ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 619/3693/20 Номер провадження 22-ц/814/3297/22Головуючий у 1-й інстанції Жорняк О.М. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі Коротун І.В.

переглянув у судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою заступника керівника Харківської обласної прокуратури

на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 05 жовтня 2020 року, постановлену суддею Жорняк О.М., повний текст рішення складено - 15 жовтня 2020 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И В:

12 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності, в якому просила суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 2,000 га з кадастровим номером :00:000:0883 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області.

Позовна заява мотивована тим, що 29 грудня 2009 року ОСОБА_2 , в інтересах якої діяв ОСОБА_3 , на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки №1769 від 29.12.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Задоріною В.В., передала у власність ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером :00:000:0883 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, площею 2,0000 га. Згодом нею, як новим власником нерухомого майна, реєстрація вищевказаної земельної ділянки, відповідно до чинного на той час законодавства у територіальних органах Держкомземі, не відбулася на підставі незалежних від неї причин та на підставі скрутного матеріального становища на той час. Відповідно до відповіді №29-20-0.23,18-653/109-20 від 31.07.2020 року відділу у Дергачівському районі ГУ Держгеокадастру у Харківській області на адвокатський запит №б/н від 27.07.2020 року стало відомо, що згідно Книг записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, наявних у відділі, 18.12.2009 року за №63 зареєстровано державний акт на право власності на земельну ділянку, серія ЯЕ №509590, на ім`я ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :00:000:0883. Державний акт виданий на підставі рішення ХХХІІІ сесії Русько-Лозівської ради V скликання від 06.05.2009 року. Інформація про перехід права власності на вищевказану земельну ділянку з кадастровим номером :00:000:0883 від ОСОБА_2 до іншої особи у відділі відсутня. Згідно інформації ДЗК про право власності та речові права на земельну ділянку від 28.07.2020 року вищевказана земельна ділянка перебуває у приватній власності. Будь-яка інформація з приводу форми власності вищевказаної ділянки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрі прав власності на нерухоме майно - відсутня. На підставі того, що після здійснення правочину, а саме укладання договору купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :00:000:0883 новим власником, тобто ОСОБА_1 право власності у органах Держкомзему зареєстровано не було, наразі виникла необхідність визнати право власності на цю земельну ділянку у судовому порядку з причин того, що вона втратила будь-які зв`язки з відповідачем. Вказала, що перехід права власності та плата за договором купівлі-продажу відбулися, на підставі цього право власності було передано від відповідача до неї, ОСОБА_1 .

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 05 жовтня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 - задоволено повністю.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 2,0000 га з кадастровим номером :00:000:0883 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі на підставі вимог ст. 392 ЦК України, яка передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, а також ст. 125 ЗК України, згідно якої право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

В апеляційній скарзі заступник керівника Харківської обласної прокуратури, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції зроблено хибний висновок щодо наявності підстав для визнання за позивачем права власності на земельну ділянку, оскільки заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 26.01.2012 року у справі №2010/2-2019/11 задоволено позов заступника прокурора Харківської області в інтересах Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району до ОСОБА_2 , управління Держкомзему в Дергачівському районі Харківської області про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації та повернення земельної ділянки. Судом визнано недійсним державний акт від 18.12.2009 року, серія ЯЕ №509590, на право власності на земельну ділянку розміром 2,000 га з кадастровим номером :00:000:0883, виданий на ім`я ОСОБА_2 , визнано недійсним запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо права власності ОСОБА_2 на спірну земельну ділянку, скасовано в Державному реєстрі земель державну реєстрацію державного акту, серія ЯЕ №509590, від 18.12.2009 року та зобов`язано ОСОБА_2 звільнити і привести у придатний для використання стан спірну земельну ділянку та повернути її за належністю Русько-Лозівській сільській ради. Вказане судове рішення набрало законної сили, що також підтверджується даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до якого право приватної власності ОСОБА_2 на земельну ділянку скасовано 06.12.2016 року на підставі рішення суду від 26.01.2012 року у справі №2010/2-2019/11. Крім цього, ще до прийняття оскаржуваного рішення право комунальної власності на спірну земельну ділянку зареєстровано за Русько-Лозівською сільською радою. При розгляді даної справи №619/3693/20 не були з`ясововані судом обставини щодо наявності у ОСОБА_2 правовстановлюючого документу на спірну земельну ділянку та реєстрації права власності на неї у передбаченому законом порядку на момент розгляду справи. Також вказує, що при ухваленні оскаржуваного рішення суд не з`ясував наявність спору про право у відповідних правовідносинах та не з`ясував усі обставини, які мають значення для справи, оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Оскільки на момент розгляду справи право власності ОСОБА_2 скасовано на підставі рішення суду, то позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на земельну ділянку не підлягають задоволенню. Вказує, що підставою для представництва прокуратурою інтересів держави в особі Русько-Лозівської сільської ради та Дергачівської міської ради є наявність порушення державних інтересів у сфері земельних відносин, яке виявилося у визнанні права власності на земельну ділянку за позивачем на підставі недійсного державного акту про право власності, який раніше видавався відповідачу, за відсутності волевиявлення теперішнього власника та уповноваженого розпорядника земельної ділянки - місцевої ради. Правонаступником Русько-Лозівської сільської ради є Дергачівська міська рада. Їх бездіяльність полягає, з одного боку, у неефективній реалізації повноважень розпорядника спірної земельної ділянки, а з іншого у неефективному здійсненні міською радою повноважень контролю за охороною та використанням земель, ними до цього часу не здійснено заходів оскарження рішення суду, що свідчить про бездіяльність.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 25.03.2021 року у даній справі відкрито апеляційне провадження (а.с. 75).

Ухвалою Харківського апеляційного суду від13.04.2021 року дана справа призначена до апеляційного розгляду на 17.06.2021 року о 16-00 год. (а.с. 78).

Розпорядженням голови Верховного Суду № 14/0/9-22 від 25.03.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Сумської, Харківської області), відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з урахуванням неможливості судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду на Полтавський апеляційний суд.

З 02.08.2022 року дана справа перебуває у провадженні Полтавського апеляційного суду (а.с. 133).

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 08.08.2022 року дана справа призначена до апеляційного розгляду на 21.12.2022 року 0 10-20 год. з повідомленням учасників справи (а.с. 134).

У судове засідання до апеляційного суду не з`явилися позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 . Позивач та її представник належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення 13.12.2022 року судових повісток про виклик до суду у цивільній справі на офіційну електронну адресу у порядку ч. 6 ст. 128 ЦПК України (а.с. 136-141), 13.12.2022 року на сайті «Судова влада України» розміщено оголошення про виклик відповідача ОСОБА_2 для участі у даній справі (а.с. 142). Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Клопотанням про відкладення не надходили. При цьому, колегія суддів враховує, що електронний варіант ухвали Полтавського апеляційного суду від 08.08.2022 року розміщено в мережі Інтернет за адресою: https://reyestr.court.gov.ua/ та відповідно оприлюднено.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 29 грудня 2009 року ОСОБА_2 , в інтересах якої діяв ОСОБА_3 , на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки №1769 від 29.12.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Задоріною В.В., передала у власність ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером :00:000:0883 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, площею 2,0000 га (а.с. 8).

Позивачем, як новим власником нерухомого майна, реєстрація вищевказаної земельної ділянки відповідно до чинного на той час законодавства, у територіальних органах Держкомземі не відбулася на підставі незалежних від неї на то причин та на підставі скрутного матеріального становища на той час.

Відповідно до відповіді №29-20-0.23,18-653/109-20 від 31.07.2020 року відділу у Дергачівському районі ГУ Держгеокадастру у Харківській області на адвокатський запит №б/н від 27.07.2020 року стало відомо, що згідно до Книг записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, наявних у відділі, 18.12.2009 року за №63 зареєстровано державний акт на право власності на земельну ділянку, серія ЯЕ №509590, на ім`я ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :00:000:0883. Державний акт виданий на підставі рішення ХХХІІІ сесії Русько-Лозівської ради V скликання від 06.05.2009 року. Інформація про перехід права власності на вищевказану земельну ділянку з кадастровим номером :00:000:0883 від ОСОБА_2 до іншої особи у відділі відсутня. Згідно з інформації ДЗК про право власності та речові права на земельну ділянку від 28.07.2020 року, вищевказана земельна ділянка перебуває у приватній власності. Будь-яка інформація з приводу форми власності вищевказаної ділянки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутня (а.с. 9).

На підставі того, що після здійснення правочину, а саме укладання договору купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :00:000:0883 новим власником, тобто ОСОБА_1 право власності у органах Держкомзему зареєстровано не було, наразі виникла необхідність визнати право власності на цю земельну ділянку в судовому порядку з причин того, що вона втратила будь-які зв`язки з відповідачем.

Перехід права власності та сплата за договором купівлі-продажу відбулися, на підставі цього право власності було передано від відповідача до позивача ОСОБА_1 .

Апеляційний суд у складі колегії суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Предметом спору є визнання за позивачем права власності на земельну ділянку площею 2,000 га з кадастровим номером :00:000:0883 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, що засвідчує його право власності.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції допустив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушив норми процесуального права та матеріального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення у справі.

Як вбачається по справі, предметом договору купівлі-продажу земельної ділянки №1769 від 29.12.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Задоріною В.В., є земельна ділянка з кадастровим номером :00:000:0883 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, площею 2,0000 га та яка належить продавцю ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯЕ №509590, виданого 18.12.2009 року Русько-Лозівською сільською радою Дергачівського району Харківської області (а.с. 8).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції не перевірив, чи дійсно вказана земельна ділянка на час ухвалення рішення належить ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯЕ №509590, виданого 18.12.2009 року.

До апеляційної скарги заступника керівника Харківської обласної прокуратури додано заочне рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 26.01.2012 року у справі №2010/2-2019/11, з якого вбачається, що позов заступника прокурора Харківської області в інтересах Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району до ОСОБА_2 , управління Держкомзему в Дергачівському районі Харківської області про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації та повернення земельної ділянки задоволено частково. Визнано недійсним державний акт від 18.12.2009 року, серія ЯЕ №509590, на право власності на земельну ділянку розміром 2,000 га з кадастровим номером :00:000:0883, виданий на ім`я ОСОБА_2 , визнано недійсним запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо права власності ОСОБА_2 на спірну земельну ділянку, скасовано в Державному реєстрі земель державну реєстрацію державного акту, серія ЯЕ №509590, від 18.12.2009 року, зобов`язано ОСОБА_2 звільнити і привести у придатний для використання стан спірну земельну ділянку та повернути її за належністю Русько-Лозівській сільській ради (а.с. 53-54).Вказане судове рішення набрало законної сили.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право приватної власності ОСОБА_2 на земельну ділянку скасовано 06.12.2016 року на підставі заочного рішення суду від 26.01.2012 року у справі №2010/2-2019/11 та 15.09.2020 року право комунальної власності на вказану земельну ділянку зареєстровано за Русько-Лозівською сільською радою Дергачівського району Харківської області (а.с. 57).

Таким чином, на час ухвалення оскаржуваного рішення суду від 05.10.2020 року спірна земельна ділянка з 25.09.2020 року перебувала у комунальній власності Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, що виключає визнання за позивачем права власності на неї. Судом першої інстанції не були перевірені вказані обставини, тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові.

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ст. 382 ч.1 п. 4 п.п. «в» ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно п.2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

По справі вбачається, що Харківською обласною прокуратурою при подачі апеляційної скарги сплачено судовий збір у розмірі 1261,20 грн. (а.с. 36), який підлягає стягненню з позивача на користь Харківської обласної прокуратури.

Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п. 1,4 ч.1, ч. 2 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1, 2, 368 ч.1, 374 ч.1 п.2, 376, ч.1 п. 1,4, 381 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу заступника керівника Харківської обласної прокуратури - задовольнити.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 05 жовтня 2020 року скасувати і ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Харківської обласної прокуратури судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1261,20 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її прийняття безпосередньо до суду касаційної інстанції, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 грудня 2022 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов