Житомирський апеляційний суд
Справа №296/4825/20 Головуючий у 1-й інст. Маслак В.П.
Категорія 44 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2022 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Миніч Т.І.

суддів: Трояновської Г.С.,

Павицької Т.М.

секретаря судового засідання Кузьменко А.О.

з участю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 23 вересня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Маслак В.П.

у цивільній справі № 296/4825/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участі третьої особи ОСОБА_3 про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП, -

в с т а н о в и в:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом. Просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 заподіяні матеріальні збитки в розмірі 17 805,21 грн. та моральну шкоду у розмірі 15 000,00 грн., стягнути 2 300,00 грн. витрат на проведення оцінки вартості пошкодження автомобіля, 1 500,00 грн. витрат на правничу допомогу. В обґрунтування поданого позову зазначав, що 05.05.2020 водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки Ford Transit, НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , під час руху в районі ринку «Малинський» у м. Житомирі заднім ходом зіткнувся з автомобілем марки Volkswagen, НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , автомобіль якого отримав пошкодження. На місці пригоди водіями автомобілів було складено і підписано європротокол, де винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди зазначено водія ОСОБА_2 .

Відповідно до звіту спеціаліста №19/05/20 від 22.05.2020 про оцінку вартості збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу Volkswagen, НОМЕР_2 , вартість заподіяних збитків складає 17 805,21 грн.

Крім того позивач вказував, що поніс додаткові матеріальні витрати на проведення оцінки вартості заподіяних збитків, завданих пошкодженням автомобіля, що підтверджується договором та квитанцією про сплату 2 300,00 грн.

Також позивач зазначав, що йому було завдано моральної шкоди, яку він оцінює в сумі 15 000,00 грн. Вказував, що моральна шкода полягає у заподіяних моральних стражданнях, втраті спокою через пошкодження автомобіля, втраті часу на оформлення документів, проведення встановлення оцінки розміру заподіяних збитків, погіршенні стану здоров`я.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 23 вересня 2022 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 4 000 (чотири тисячі) грн. 00 коп. моральної шкоди, 95 (дев`яносто п`ять) грн. 80 коп. судового збору.

В решті вимог позову відмовлено.

У поданій через свого представника ОСОБА_4 апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вказане рішення суду в частині відмови у задоволенні позову скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції в частині оскарження незаконне та необґрунтоване, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема апелянт зазначає, що суд першої інстанції неправильно застосував положення ст.ст.22,1192,1194 ЦК України та не застосував ст.ст.9,22,29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно вказаних положень закону відповідальність страхувальника обмежена обов`язком страховика, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, сплатити страхове відшкодування: витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Із змісту висновку експерта автотоварознавчої експертизи №23/02/22 від 23.02.2022 вбачається, що для повного відшкодування шкоди суми страхового відшкодування недостатньо, так як вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 40 272,56 грн. Тому, на думку апелянта, покладення на відповідача обов`язку з відшкодування шкоди в сумі 18 664,04 грн. перебуває поза межами страхового відшкодування, яке має сплатити страховик ПРАТ АСК «Інго Україна». Крім того вказує, що судом першої інстанції не було встановлено вартість відновлювального ремонту автомобіля Ford Transit, НОМЕР_1 яким керував відповідач та який належить ОСОБА_3 , не було вирішено питання про призначення експертизи в підготовчому провадженні та відмовлено у прийнятті заяви про збільшення розміру позовних вимог.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ОСОБА_1 є власником транспортного засобу Ford Transit, НОМЕР_1 (а.с.6).

Згідно пояснень сторін та змісту повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду вбачається, що 05.05.2020 о 08:10 год. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Ford Transit, НОМЕР_1 у м.Житомир по вул.Малинська, 4, під час руху заднім ходом здійснив зіткнення з автомобілем Volkswagen, НОМЕР_2 , під час стоянки / зупинки останнього (а.с.4).

Відповідно до повідомлення про ДТП, складеного 05.05.2020р., ОСОБА_2 свою вину визнав, про що розписався.

Також за даними вищевказаного повідомлення зазначено, що цивільно-правова відповідальності власника транспортного засобу Ford Transit, НОМЕР_1 застрахована у ПрАТ АСК «ІНГО Україна», сертифікат страхування дійсний з 27.05.2019 по 26.05.2020.

Цивільно-правова відповідальності власника транспортного засобу Volkswagen, НОМЕР_2 застрахована у ПАТ «НАСК «ОРАНТА»

Згідно звіту №19/05/20 про оцінку вартості ( розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 22.05.2020, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Ford Transit, НОМЕР_1 становить 17 805,21 грн.

Крім того судом встановлено, що АТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ ІНГО» складено страховий акт №2636423 від 08.07.2020, в якому, зокрема, зазначено: страхувальник ОСОБА_3 ; поліс №3491834; автомобіль Ford Transit, НОМЕР_1 ; страхова сума 100 000,00 грн.; дата події 05.05.2020; сума збитків 5 826,09 грн., до відшкодування 5 744,35 грн. (а.с.90).

Згідно заяви ОСОБА_1 від 13.05.2020, адресованої АТ «СК «ІНГО», узгоджено розмір заподіяних збитків, що завдано внаслідок ДТП, яке відбулося 05.05.2020, у сумі 5 826,09 грн., про що ОСОБА_1 розписався (а.с.28).

Відповідно платіжного доручення №11238 від 15.07.2020 АТ «СК «ІНГО» перераховано на рахунок ОСОБА_1 5 744,35 грн., призначення платежу: страховий платіж за договором №3491834 (а.с.91).

Нормами чинного ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст.1187 ЦК України).

Статтею 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Частиною першою статті 990 ЦК України передбачено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

За змістом пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Отже, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 р. (справа №755/18006/15-ц) зазначила, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Матеріалами справи встановлено, що цивільно- правова відповідальність власника транспортного засобу Ford Transit, НОМЕР_1 застрахована у ПрАТ АСК «ІНГО Україна», сертифікат страхування дійсний з 27.05.2019 по 26.05.2020, страхова сума 100 000,00грн.

В судовому засіданні в суді першої інстанції позивач на запитання головуючого судді пояснив, що не погоджується із сумою страхової виплати (5 744,35грн.), що здійснила ПрАТ АСК «ІНГО Україна».

За вказаних обставин позивач ініціював проведення оцінки вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу та за результатами звіту №19/05/20 встановлено, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Ford Transit, НОМЕР_1 становить 17 805,21грн.

Вирішуючи питання щодо стягнення шкоди в сумі 17 805,21грн. з винуватця ДТП ОСОБА_2 суд обгрунтовано керувався нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якими визначено що саме страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну третьої особи.

Згідно ст.1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Тобто, відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

Враховуючи, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Ford Transit, НОМЕР_1 в сумі 17 805,21 грн., яку позивач просить стягнути з винуватця ДТП, перебуває в межах суми страхового відшкодування (100 000 грн.), що визначена полісом ПрАТ АСК «ІНГО Україна» №3491834, суд обгрунтовано вважав, що позов пред`явлено до неповного кола відповідачів.

Системний аналіз статей 51, 175 ЦПК України свідчить про те, що саме на позивача покладено обов`язок визначити належний склад відповідачів у справі. Натомість, встановлення належності відповідачів залежно від характеру правовідносин і норми матеріального права, й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача (ст.51 ЦПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача або залучення інших співвідповідачів згідно специфіки спірних правовідносин, суд відмовляє у задоволенні позову.

Оскільки позов пред`явлено до неповного кола осіб, яких рішення по справі безпосередньо стосується, позивачем у підготовчому судовому засіданні не заявлено клопотання про залучення до участі в справі як співвідповідача страхової компанії, на яку Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладено обов`язок відшкодування шкоди в межах суми страхового відшкодування, суд обгрунтовано відмовив у задоволенні позову про відшкодування матеріальних збитків.

Враховуючи відмову у позовній вимозі про відшкодування матеріальних збитків, суд правильно вважав, що відсутні підстави для стягнення з відповідача 2 300,00 грн. витрат на проведення оцінки вартості пошкодженого автомобіля, яка є похідною від вимоги про стягнення збитків.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, про часткове задоволення позову.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають, а зводяться до переоцінки доказів.

Разом з тим, будь-яких процесуальних порушень, які б давали підстави для переоцінки доказів, апеляційним судом не встановлено.

Виходячи із наведеного, підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення апеляційний суд не вбачає, оскільки воно постановлено судом із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 23 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: Судді: