Справа № 487/4976/19
Провадження № 2-п/487/7/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2022 року м.Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Карташевої Т.А., за участю секретаря Мізюк А.В., представника ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» - адвоката Шишлова О.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Заводського районного суду міста Миколаєва заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» про перегляд рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 21.01.2021 року по справі №487/4976/19 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, ОСОБА_2 про визнання договору страхування недійсним, за нововиявленими обставинами,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС" звернулось з заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, в якому просило скасувати рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 21.01.2021 по справі №487/4976/19; ухвалити нове рішення, яким визнати недійсним договір добровільного страхування наземного транспорту "Все включено" №307009а8зда від 17.10.2018, з моменту його укладення, поклавши судові витрати на відповідача.

В обґрунтування заяви позивач вказав, що виникли наступні обставини, які є нововиявленими.

Так, як встановлено судом 1 інстанції, ОСОБА_1 не укладав з АТ "СК "АРКС" договір добровільного страхування наземного транспорту "Все включено" №307099а8зда від 17.10.2018, від імені ОСОБА_1 спірний договір укладено ОСОБА_2 . Судом також встановлено, що ОСОБА_2 мала повноваження на укладення договору страхування від імені ОСОБА_1 за нотаріально посвідченою довіреністю від 20 серпня 2018 року.

В свою чергу, відповідно до ст. 3 Закон України "Про страхування" страхувальниками визнаються юридичні особи та дієздатні фізичні особи, які уклали із страховиками договори страхування.

Тобто, страхувальником за спірним договором має бути визначена ОСОБА_2 , яка діє від імені ОСОБА_1 за нотаріально посвідченою довіренністю від 20 серпня 2018 року.

В спірному договорі страхувальником визначено ОСОБА_1 , особу, яка договір страхування не укладала, та, відповідно, не може бути страхувальником в розумінні ст. 3 Закону України "Про страхуваня".

В свою чергу, у спірному договорі відсутня будь-яка інформація про особу ( ОСОБА_2 ), яка діяла від імені ОСОБА_1 за нотаріально посвідченою довіреністю від 20 серпня 2018 року.

Виходячи з обставин, встановлених судами, повноваження ОСОБА_2 були достатніми для укладення спірного договору та встановлювались нотаріально посвідченою довіреністю від 20 серпня 2018 року, однак, з невідомих причин ОСОБА_2 не було надано страховику інформації, що договір буде підписуватися саме нею ( ОСОБА_2 ).

Результатом дій ОСОБА_2 є помилка при визначенні однієї із суттєвих умов спірного договору - особи страхувальника, яким, як визначено ст. 3 Закону України "Про страхування", має бути ОСОБА_2 , яка діє від імені ОСОБА_1 за нотаріально посвідченою довіреністю від 20 серпня 2018 року, та неможливість вільної ідентифікації підпису особи, яка уклала із страховиком спірний договір, та підписала його замість ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

Зазначенні дії ОСОБА_2 спрямовані на порушення прав страховика, вчинений правочин має ознаки правочину, який порушує публічно-правовий порядок, має ознаки нікчемного правочину, недійсного з моменту його укладення.

На думку позивача, зазначені обставини є нововиявленими, були наявними на час розгляду справи в судах, не могли бути та не були відомі позивачу, не розглядались судами, та мають суттєве значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні представник ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» підтримав заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, надав пояснення, аналогічні її змісту, та просив, скасувавши рішення від 21.01.2021, ухвалити нове, яким визнати недійсним договір добровільного страхування наземного транспорту "Все включено" №307099а8зда від 17.10.2018 з моменту його укладення.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Проніна О.О. не була присутня в судовому засіданні, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності та письмові заперечення.

Третя особа ОСОБА_2 також не була присутня в судовому засіданні, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною другою вказаної статті передбачено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Згідно з ч. 4 ст. 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Частиною п`ятою статті 423 ЦПК України визначено, що при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

У пунктах 3, 4, 5, 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» судам роз`яснено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених статтею 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Не можуть бути визнані нововиявленими обставини, на які посилалась особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в скарзі або які могли бути встановлені при з`ясуванні судом обставин у справі.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Слід зазначити, що одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який вимагає, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставиться під сумнів. Принцип юридичної визначеності передбачає повагу до остаточного судового рішення та полягає у тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення іншого рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.

Судом встановлено, що 21.01.2021 рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва у цивільній справі №487/4976/19 було відмовлено у задоволенні позову ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 , про визнання договору страхування недійсним.

Зазначене рішення постановою Миколаївського апеляційного суду від 27.04.2021 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду України від 15.09.2021 рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 21.01.2021 та постанова Миколаївського апеляційного суду м. Миколаєва від 27.04.2021 залишені без змін.

Позивач, звертаючись з вищевказаною заявою, вважає нововиявленими обставинами те, що страхувальником за спірним договором має бути визначена ОСОБА_2 , яка діє від імені ОСОБА_1 за нотаріально посвідченою довіреністю від 20.08.2018, а в спірному договорі страхувальником визначено ОСОБА_1 , який договір страхування не укладав та, на думку, позивача, не може бути страхувальником в розумінні ст. 3 Закону України «Про страхування».

Відповідно до ч.1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про страхування» страхувальниками визнаються юридичні особи та дієздатні фізичні особи, які уклали із страховиком договори страхування.

Рішенням судів встановлено, що 17.10.2018 між АТ «СК «АХА Страхування» та ОСОБА_1 укладений договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №307099а8зда, предметом якого є майнові інтереси страхувальника (вигодонабувача), що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом та іншим майном, вказаним у розділах 5 та 6 цього договору.

У розділі 35 «підписи сторін» договору вказано інформацію про особу, яка його підписала: від страховика АТ «СК «АХА Страхування» - Закревська В.В., а від страхувальника ОСОБА_1 .

Замість ОСОБА_1 вказаний договір підписаний ОСОБА_2 , яка була уповноважена ОСОБА_1 на укладення цього договору виданою на ім`я останньої 20.08.2018 нотаріально посвідченою довіреністю.

Судами встановлено, що представник ОСОБА_1 діяла в межах повноважень, наданих їй довіреністю.

Підписання договору страхування ОСОБА_2 , яка діяла в межах повноважень, наданих їй нотаріально посвідченою довіреністю від 20.08.2018, тобто як представник страхувальника, не змінює статусу ОСОБА_1 , який є страхувальником за спірним договором, у правовідносинах з АТ «СК «АХА Страхування», бо саме він укладав із страховиком договір страхування.

Та обставина, на яку посилається позивач, що з невідомих причин ОСОБА_2 не було надано страховику інформацію, що договір буде підписуватися саме нею, вже оцінювалась судом, який встановив, що саме ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 , була учасником перемовин щодо обговорення умов укладення спірного договору, надала всі необхідні документи, зокрема, довіреність, документи, що посвідчують особу страхувальника та його представника - копії паспортів на ім`я ОСОБА_1 та на своє ім`я, які були долучені позивачем і до позовної заяви; Крім того, проект оспорюваного договору був надрукований саме позивачем для підписання вже після сплати страхового платежу, а незазначення позивачем відомостей про особу, яка діє від імені страхувальника та реквізити такої довіреності можуть вказувати на недбальство з боку позивача і не можуть бути підставою для визнання договору недійсним. Суд вже зазначав, що страховик не був позбавлений можливості перевіряти достовірність повідомленої страхувальником інформації та наданих документів, вимагати від страхувальника надання іншої додаткової інформації та документів, необхідних при укладенні договору.

Таким чином, наведені позивачем обставини не є такими фактичними данними, що у встановленому порядку спростовують факти, які були покладені в основу судового рішення. Ці обставини ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи.

Відповідно до пункту 1 частини третьої, частини четвертої статті 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими та залишити відповідне судове рішення в силі. У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими обставинами суд постановляє ухвалу.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви АТ «СК «АРКС» про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 21.01.2021 року по справі №487/4976/19 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, ОСОБА_2 про визнання договору страхування недійсним.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 15.11.2022.

Суддя Т.А.Карташева