КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2022 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 2-3999/09

номер провадження №22-ц/824/4280/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Мостової Г.І.,
за участю секретаря судового засідання Потапьонок К.В.,
учасники справи: представник позивача ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника особи, яка не брала участі у справі товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна фірма «АВМ» Зуба Костянтина Анатолійовича

на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 02 грудня 2009 року /суддя Бабич Н.Д./

у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інвестиційна компанія «Інтербудінвест» про визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

16.11.2009 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ "Будівельно-інвестиційна компанія "Інтербудінвест" про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 02 грудня 2009 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_1 майнові права на об`єкт інвестування, а саме на двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 . Визнано за ОСОБА_1 право власності на частку в об`єкті незавершеного будівництва, а саме на двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 . /а.с. 36-37/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник особи, яка не брала участі у справі ТОВ «Інвестиційно-будівельна фірма «АВМ» Зуб К.А. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення скасувати, відмовивши у задоволенні позовних вимог.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на те, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального права, невірно застосовано норми ЦПК України, які підлягали застосуванню та задоволено вимоги позивача всупереч ст. 331 ЦК України, яка передбачає, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Отже, аналіз положень статті 331 ЦК України у системному зв`язку з нормами статей 177-179, 182 цього кодексу, частини третьої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» дає підстави для висновку про те, що право власності на новостворене нерухоме майно як об`єкт цивільних прав виникає з моменту його державної реєстрації. Вказував, що зазначена в оскаржуваному рішенні суду частка в об`єкті незавершеного будівництва не відповідає наведеним ознакам, оскільки будинок за адресою АДРЕСА_3 не є побудованим, не с створеним, дане майно не прийнято в експлуатацію та не зареєстроване належним чином. Також вказував, що не передбачено виникнення права власності на об`єкт незавершеного будівництва на підставі судового рішення. Аналогічний висновок зроблено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі 200/22329/14-ц (провадження № 14-483цс19) та у постанові Верховного Суду України від 27 травня 2015 року у справі № 6-159цс15. Наголошував також і на тому, що ст. 876 ЦК України, яку застосовано судом першої інстанції, щодо визначення замовника власником об`єкту будівництва застосовується тільки при наявності у нього права власності або право користування земельною ділянкою, на якій знаходиться нерухоме майно (ст. 331 ЦК України), в іншому випадку замовник не може набути право власності. Враховуючи викладене, фінансування об`єкта будівництва не наділяє інвестора правами та обов`язками замовника. Отже, ОСОБА_1 не є замовником будівництва у розумінні ст. 876 ЦК України.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся з відзивом на апеляційну скаргу посилаючись на те, що скасування вказаного судового рішення призведе до втручання в право власності та порушення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яку ратифіковано Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 № 475/97-ВР, зокрема статтею 1 Першого протоколу до неї, визначено: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності». Відповідно до статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. На момент вирішення спору у грудні 2009 році між ОСОБА_1 та ТОВ «Будівельно-інвестиційна компанія «Інтербудінвест», законодавством було визначено, що правовстановлюючими документами є: рішення суду про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна. Тому посилання ТОВ «ІБФ «АВМ» у апеляційній скарзі на постанову Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі 200/22329/14-ц, постанову Верховного Суду України від 27 травня 2015 року у справі №6-159цс15 - є безпідставним, оскільки на момент вирішення спору в грудні 2009 року діяли інші норми цивільного законодавства. Вказував також, що ТОВ «ІБФ «АВМ» приховано дійсні обставини справи перед судом апеляційної інстанції, та введено суд в оману при поновленні строків на апеляційне оскарження для апелянта. Так, представник ТОВ «ІБФ «АВМ» адвокат Тарасов С.О. звернувся до господарського суду м. Києва про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду міста Києва від 06.06.2018 року у справі № 910/12257/13. В межах справи № 910/12257/13 подано 13.05.2020 відзив на заяву про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду міста Києва від 06.06.2018 року у справі № 910/12257/13, в додатках якого долучено рішення Святошинського районного суду м. Києва від 02.12.2009 р. по справі №2-3999/09. Крім викладеного, наголошував, що при ухваленні 02 грудня 2009 року оскаржуваного рішення, питання про будь-які права, обов`язки та інтереси ТОВ «Інвестиційно-будівельна фірма «АВМ», судом не вирішувались, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна фірма «АВМ» зареєстроване 05.03.2012 р. Вказував, що згідно п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Також вказував, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, з метою запобігання заподіяння шкоди життю і здоров`ю, ОСОБА_1 була вимушена залишити місто Київ і тривалий час перебувала поза межами постійного місця проживання. Повернулась до Києва 14 серпня 2022 року, у зв`язку з чим була позбавлена можливості вчасно подати відзив на апеляційну скаргу, у строк визначений ухвалою від 31.01.2022 р. а тому просив його поновити.

Ліквідатор товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інвестиційна компанія «Інтербудінвест» Огулькова А.М. звернулась з відзивом на апеляційну скаргу, з клопотанням про поновлення строків на його подачу.

Вказувала, що копія ухвали про відкриття апеляційного провадження та копія апеляційної скарги з додатками надійшла на адресу ТОВ «БІК «Інтербудінвест» поштовим відправленням №923 17 лютого 2022 року. Враховуючи повномасштабну збройну агресію Російської Федерації проти України, подати відзив на позов у строк до 25 лютого ліквідатор ТОВ «БІК «Інтербудінвест» не мала змоги. Обставини стосовно відсутності поданого відзиву на апеляційну скаргу були випадково встановлені ліквідатором після судового засідання, призначеного на 12 вересня 2022 року. Враховуючи принцип рівності сторін цивільного процесу, просила прийняти відзив на апеляційну скаргу та врахувати його при розгляді апеляційного провадження.

По суті апеляційної скарги, вказувала, що набуття ТОВ «ІБФ «АВМ» функцій забудовника не перетворило вказану особу на Замовника будівництва та не наділило її правами заявляти будь-які вимоги щодо об`єкта незавершеного будівництва. Зазначала, що Договір поруки від 20.09.2012 року, на який посилається ТОВ «ІБФ «АВМ» як на підставу апеляційного оскарження, припинив свою дію ще у 2013 році. Враховуючи вказані обставини, ТОВ «ІБФ «АВМ» не набуло та не могло набути прав, пов`язаних з оскарженням рішення Святошинського районного суду від 02.12.2009 року. Також вказувала на фальсифікації скаржником підстав для поновлення строку апеляційного провадження. Просила у мотивувальній частині судового рішення за результатами розгляду апеляційної скарги встановити факт припинення дії поруки, встановленої договором від 20.09.2012 року та закрити апеляційне провадження №22-ц/824/4280/2022.

Ліквідатор товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інвестиційна компанія «Інтербудінвест» Огулькова А.М. звернулась з клопотанням про проведення відеоконференції у справі, яке апеляційним судом відхилено з огляду на відсутність таких технічних можливостей.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, які з`явились у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційне провадження підлягає закриттю, на підставі наступного.

Судом встановлено, що 29 жовтня 2004 р. між ТОВ "Будівельно-інвестиційна компанія "Інтербудінвест" і ОСОБА_1 було укладено договір доручення №131/1-46, згідно якого ТОВ "Будівельно-інвестиційна компанія "Інтербудінвест" зобов`язувалось за рахунок ОСОБА_1 від її імені профінансувати спорудження 2-кімнатної квартири АДРЕСА_4 , а після завершення будівництва та введення будинку в експлуатацію надати документи, необхідні для оформлення свідоцтва про право власності на квартиру. ОСОБА_1 зобов`язувалась надати повіреному кошти, необхідні для виконання цього доручення, (а.с.6-7). Позивачка по справі перерахувала повіреному вказані по договору доручення №131/1-46 від 29.10.2004р. грошові кошти в сумі 297 702,00 грн. (а.с.8-довідка, а.с.9-15 - квитанції). Судом встановлено, що на даний час секція АДРЕСА_5 не добудована, будинок в експлуатацію не зданий.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції дійшов висновків, що визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить Закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а позов підлягає задоволенню.

Звертаючись з апеляційною скаргою, апелянт наголошував, що рішення у справі № 2-3999/09 безпосередньо впливає на права, інтереси ТОВ «ІБФ «АВМ».

16.04.2014 року постановою Господарського суду м. Києва (справа № 910/12257/13) було визнано банкрутом ТОВ «БІК «Інтербудінвест», яке здійснювало будівництво будинку по проспекту Перемоги, 131 ум. Києві.

Відповідно до Договору поруки від 20.09.2012 року, що укладений між Службою безпеки України, Службою зовнішньої розвідки України, ТОВ «БІК «Інтербудінвест» та ТОВ «ІБФ «АВМ» останнє здійснює добудову будинку за проспектом Перемоги, 131 ум. Києві.

Так, після визнання Господарським судом м. Києва від 16.04.2014 р. (справа № 910/12257/13) банкрутом - ТОВ «БІК «Інтербудінвест» на виконання пункту п. 4.3 Договору поруки від 20.09.2012 р. до ТОВ «ІБФ «АВМ» перейшли всі права та обов`язки за Основним договором Договір № 19/3-32-ЖІ7 пайової участі у будівництві житлового будинку з вбудованими приміщеннями та підземними автостоянками по АДРЕСА_6 від 10.02.2005 р.

Саме ТОВ «ІБФ «АВМ» на виконання Договору № 19/3-32-Ж17 від 10.02.2005 р„ Договору поруки від 20.09.2012 р. має добудувати будинок та іншу нерухомість за адресою АДРЕСА_7 , яка є предметом спору в цій справі.

Верховний Суд у постанові від 02.03.2021 р. (справа № 910/12257/13), встановив преюдиційні обставини, які в силу ст. 82 ЦПК України не підлягають повторному доказуванню у даній справі, а саме: «п. 51.3 Добудова будинку покладена на ТОВ «Інвестиційно-будівельна фірма «АВМ» згідно Договору поруки від 20.09.2012 p., що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно- будівельна фірма «АВМ» (далі Поручитель), ТОВ «БІК «Інтербудінвест», Службою безпеки України, Службою зовнішньої розвідки».

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у розгляді справи, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Спір в даній справі виник між ОСОБА_1 та ТОВ «Будівельно-інвестиційна компанія «Інтербудінвест» з приводу виконання ТОВ «Будівельно-інвестиційна компанія «Інтербудінвест» договору доручення № 131/1-46 від 29.10.2004 року, та визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва.

Колегія суддів вважає, що предмет спору - квартира АДРЕСА_8 , та частка в об`єкті незавершеного будівництва, що складається з матеріалів, що були використані в процесі будівництва квартири, почав стосуватись скаржника ТОВ «Інвестиційно-будівельна фірма «АВМ» у 2012 році, після укладення 20 вересня 2012 року договору поруки, укладеного на забезпечення виконання зобов`язання за договором пайової участі щодо будівництва житлового будинку.

При постановленні 02 грудня 2009 року оскаржуваного рішення, питання про будь-які права, обов`язки та інтереси ТОВ «Інвестиційно-будівельна фірма «АВМ», судом не вирішувались.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Оскільки ухваленим у даній справі судовим рішенням не вирішувались питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ТОВ «Інвестиційно-будівельна фірма «АВМ», колегія суддів вважає, що апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою підлягає закриттю.

Керуючись ст. 362 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника особи, яка не брала участі у справі товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна фірма «АВМ» Зуба Костянтина Анатолійовича на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 02 грудня 2009 року - закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Головуючий: Судді: