Справа № 367/3994/22
Провадження №2-з/367/276/2022
УХВАЛА

Іменем України

15 листопада 2022 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Шестопалова Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області заяву Представника позивача ОСОБА_1 адвоката Авраменко Олени Валеріївни про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротех Сервіс», Товариства з обмеженою відповідальністю «ДДКмотор» про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Разом із позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на складські приміщення (будівлі) площею (кв.м.): 639.8, в тому числі: склад під літерою «А», загальною площею 475.4 кв.м. та склад під літерою «Б» загальною площею 164.4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.

В судове засідання сторони не викликалися.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, оглянувши письмові матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що заява не підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Згідно змісту заяви про забезпечення позову та позовної заяви, порушення законних прав позивача зі сторони відповідачів полягає в тому, що відповідач-1 протиправно, всупереч волі позивача, відповідно до рішення державного реєстратора виконавчого комітету Березанської міської ради Брикова О.С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 47241683 від 07.06.2019 на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна №2 від 04.06.2019, заволодів спірним майном, яке належало позивачу на праві приватної власності. В подальшому, право власності на спірне майно від відповідача-1 перейшло до відповідача-2 на підставі рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Студенківської сільської ради Київської області Здольник Т.А. № 60911933 від 12.10.2021.

Сторона позивача зазначає, що між позивачем та відповідачем-1 не укладалося жодного правочину з відчуження спірного майна на користь відповідача-1, вказує що подібна передача права власності на підставі акту приймання-передачі може відбуватися лише як внесок до статутного капіталу юридичної особи, тобто ТОВ «Агротех Сервіс», а враховуючи що позивач ніколи не був учасником ТОВ «Агротех Сервіс», правочин щодо відчуження права власності належного позивачу на користь відповідача 1 в якості внеску до статутного капіталу не було укладено.

Водночас, як вбачається зі змісту Висновку Центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 30.11.2021, копія якого міститься у матеріалах позовної заяви, акт прийому-передачі об`єкту нерухомого майна № 2 від 04.06.2019, на який зокрема посилається позивач, було складено стосовно об`єкту нерухомого майна, що передається в якості майнового внеску співзасновника до статутного капіталу відповідача-1 ТОВ «Агротех Сервіс» та підписано позивачем ОСОБА_1 та уповноваженою особою відповідача-1 ТОВ «Агротех Сервіс», справжність підписів на якому засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Авершиною І.В. та зареєстровано в реєстрі за номерами 69, 71.

З вищевказаного випливає, що позивач був учасником відповідача-1 ТОВ «Агротех Сервіс» на момент переходу права власності на спірне нерухоме майно до відповідача-1, що спростовує твердження позивача про його неучасть у ТОВ «Агротех Сервіс» та вказує на наявність корпоративних відносин між позивачем (учасником юридичної особи) та відповідачем-1 (юридичною особою).

У п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, які «виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів».

Згідно ч. 1, 3 ст. 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Касаційний господарський суд ВС у постанові від 23.01.2018 у справі №925/1321/16 зазначив, що, зважаючи на положення ст.167 ГК, корпоративні права характеризуються ознаками, згідно з якими особа має: частку в статутному капіталі господарської організації; права на участь в управлінні господарською організацією; право на отримання певної частини прибутку (дивідендів) ГО.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають зокрема вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді й переданий на його розгляд разом з такими вимогами.

Виходячи з вищевказаного, між позивачем та відповідачами виник корпоративний спір, який, відповідно до положень ст. 20 ГПК України, має розглядатись господарським судом.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно ч. 7 ст. 153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Отже, на підставі викладеного, враховуючи що позовна заява ОСОБА_1 не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. суд прийшов до переконання, що заява Представника позивача ОСОБА_1 адвоката Авраменко Олени Валеріївни не підлягає до задоволення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 19, 151-153, 186 ЦПК України, ст. 20 ГПК України, ст. 167 ГК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити Представнику позивача ОСОБА_1 адвокату Авраменко Олені Валеріївні в задоволені заяви про забезпечення позову.

Апеляційна скарга на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручена у день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reestr.court.gov.ua.

Суддя: Я.В. Шестопалова