Справа №345/3699/22
Провадження № 2/345/1162/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.12.2022 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Онушканича В.В.

з участю секретаря судового засідання Бандури Г.М.,

розглянувши в підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, Калуський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про визнання батьківства,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позов мотивує тим, що з 2007 року він перебував з відповідачкою ОСОБА_2 у фактичних шлюбних відносинах. Під час спільного проживання з ОСОБА_2 в них народився спільний син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Запис про батька дитини був занесений у книгу реєстрації актів про народження зі слів матері відповідно до вимог положень ст. 135 СК України, а саме внесено запис про батька, як ім`я та по батькові позивача, а прізвище батька записано прізвищем відповідача « ОСОБА_1 ».

Позивач зазначає, що протягом всього часу від народження сина вони з відповідачкою та їхнім спільним сином проживали однією сім`єю, а місце проживання сина після народження і до цього часу зареєстровано за місцем проживання відповідача. З 2020 року відповідач поїхала за кордон на роботу, забравши із собою їхнього спільного сина, однак сторони підтримували повноцінний сімейний зв`язок.

У березні 2022 року відповідач знову була на Україні із сином і позивач зробив пропозицію відповідачу одружитись, подарувавши каблучку. Проте відповідач відмовилася надалі мати з позивачем сімейні стосунки і залишила позивачу сина на виховання та проживання. Син ОСОБА_3 на даний час проживає разом із позивачем та з маленького знає, що саме позивач являється його рідним батьком.

Оскільки відповідачка з невідомих причин не підтримує з позивачем зв`язок відносно виховання сина та впорядкування його батьківства, оскільки син з березня 2022 року залишений позивачу на повне виховання та утримання, а позивач, як його батько, не може повноцінно здійснювати свої батьківські права відносно нього і представляти його права та інтереси згідно чинного законодавства. Тому позивач змушений звернутися до суду та просить визнати його батьком ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та внести відповідні зміни до актового запису про його народження.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, проте подав суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав повністю, просить позов задоволити, розгляд справи просив проводити без його участі.

Відповідач в підготовче судове засідання не з`явилася, проте? подала до суду заяву, згідно якої просить суд розгляд даної справи проводити без її участі, позов визнає повністю, не заперечує проти задоволення. Підтверджує, що позивач ОСОБА_1 є біологічним батьком ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник третьої особи подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, щодо вирішення справи покладається на розсуд суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав.

Зі свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5) вбачається, що його матір`ю вказана ОСОБА_2 , а батьком - « ОСОБА_6 ». Реєстрація народження дитини проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с.20).

Згідно ч.4 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України.

Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Визнання батьківства - це волевиявлення особи, яка вважає себе батьком дитини. Однак одного волевиявлення особи щодо визнання себе батьком певної дитини недостатньо для настання правових наслідків. Необхідно також ще й волевиявлення матері дитини, яке полягає у вираженні згоди на те, щоб чоловік був записаний батьком її дитини. Саме тому вимагається подання до органів реєстрації актів цивільного стану спільної заяви матері дитини та чоловіка, який вважає себе батьком цієї дитини.

Визнання батьківства є констатацією факту біологічного батьківства особи, яка подала заяву до органів реєстрації актів цивільного стану, метою якого є підтвердження вже існуючого біологічного (кровного) споріднення між чоловіком, який визнає себе батьком, та дитиною.

Згідно ч.1 ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Відповідно до ч.2 ст.128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу.

Згідно ч.3 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Відповідно до прав щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів постанова Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Судове рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено) (п. 9 постанови Пленуму).

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідач в судове засідання подала письмову заяву, в якій позов ОСОБА_1 повністю визнала і таким чином ствердила, що він є біологічним батьком їхнього сина ОСОБА_3 . Отже, дана обставина не підлягає доказуванню.

Правилами ст. 134 СК України встановлено, що на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.

Відповідно до п.п. 20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 р. № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно з п.2.13.1 Розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 р. № 96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установленням неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до п.2.16.4 Розділу ІІ зазначених вище правил, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

За таких обставин, оцінюючи в сукупності здобуті докази по справі, враховуючи ту обставину, що відповідач визнала заявлений позов, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід також стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, ст.ст.122,136 СК України, керуючись ст.ст. 200, 206, 259, 263-265 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Внести зміни до актового запису за № 41 від 22.01.2008 року, складений відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Калушу Калуського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

-замість прізвища дитини « ІНФОРМАЦІЯ_4 » вказати « ІНФОРМАЦІЯ_4 »;

-у відомостях про батька дитини зазначити - « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 , громадянин України».

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , 993,00 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 06.12.2022 року.

Головуючий