Справа № 545/517/22
Провадження № 2-др/545/28/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2022 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі :

головуючого судді - Путрі О.Г. ,

за участю секретаря судового засідання - Дорошенко Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Хворост Дар`ї Михайлівни про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною 3-річного віку,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 31.10.2022 року цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною 3-річного віку частково задоволено.

Вирішено питання розподілу судових витрат по сплаті судового збору.

Від представника позивача адвоката Хворост Д.М. на адресу суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення по справі, а саме про стягнення з відповідача на користь позивача понесених нею витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7500 грн.

Дане питання прохала вирішити без її участі та участі позивача.

Відповідач в судове засідання не з`явився, направивши на адресу суду клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, вважає заявлений представником позивача розмір витрат на правничу допомогу завищеним, таким, що не відповідає складності справи. Прохає зменшити розмір судових витрат на правничу допомогу до 510 грн.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат , пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами

доказів ( договорів, рахунків тощо ). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи ; чи є розмір таких витрат обгрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Так, рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 31.10.2022 року цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною 3-річного віку частково задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання

неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітків (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця починаючи з 15.02.2022 року і до досягнення дитиною повноліття ; стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_1 у розмірі 1/25 частини всіх видів його заробітку ( доходів ) щомісячно, починаючи з 15.02.2022 року і до досягнення неповнолітньою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 3-річного віку. Вирішено питання розподілу судових витрат по сплаті судового збору.

При подачі позову позивач прохала суд стягнути на її користь з відповідача витрати на професійну правничу допомогу .

Дане питання при винесенні судового рішення не вирішене.

Як вбачається з матеріалів справи між позивачем та адвокатом Шевченко Д.М. 07.02.2022 року укладено договір про надання правової допомоги, на виконання якого ОСОБА_1 сплатила адвокату гонорар в сумі 5000 грн., що підтверджується квитанцією № 07/02 ( а.с. 17 ).

Даний договір між сторонами 24.03.2022 року було розірвано , адвокатом Шевченко Д.М. повернено клієнту 2000 грн. невідпрацьованого гонорару.

Далі, між позивачем та адвокатом Хворост Д.М. укладено договір від 25.03.2022 року про надання правової допомоги.

В подальшому , між позивачем та адвокатом Хворост Д.М. укладено додаткову угоду №1 від 01.08.2022 року до Договору про надання правової допомоги від 25.03.2022 року.

Згідно акту приймання-передачі наданої правової допомоги №1 позивачем сплачено адвокату Хворост Д.М. 4500 грн.

Загальний розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу складає 7500 грн.

При вирішенні питання щодо певних видів правничої допомоги адвокатів Шевченко Д.М. та Хворост Д.М. враховується пов`язаність їх з розглядом справи, обґрунтованість та розумність визначення.

Враховуючи вище зазначене, з урахуванням предмету спору та обставин справи, яка не є справою значної складності та розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження , обсягу наданих адвокатами послуг,виходячи з критерію реальності та розумності вартості адвокатських послуг , суд приходить до висновку, що витрати позивача на професійну правничу допомогу підлягають частковій компенсації в розмірі 3000 грн. , що є необхідним та обґрунтованим, співмірність яких доведена позивачем.

Керуючись ст.ст.137, 141, 246 ЦПК України, суд, -

вирішив :

Заяву адвоката Хворост Дарії Михайлівни про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною 3-річного віку задовольнити частково.

Прийняти додаткове рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною 3-річного віку .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 судові витрати, пов`язані із наданням правничої допомоги, у розмірі 3000 (три тисячі) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області.

Суддя: О. Г. Путря