Справа № 307/3153/21
Провадження № 2/307/828/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2022 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Бобрушко В.І., при секретарі Она О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє представник ОСОБА_3 , до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», де треті особи, що не заявляють самостіні вимоги на предмет спору ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Тячівська міська рада Закарпатської області в особі державного реєстратора Тячівської міської ради Лазар Діани Василівни, про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє представник ОСОБА_3 , звернулися в суд з позовом до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», де треті особи, що не заявляють самостіні вимоги на предмет спору ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Тячівська міська рада Закарпатської області в особі державного реєстратора Тячівської міської ради Лазар Діани Василівни, про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора. В позовній заяві представник зазначив, що 12 червня 2008 року між ОСОБА_4 та ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», було укладено договір кредиту №302/28-08, за умовами якого банк зобов`язався надати позичальникові кредитні кошти на споживчі потреби у розмірі 27000 доларів США, на строк до 11 червня 2023 року включно. В якості забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», був укладений договір іпотеки від 12 жовтня 2008 року за №302/28-08, за умовами якого для забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором іпотекодавець надав в іпотеку нерухоме майно - житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . В подальшому, 13 квітня 2018 року АТ «Альфа-Банк» звернувся до Тячівського районного суду Закарпатської області з позовом про стягнення із ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 25.04.2018 року відкрито провадження у цивільній справі №307/1111/18 за вказаним позовом. Станом на день звернення до суду з даним позовом рішення по даній справі не прийнято. Водночас, згідно інформаційної довідки №271926718 від 26 серпня 2021 року Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно позивачам стало відомо, що право власності на будинок зареєстровано за АТ «Альфа-Банк». Підставою внесення запису №42094388 стало рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриття розділу), індексний номер №58298917 від 24 травня 2021 року державного реєстратора Тячівської міської ради Лазар Діани Василівни. Позивачі вважають, що рішення державного реєстратора, на підставі якого відбувся перехід права власності на будинок до АТ «Альфа-Банк», є протиправним та підлягає скасуванню. Підставами для задоволення вимог іпотекодержателя шляхом позасудового врегулювання є надсилання іпотекодавцю письмової вимоги про дострокове виконання зобов`язання за кредитним договором. Відповідно до інформаційної довідки №271926718 від 26 серпня 2021 року Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно підставою для державної реєстрації будинку за АТ «Альфа-Банк», є повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки від 20.01.2021 року за №109 та повідомлення про порушення основного зобов`язання. Таким чином, відповідачем не надано державному реєстратору необхідних документів для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, а саме письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникам, оскільки вони є відмінним від іпотекодавця, що в свою чергу свідчить про порушення процедури звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку. Жодних вимог позивачі та боржник ОСОБА_4 від АТ «Альфа-Банк» не отримували, що додатково свідчить про обгрунтованість та законність даних позовних вимог. Предметом іпотеки є житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (загальна площа 211,6 кв.м., житлова площа 84,9 кв.м.), тобто загальна площа будинку не перевищує законодавчо встановлений розмір. Іншого нерухомого майна у позивачів та боржника ОСОБА_4 не має, що стверджується інформаційними довідками. Тому із вказаного випливає, що будинок площею 211,6 кв.м., який використовується позивачами, боржником ОСОБА_4 та її неповнолітнім сином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як місце постійного проживання, не може бути примусово стягнуто на підставі дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», у тому числі і шляхом реєстрації права власності за АТ «Альфа-Банк» , як забезпечення виконання умов кредитного договору, укладеного в іноземній валюті. Крім того, відповідач не отримав дозвіл від органів опіки та піклування на реєстрацію за собою права власності на будинок, незважаючи на те, що право користування цим будинком має неповнолітня дитина ОСОБА_7 . Таким чином, у державного реєстратора Тячівської міської ради Лазар Діани Василівни були наявні підстави для відмови у проведенні державної реєстрації права власності на вказаний будинок за АТ «Альфа-Банк».

Просить суд визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Тячівської міської ради Закарпатської області Лазар Діани Василівни за індексним номером 58298917 від 24.05.2021 року про реєстрацію за АТ «Альфа-Банк» права власності на предмет іпотеки - житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , яка здійснена на підставі договору кредиту №302/28-08 від 12.06.2008 року, іпотечного договору №302/28-08 від 12.06.2008 року, повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання, виданого АТ «Альфа-Банк» №109 від 20.01.2021 року, повідомлення про порушення основного зобов`язання, виданих Укрпошта, звіту про незалежну оцінку №ВА210318-004 від 20.03.2021 року та довідки, виданої АТ «Альфа-Банк» №б/н від 18.05.2021 року.

Представник відповідача АТ «Альфа-Банк» - Дорош І.І. надіслала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що з позовними вимогами не погоджується, вважає їх безпідставними та необґрунтованими. З урахуванням положень законодавчих актів та умов Іпотечного договору АТ «Альфа-Банк» звернулося до Державного реєстратора з метою набуття права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань. 22 січня 2021 року ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 рекомендованим листом з повідомлення про вручення було направлено повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням вимога про усунення порушення із застереженням, що у разі непогашення заборгованості по кредитному договору банком/іпотекодержателем буде звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки. Відповідне повідомлення вимога була вручена адресатам 29.01.2021 року. Отже, посилання позивачів на ту обставину, що на їх адресу не направлялась саме вимога та така не була отримана, спростовується доказами, які надаються до відзиву. 18 березня 2021 року суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «БІЗНЕС АССІСТ» було проведено оцінку предмету іпотеки, яка становила 1583370 гривень. Заборгованість по тілу кредиту і процентам станом на 12.01.2021 року становила 39484,79 доларів США. Право власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем було зареєстроване 20.05.2021 року, тобто процедура та строки визначені законом були дотримані. АТ «Альфа-Банк» вжито всіх заходів для повідомлення боржника належним чином про заборгованість. При проведенні реєстраційних дій щодо реєстрації права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем відповідачем не було порушено жодних норм чинного законодавства України. Дії відповідача як державного реєстратора не суперечать нормам права, а чинне законодавство навпаки забороняло йому відмовити у державній реєстрації права власності на нерухоме майно. Просить в задоволенні позову відмовити.

Представник позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвокат Човганин М.І. в судове засідання не з`явився, так як надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Представник відповідача АТ «Альфа-Банк» - Дорош І.І. в судове засідання не з`явилася, так як надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просить в задоволенні позову відмовити, посилаючись на викладені у письмовому відзиві обставини, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у її відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Представник третьої особи ОСОБА_4 адвокат Розман С.Ю. в судове засідання не з`явився, так як надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних в справі доказів.

Представник третьої особи Тячівської міської ради Закарпатської області в особі державного реєстратора Тячівської міської ради Лазар Діани Василівни в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних в справі доказів.

Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 12 червня 2008 року між Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», та ОСОБА_4 укладено кредитний договір №302/2808, згідно якого ОСОБА_4 надано кредитні кошти в розмірі 27000 доларів США, зі сплатою 11,4% річних, з кінцевим терміном повернення 11 червня 2023 року.

Згідно нотаріально-посвідченого іпотечного договору від 12 червня 2008 року за №302/28-08, укладеного між Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», та ОСОБА_8 , яка діяла від власного імені та від імені ОСОБА_1 , в іпотеку банку передано майно житловий будинок, загальною площею 211,6 кв.м., житловою площею 84,9 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в забезпечення виконання зобов`язань позичальника ОСОБА_4 за кредитним договором №302/2808 від 12.06.2008 року.

12 червня 2008 року між Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», та позичальником ОСОБА_4 та поручителем ОСОБА_5 , укладено договір поруки №302/28-08 в забезпечення виконання зобов`язань позичальника ОСОБА_4 за кредитним договором №302/2808 від 12.06.2008 року.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 26.08.2021 року за №271926718 на підставі рішення державного реєстратора Тячівської міської ради Закарпатської області Лазар Діани Василівни про реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 58298917 від 24 травня 2021 року, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про державну реєстрацію 20 травня 2021 року за Акціонерним товариством Альфа-Банк», , об`єкту нерухомого майна - житлового будинку, загальною площею 211,6 кв.м., житловою площею 84,9 кв.м., господарських будівель і споруд, розташованих в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 244, номер запису про право власності 42094388.

Повторним повідомленням АТ «Альфа-Банк» про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням від 20.01.2021 року за №109, яке згідно відмітки пошти вручено ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 29.01.2021 року, повідомлено їх, що внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків є АТ «Альфа-Банк», яке має право вимоги заборгованості по кредитному договору №302/28-08 від 12.06.2008 року, укладеного між АТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4 . Повідомлено про необхідність сплатити борг за кредитним договором станом на 20.01.2021 року загальна сума боргу становить 39484,78 доларів США.

Довідкою, виданою АТ «Альфа-банк» від 18 травня 2021 року стверджується, що ОСОБА_4 за кредитним договором №302/2808 від 12.06.208 року має заборгованість в розмірі 64984,83 долари США.

Згідно висновку про вартість майна, звіту №ВА210318-004, складеного ТОВ «Бізнес Ассіст» 20 березня 2021 року, ринкова вартість житлового будинку АДРЕСА_2 та належить на праві власності ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , складає 1241034 гривень. Ринкова вартітсь земельної ділянки загальною площею 0,1200 га, що розташована за адресою: Закарпатська область, Тячівський район, смт. Тересва складає 342336 гривень.

Згідно зі ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановленні його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах; закріпленні можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За правилами ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 3 вказаного Закону визначено, що Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом.

За приписами частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Положеннями статті 37 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, чинній на час укладення договору іпотеки) визначено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки.

Із внесенням змін до цієї норми згідно із Законом України від 25 грудня 2008 року №800-VI «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва» (далі - Закон № 800-VI) норми статті 37 Закону №898-IV передбачають, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Стаття 36 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, яка діяла на час укладення договору іпотеки) передбачала, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню і може бути укладений у будь який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Після внесення Законом України №800-VI змін до статті 36 Закону України «Про іпотеку» її нормами передбачено, зокрема, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до пункту 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року за №1127, для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; 3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

У цьому випадку умовами Іпотечного договору від 12.06.2008 року за №302/28-08, зокрема п.4.1 Іпотечного договору, передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником основного зобов`язання Іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечення іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на Предмет іпотеки.

Статтею 34 Закону України «Про іпотеку» визначено, що після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і з метою отримання продукції, плодів та доходів, забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням предмет іпотеки на підставі договору між іпотекодавцем і іпотекодержателем або рішення суду може бути переданий іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом. Управління майном здійснюється відповідно до законодавства та умов, визначених договором чи рішенням суду.

З наведеного слідує, що підставами для задоволення вимог іпотекодержателя шляхом позасудового врегулювання є надсилання іпотекодавцю письмової вимоги про дострокове виконання зобов`язання за кредитним договором.

Як установлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було направлено повідомлення про звернення про стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням, та які згідно повідомлення про вручення поштового відправлення були вручені позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 29 січня 2021 року, а тому їх доводи про те, що на їх адресу не направлялися вказані вимоги та не були ними отримані суд вважає безпідставними.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Заявник, зокрема, іпотекодержатель, - особа, в інтересах якої встановлено, змінено або припинено іпотеку, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення іпотеки.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі договорів, укладених у порядку, встановленому законом.

Положеннями Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 року №1127, передбачено, що державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим порядком.

Статтею 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Підстави для державної реєстрації прав визначені ч.1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

У відповідності до п.4 ч.1 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», перевірка документів на наявність підстав, зокрема, для прийняття відповідних рішень є одним з етапів державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно п.1, 2 ч.3 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (абзац перший частини другої статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

У державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено, зокрема, у разі, якщо подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав (пункт 4 частини першої, абзац перший частини другої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно дост.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно дост.319 ЦК України, власник володіє користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ч.1ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно дост.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до п. 61 Постанови Кабінету Міністрів України № 1127 від 25 грудня 2015 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» протягом дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яким є нерухоме житлове майно загальною площею в межах, визначених зазначеним Законом, що виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, також подається заява, що підтверджує згоду іпотекодавця - громадянина України на набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки, справжність підпису на якій засвідчується відповідно до Закону України «Про нотаріат», крім випадків встановлення державним реєстратором наявності зареєстрованого права власності іпотекодавця на інше нерухоме житлове майно (його частину) у Державному реєстрі прав чи в його невід`ємній архівній складовій частині або надання державному реєстратору документів, якими підтверджується, що відповідне нерухоме житлове майно не є місцем постійного проживання іпотекодавця.

Суд зазначає, що 07.06.2014 року набрав чинності Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», відповідно до пункту 1 частини першої статті 1 якого не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Аналіз наведеної норми права свідчить, що дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» обмежує в часі примусове стягнення майна до моменту втрати ним чинності.

Згідно з пунктом 23 статті 1 Закону України 12 травня 1991 року за №1023-XII «Про захист прав споживачів» (у редакції, що діяла на момент укладення кредитного договору та договору іпотеки) споживчий кредит це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції.

Пунктом 4 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» передбачено, що протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки (частина друга статті 36 ЗУ «Про іпотеку»).

Отже, Закон України «Про іпотеку» прямо вказує, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, є одним зі шляхів звернення стягнення на предмет іпотеки.

Підписавши іпотечне застереження, сторони визначили лише можливі шляхи звернення стягнення, які має право використати іпотекодержатель. Стягнення є примусовою дією іпотекодержателя, направленою до іпотекодавця з метою задоволення своїх вимог.

При цьому до прийняття Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки (як у судовому, так і в позасудовому порядку) залежало не від наявності згоди іпотекодавця, а від наявності факту невиконання боржником умов кредитного договору.

Водночас Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» ввів тимчасовий мораторій на право іпотекодержателя відчужувати майно іпотекодавця без згоди останнього на його відчуження.

Таким чином, суд констатує, що установлений зазначеним Законом мораторій не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов`язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусове стягнення на майно (відчуження без згоди власника). Крім того, згідно з п.4 цього Закону протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

Суд зазначає, що предметом іпотеки (спірне майно) є житловий будинок, загальною площею 211,6 кв.м., житловою площею 84,9 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , тобто не перевищує законодавчо встановлений розмір.

Разом із тим, суд не встановив із матеріалів справи, що позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить на праві власності інше нерухомого житлове майна, адже жодних доказів в підтвердження іншого представником відповідача суду не надано.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що житловий будинок, загальною площею 211,6 кв.м., житловою площею 84,9 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який використовується позивачами як місце постійного проживання, не може бути примусово стягнутий на підставі дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», у тому числі і шляхом реєстрації права власності за АТ «Альфа-Банк».

Таким чином, суд приходить до переконання, що у державного реєстратора Тячівської міської ради Закарпатської області Лазар Діани Василівни не було підстав у проведенні державної реєстрації права власності житлового будинку, загальною площею 211,6 кв.м., житловою площею 84,9 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за АТ «Альфа-Банк», а тому позов слід задовольнити, визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Тячівської міської ради Закарпатської області Лазар Діани Василівни про реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 58298917 від 24 травня 2021 року, згідно якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про державну реєстрацію 20 травня 2021 року за Акціонерним товариством Альфа-Банк», , об`єкту нерухомого майна - житлового будинку, загальною площею 211,6 кв.м., житловою площею 84,9 кв.м., господарських будівель і споруд, розташованих в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 244, номер запису про право власності 42094388.

Судові витрати в частині сплати судового збору покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 81, 209, 223, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 1, 33-37 ЗУ «Про іпотеку», ст.2, 11, 10, 18, 19, 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», ст.ст.319, 321, 391, 512, 514, 526, 612, 1054 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Тячівської міської ради Закарпатської області Лазар Діани Василівни про реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 58298917 від 24 травня 2021 року, згідно якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про державну реєстрацію 20 травня 2021 року за Акціонерним товариством Альфа-Банк», , об`єкту нерухомого майна - житлового будинку, загальною площею 211,6 кв.м., житловою площею 84,9 кв.м., господарських будівель і споруд, розташованих в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 244, номер запису про право власності 42094388.

Стягнути з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 908 гривень 00 копійок сплаченого судового збору.

Стягнути з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_2 908 гривень 00 копійок сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення (складання), при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу 13 «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , мешканець АДРЕСА_1 , України, РНОКПП НОМЕР_1 .

Позивач ОСОБА_2 , мешканка АДРЕСА_1 , України, РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач - Акціонерне товариство «Альфа-Банк», адреса: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, України, .

Третя особа ОСОБА_4 , мешканка АДРЕСА_1 , України, РНОКПП НОМЕР_3 .

Третя особа ОСОБА_5 , мешканець АДРЕСА_3 , України, РНОКПП НОМЕР_4 .

Третя особа - Тячівська міська рада Закарпатської області в особі державного реєстратора Тячівської міської ради Лазар Діани Василівни, адреса; м. Тячів, вул. Шевченка, 2, Закарпатської області, України, .

Повний текст рішення складено 8 грудня 2022 року.

Головуючий: В.І. Бобрушко