у разі відмови повернути кошти, а також неповернення їх у встановлений строк, стягнення таких коштів буде здійснено у судовому порядку відповідно до законодавства; ознайомити ОСОБА_3 з даним наказом.

01.09.2016 позивачем на адресу відповідача направлено лист-повідомлення щодо видання Наказу №457 від 01.09.2016, яким прийнято рішення про повернення ОСОБА_3 на рахунок позивача коштів в розмірі 9837,97 грн., оскільки відомості надані відповідачем, на підставі яких було призначено матеріальне забезпечення є недостовірними з вини ОСОБА_3 і матеріальне забезпечення, виплачене останній, незаконно.

Згідно з п. 18 ч. 2 ст. 22 ЗУ «Про зайнятість населення», Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації від 13.02.2009 року № 60/62 та постановою правління Пенсійного Фонду України від 13.02.2009 року № 7-1, центрами зайнятості проводяться розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення.

Згідно з ч.1 ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань проводить розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади у сфері соціальної політики, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійним фондом України. Таке розслідування здійснюється шляхом звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійного фонду України, а у разі потреби - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Як підтверджується наявними у справі доказами, відповідач порушив умови Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», перебуваючи у статусі безробітної особи, яка отримує соціальну допомогу на випадок безробіття, з невідомих суду причин не повідомив позивача про факт перебування на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації як одержувач допомоги при народженні дитини та якій за період з 01.07.2015 по 30.09.2015 за III квартал 2015 року була нарахована та виплачена допомога в сумі 1070, 00 грн., що було підставою для повернення ОСОБА_3 суми допомоги по безробіттю з 08.09.2015 по 03.06.2016 в розмірі 9837,97 грн.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленні сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до п. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановленим цим Кодексом.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_3 про стягнення коштів, підлягає задоволенню.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 17, 76-80, 259, 265, 273, 274-279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

Позов Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_3 про стягнення коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Київського міського центру зайнятості (, адреса: м. Київ, вул. Жилянська, 47-Б) грошові кошти в розмірі 9837 (дев`ять тисяч вісімсот тридцять сім) грн. 97 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Київського міського центру зайнятості (, адреса: м. Київ, вул. Жилянська, 47-Б) судовий збір в розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: