Ухвала

Іменем України

22 листопада 2022 року

м. Київ

справа № 133/1853/22

провадження № 61-11164ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,

розглянувши касаційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві на ухвалу Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 30 серпня 2022 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 18 жовтня 2022 року в справі за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості щодо надлишково виплачених коштів,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2022 року Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві (далі - ГУ ДСНС України у місті Києві) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості щодо надлишково виплачених коштів, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість в розмірі 12 249,72 грн, з яких: 10 582,40 грн - кошти за виплачену одноразову грошову допомогу після укладання першого контракту (за 23 календарних місяці) та 1 664,32 грн - кошти за надлишкове нараховане грошове забезпечення з 20 лютого 2021 року.

Позов мотивовано тим, що рядовий служби цивільного захисту ОСОБА_1 проходив службу в підрозділах цивільного захисту ГУ ДСНС України у місті Києві на посаді пожежного-рятувальника 25-ДПРЧ ГУ ДСНС України у місті Києві. Між ГУ ДСНС України у місті Києві та ОСОБА_1 було укладено перший контракт про проходження служби від 10 лютого 2020 року № 75/20, згідно з яким відповідач взяв на себе зобов`язання сумлінно виконувати вимоги Присяги служби цивільного захисту, наказів чи розпоряджень керівників, свої службові обов`язки. Контракт укладено на 3 роки. Згідно з вимогами Інструкції «Про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 20 липня 2018 № 623 (далі - Інструкція), та на підставі наказу ГУ ДСНС України від 24 квітня 2020 року № 304 «Про виплату одноразової грошової допомоги особам рядового і начальницького складу після укладання першого контракту у 2020 році» відповідачу була виплачена одноразова грошова допомога в розмірі 16 816 грн. За неодноразове вживання алкогольних напоїв та наркотичних речовин у службовий час відповідача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби. Пунктом 4 розділу XXVI Інструкції передбачено, що у разі звільнення особи рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту зі служби до закінчення терміну першого контракту (крім звільнених за віком, станом здоров`я, через систематичне невиконання умов контракту керівником відповідного органу управління (підрозділу) та у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) проводиться утримання виплаченої одноразової грошової допомоги після укладання першого контракту в сумі, обчисленій у повних календарних місяцях пропорційно часу, який залишився до закінчення дії контракту. Отже, відповідач зобов`язаний повернути ГУ ДСНС України у місті Києві кошти за виплачену одноразову грошову допомогу після укладання першого контракту в розмірі 10 582,40 грн (за 23 календарних місяці) та кошти за надлишково нараховане грошове забезпечення з 20 лютого 2021 року в розмірі 1 664,32 грн.

Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 30 серпня 2022 року, залишеною без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 18 жовтня 2022 року, відмовлено у відкритті провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 186 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у зв`язку з тим, що позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Роз`яснено позивачу його право на звернення з цим позовом до окружного адміністративного суду в порядку адміністративного судочинства.

Судові рішення судів попередніх інстанцій мотивовані тим, що позов пред`явлено з приводу спору щодо проходження відповідачем служби цивільного захисту на підставі контракту з ГУ ДСНС України у місті Києві відповідно до Кодексу цивільного захисту України та Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу. Враховуючи суб`єктний склад учасників справи, характер правовідносин, що склалися між ними, розгляд справи згідно з положеннями статей 19, 20 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) відноситься до компетенції адміністративного суду та не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому необхідно відмовити у відкритті провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України.

10 листопада 2022 року ГУ ДСНС України у місті Києві подало засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 30 серпня 2022 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 18 жовтня 2022 року, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Касаційна скарга, подана на підставі абзацу 2 частини другої статті 389 ЦПК України, мотивована тим, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про те, що спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки предметом позову є вимога про стягнення з відповідача грошових коштів, тобто такий спір не можна вважати публічно-правовим щодо прийняття, проходження чи звільнення з публічної служби, так як він не пов`язаний із захистом прав відповідача від порушень з боку суб`єкта владних повноважень. Спір має приватно-правовий характер, який обумовлений порушенням майнового, тобто приватного права позивача, що підлягає захисту у спосіб, передбачений законодавством для сфери приватно-правових відносин. Висновки судів попередніх інстанцій суперечать правовим висновкам, викладеним в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 755/2258/17 та в постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного цивільного суду від 18 листопада 2020 року у справі № 760/15085/18, від 16 червня 2021 року у справі № 328/29/20.

Касаційне провадження не підлягає відкриттю з таких підстав.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» стосується не лише правової основи існування суду, але й дотримання ним норм, які регулюють його діяльність (пункт 24 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України», заяви № 29458/04 та № 29465/04).

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства - цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно з абзацом 1 частини першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування (пункт 17 частини першої статті 4 КАС України).

Частиною першою статті 101 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період.

За правилами пункту 2 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Судами встановлено, що між Державною службою України з надзвичайних ситуацій в особі начальника ГУ ДСНС України у місті Києві Ватоліним А. Г. і ОСОБА_1 було укладено контракт № 75/20 про проходження служби цивільного захисту строком на три роки. Контракт набрав чинності з 10 лютого 2020 року.

Згідно з параграфом 1 наказу ГУ ДСНС України у місті Києві від 10 лютого 2020 року № 93 ОСОБА_1 було зараховано в кадри Державної служби України з надзвичайних ситуацій та за його згодою призначено на посаду пожежного-рятувальника 25 ДПРЧ ГУ ДСНС України у місті Києві з 10 лютого 2020 року. Присвоєно ОСОБА_1 спеціальне звання «рядовий служби цивільного захисту».

З наказу ГУ ДСНС України у місті Києві від 24 квітня 2020 року № 304 вбачається, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», наказу Міністерства внутрішніх справ України від 20 липня 2018 року № 623 «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особи рядового і начальницького складу служби цивільного захисту» ОСОБА_1 було виплачено одноразову грошову допомогу після укладання першого контракту в сумі 16 816 грн.

Наказом ГУ ДСНС України у місті Києві від 18 лютого 2021 року № 129 ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення його зі служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту та позбавлено щомісячної премії в повному обсязі за лютий 2021 року.

Згідно з витягом з наказу ГУ ДСНС України у місті Києві від 19 лютого 2021 року № 131 рядового служби цивільного захисту ОСОБА_1 , пожежного-рятувальника 25-ДПРЧ ГУ ДСНС України у місті Києві, звільнено із служби та виключено з кадрів ДСНС України у запас Збройних Сил України.

Пунктом 4 розділу XXVI Інструкції передбачено, що у разі звільнення особи рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту зі служби до закінчення терміну першого контракту (крім звільнених за віком, станом здоров`я, через систематичне невиконання умов контракту керівником відповідного органу управління (підрозділу) та у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) проводиться утримання виплаченої одноразової грошової допомоги після укладання першого контракту в сумі, обчисленій у повних календарних місяцях пропорційно часу, який залишився до закінчення дії контракту.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Встановивши, що позов пред`явлено з приводу спору щодо проходження відповідачем служби цивільного захисту на підставі контракту з ГУ ДСНС України у місті Києві відповідно до Кодексу цивільного захисту України та Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, врахувавши суб`єктний склад учасників справи, характер правовідносин, що склалися між ними, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про те, що правовідносини, які виникли між сторонами у справі, є публічно-правовими, у зв`язку з чим справа підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, та правильно відмовив у відкритті провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України.

Такі висновки судів попередніх інстанцій узгоджуються з правовими висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 818/1688/16, в якій зазначено, що спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення з державної служби.

Доводи касаційної скарги про те, що спір має приватно-правовий характер, який обумовлений порушенням майнового, тобто приватного права позивача, що підлягає захисту у спосіб, передбачений законодавством для сфери приватно-правових відносин, та посилання заявника на постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 755/2258/17, не заслуговують на увагу, оскільки з метою встановлення чіткого критерію визначення юрисдикції спорів щодо відшкодування шкоди/стягнення збитків, завданих особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, за позовом суб`єкта владних повноважень, Велика Палата Верховного Суду у вищевказаній постанові від 05 грудня 2018 року у справі № 818/1688/16 відступила від висновків, викладених в постановах від 10 квітня 2018 року у справі № 533/934/15-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 815/5027/15, від 03 жовтня 2018 року у справі № 755/2258/17, про те, що спори за позовом суб`єкта владних повноважень про стягнення збитків/відшкодування шкоди, завданих особою, що перебуває або перебувала на державній/публічній службі, має вирішуватися за правилами цивільного судочинства.

Посилання заявника на постанови Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного цивільного суду від 18 листопада 2020 року у справі № 760/15085/18, від 16 червня 2021 року у справі № 328/29/20 є неспроможним, оскільки викладені у вказаних судових рішеннях правові висновки стосуються юрисдикції спору про відшкодування шкоди в порядку регресу, коли неправомірність дій відповідача встановлена рішенням суду та додаткового правового аналізу не потребує, тобто такі правові висновки є нерелевантними і не можуть бути застосовані до спірних правовідносин в цій справі.

Інші доводи касаційної скарги не спростовують правильних висновків судів попередніх інстанцій про те, що позовна заява ГУ ДСНС України у місті Києві не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, і не свідчать про порушення судами норм процесуального права.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Із змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судами норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судових рішень.

Тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (пункт 45 рішення Європейського суду з прав людини від 23 жовтня 1996 року у справі «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), пункти 37, 38 рішення Європейського суду з прав людини від 19 грудня 1997 року у справі «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Згідно з частиною п`ятою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження у випадку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, вирішує колегія суддів у складі трьох суддів.

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві на ухвалу Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 30 серпня 2022 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 18 жовтня 2022 року в справі за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості щодо надлишково виплачених коштів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко