1Справа № 335/4843/22 2/335/2381/2022
14 грудня 2022 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Макарова В.О.,
за участю секретаря судового засідання Ступіної В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,
Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги, в обґрунтування якого зазначив, що між Концерном «МТМ», в особі Філії Концерну «МТМ» Вознесенівського району, та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , укладено договір від 01.04.2019 року № 202638 про надання послуг з централізованого опалення постачання гарячої води, у приміщення № 1, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
За період з березня 2020 року по квітень 2021 року Концерн «МТМ» відпустив теплову енергію на загальну суму 6 402, 43 грн.
Заперечень з боку споживача на неналежну якість надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води на адресу Концерну «МТМ» не надходило.
Посилаючись на ці обставини, позивач просить стягнути з відповідача суму основного боргу в розмірі 6 176, 00 грн., 3% річних у розмірі 201, 64 грн., суму інфляційних втрат у розмірі 568, 71 грн., а також судовий збір у розмірі 2 481 грн.
12.08.2022 року ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено розгляд справи у судовому засіданні, визначено строки для подання заяв по суті справи.
Учасники справи в судові засідання, призначені на 08.11.2022 року та 14.12.2022 року, не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від відповідача відзивів на позов, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило.
За таких обставин, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення за відсутності учасників справи, на підставі доказів, які є в матеріалах справи, без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
Всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.
Основною метою діяльності концерну «Міські теплові мережі», відповідно до статуту підприємства, є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, призначеної для централізованого опалення, одержання прибутку для здійснення діяльності концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу концерну.
Предметом діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення та підприємств, установ, організацій та її збут та інше.
Судом встановлено, що 01.04.2019 року між Концерном «МТМ», в особі Філії Концерну «МТМ» Вознесенівського району, та ОСОБА_1 укладено договір № 202638 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води приміщенню № 1, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до умов п. 1.1. Договору, теплопостачальна організація бере на себе зобов`язання відпустити теплову енергію в гарячій воді, а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами (цінами) в терміни та порядку, встановленими умовами цього договору.
Пунктом 3.2.6. Договору передбачений обов`язок споживача виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і терміни, які передбачені договором.
Відповідач ОСОБА_1 в свою чергу,, підписуючи договір, погодилась із усіма його умовами, отже зобов`язалась приймати та оплачувати вартість спожитої теплової енергії за діючими тарифами (цінами) у встановлені умовами договору терміни та порядку.
На виконання умов договору позивач здійснював постачання теплової енергії у нежитлове приміщення № 1, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та власником якого, відповідно до Договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 01.04.2019 року, є відповідач ОСОБА_1 .
Відповідач за період з березня 2020 року по квітень 2021 року здійснювала часткову оплату послуг, у зв`язку із чим у неї виникла заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 6 176,00 грн., що підтверджується Актами приймання-передачі та розрахунками, доданими до позовної заяви.
Крім того, згідно п. 7.2.8. Договору, в разі несплати або несвоєчасної сплати Споживачем за теплову енергію відповідно до терміну, встановленого у пункті 6.3. цього Договору, з наступного дня після закінчення терміну сплати Споживачу нараховується пеня у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу (але не більше суми, обумовленої чинним законодавством) за кожен день прострочення по день фактичної оплати.
Відповідно до положень ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 6 ст. 25 Закону України «Про теплопостачання», у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.
Як вбачається з положень ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно вимог ст.ст. 526, 530, 611, 612 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.
Приймаючи до уваги, що відповідачем не було жодним чином доведено що він погасив борг, при цьому, позивачем на підтвердження своїх вимог надано відповідні докази, які відповідачем також не спростовано, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Виходячи з наведених вимог законодавства, враховуючи та аналізуючи надані докази, суд доходить до висновку, що відповідач ОСОБА_3 , не виконуючи належним чином зобов`язання споживача зі сплати спожитої обумовленої договором №202924 від 01.07.2007 року теплової енергії, порушив встановлений законом строк і порядок її оплати, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача в частині стягнення інфляційних втрат, 3% річних та пені є законними, обґрунтованими та також підлягають задоволенню в повному обсязі.
Згідно зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Враховуючи, що відповідачем не було жодним чином доведено, що у неї відсутній борг перед позивачем, при цьому, позивачем на підтвердження своїх вимог надано відповідні докази, які відповідачем також не спростовано, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги Концерну «МТМ» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у загальній сумі 2 481,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 76-82, 89, 141, 223 ч. 4, 263-265, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, ст. 322, 509, 526, 610, 611, 625 ЦК України, суд
Позов Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).
Суддя В.О. Макаров