Номер провадження: 22-ц/813/2077/22
Справа № 492/836/20
Головуючий у першій інстанції Варгаракі С. М.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.12.2022 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 492/836/20

Номер апеляційного провадження: 22-ц/813/2077/22

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Зеніної М.О.,

учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 ,

- відповідач Веселокутська сільська рада Арцизького району Одеської області,

- третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Арцизька районна державна нотаріальна контора Одеської області,

- апелянт (особа, яка не приймала участі у справі, але вважає, що суд вирішив питання про його права, інтереси та обов`язки) - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Веселокутської сільської ради Арцизького району Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Арцизька районна державна нотаріальна контора Одеської області, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Арцизького районного суду Одеської області, ухвалене у складі судді Варгаракі С. М. 16 листопада 2020 року,

встановив:

2. Описова частина

2.1 Короткий зміст позовних вимог

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті її баби - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді: 1) земельної ділянки, площею - 8,1071 га., розташованої на території Веселокутської сільської ради Арцизького району Одеської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:002:0242; 2) земельної ділянки, площею - 8,0426 га., розташованої на території Веселокутської сільської ради Арцизького району Одеської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:002:0230; 3) земельної ділянки, площею - 8,0753 га., розташованої на території Веселокутської сільської ради Арцизького району Одеської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:002:0231.

ОСОБА_1 обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що вона прийняла спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 баби - ОСОБА_3 , яка в своє чергу є спадкоємцем ОСОБА_4 - діда позивачки, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 - дядька позивачки, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

23.10.2019 року позивачка звернулась до нотаріуса з відповідною заявою. Державним нотаріусом Панашенко І.П. Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області заведено спадкову справу № 447/2019.

Спадщина складається із земельних ділянок; - площею - 8,1071 га., на території Веселокутської сільської ради Арцизького району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:002:0242, яка належала бабі позивачки - ОСОБА_3 на підставі державного акту IV-ОД № 073507, реєстраційний номер 344 від 31.03.2000 року; - площею - 8,0426 га., на території Веселокутської сільської ради Арцизького району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:002:0230, яка належала діду позивача - ОСОБА_4 на підставі державного акту IV-ОД № 073505, реєстраційний номер 343 від 31.03.2000 року; - площею - 8,0753 га., на території Веселокутської сільської ради Арцизького району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:002:0231, яка належала дядькові позивача - ОСОБА_5 на підставі державного акту IV-ОД № 073506, реєстраційний номер 362 від 31.03.2000 року.

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом за правом представлення спадкодавця ОСОБА_3 в силу ч. 1 ст. 1266 ЦК України. Позивач виступає від імені свого батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

ОСОБА_1 прийняла спадщину баби в строк, передбачений ст. 1268 ЦК України, оскільки на момент відкриття спадщини була неповнолітньою особою.

Спадщину ОСОБА_3 більше ніхто не прийняв, в тому числі за фактом спільного проживання. Згідно довідки Веселокутської сільської ради ОСОБА_3 на день свої смерті була зареєстрована одна.

Водночас, ОСОБА_3 прийняла спадщину свого сина - ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , фактом спільного проживання з ним, оскільки згідно довідки Веселокутської сільської ради від 14.04.2020 року № 236 була разом з ним зареєстрована за адресою - АДРЕСА_1 .

Крім того, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 прийняли спадщину ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактом спільного з ним проживання, оскільки згідно довідки Веселокутської сільської ради № 235 від 14.04.2020 року були з ним зареєстровані за адресою - АДРЕСА_1 .

Позивачка зазначає, що оригінали правовстановлюючих документів, які посвідчують право власності на земельні ділянки померлих ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , у останньої відсутні.

Про належність земельних ділянок померлим підтверджує інформація відділу у Арцизькому районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 02.06.2020 року. Крім того, вказаним органом відмовлено у наданні засвідчених копій державних актів про право власності цих осіб на земельні ділянки.

Представником позивачки отримана також інформація з Державного земельного кадастру, що зазначені земельні ділянки, які складають спадкову масу, дійсно зареєстровані в Державному земельному кадастрі за власниками і не перебувають в оренді або користуванні будь-яких осіб.

Позивачка ОСОБА_1 через свого представника звернулась до нотаріуса з проханням видати свідоцтва про право на спадщину за законом щодо земельних ділянок, які належали померлим бабі - ОСОБА_3 , діду - ОСОБА_4 , дядьку - ОСОБА_5 ..

Однак, без правовстановлюючих документів на спадщину отримання свідоцтва про право на спадщину позивачкою ОСОБА_1 неможливе, про що їй повідомив завідувач Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області державний нотаріус Панашенко І.П. у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.05.2020 року № 311/02-14.

Тому, визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування може бути здійснено лише у судовому порядку (Т.1, а. с. 2-7).

2.2 Позиція відповідачів в суді першої інстанції

Веселокутська сільська рада Арцизького району Одеської області, Арцизька районна державна нотаріальна контора Одеської області правом на подачу відзиву та пояснень на позовну заяву в суді першої інстанції не скористались. Відзив та пояснення до суду першої інстанції не надходили.

2.3 Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 16 листопада 2020 року задоволено вищевказаний позов ОСОБА_1 .

Визнано за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ), в порядку спадкування за законом, право власності на: - земельну ділянку, площею - 8,1071 га., розташовану на території Веселокутської сільської ради Арцизького району Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:002:0242; - земельну ділянку, площею - 8,0426 га., розташовану на території Веселокутської сільської ради Арцизького району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:002:0230; - земельну ділянку, площею - 8,0753 га., розташовану на території Веселокутської сільської ради Арцизького району Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:002:0231, які належали ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачка прийняла спадщину, яка залишилася після смерті її баби - ОСОБА_3 , але їй не видано свідоцтво про право на спадщину на зазначене майно через відсутність документів, які підтверджують реєстрацію права власності на вказане нерухоме майно (Т. 1, а. с. 156 - 157).

2.4 Короткий зміст вимог апеляційної скарги

ОСОБА_2 , як особа, яка не брала участі у справі, але вважає, що суд вирішив питання про його права, інтереси та обов`язки, в апеляційній скарзі просить рішення Арцизького районного суду Одеської області від 16 листопада 2020 року скасувати. Ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

2.5 Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення ухвалено судом першої інстанції при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених в рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт вказує на те, що ІНФОРМАЦІЯ_6 померла - ОСОБА_7 , яка 26.12.2016 року зробила у Веселокутській сільській раді Арцизького раойну Одеської області заповіт на ім`я ОСОБА_2 .. Згідно вказаного заповіту ОСОБА_7 заповіла апелянту все рухоме та нерухоме майно, де б воно не було та з чого б не складалось. У передбачені законом строки після смерті ОСОБА_7 апелянт звернувся із заявою про прийняття спадщини. 05.02.2020 року було заведено спадкову справу №08/2020, а згодом ОСОБА_2 було отримано свідоцтво на спадщину за заповітом на частину спадкового майна ОСОБА_7 , а саме на - належну їй земельну ділянку площею - 8,03 га..

ОСОБА_7 (донька ОСОБА_3 ) проживала із матір`ю на день смерті та була зареєстрована спільно за адресою - АДРЕСА_1 . В оскаржуваному рішенні суду відсутні посилання суду на те, яким чином позивачка ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , а також яким чином при пропущених строках подання заяви про прийняття спадщини, суд визнав за нею право власності на спадкове майно (Т. 1, а. с. 164 - 168).

2.6 Узагальнені доводи сторін в апеляційному суді

Адвокат Кочуров Андрій Олександрович, діючий від імені ОСОБА_1 , у відзиві на апеляційну скаргу просить її залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник позивачки зазначає, що оскаржуваним рішенням суду права апелянта не були порушенні. Доводи викладені в апеляційній скарзі не заслуговують на увагу суду.

ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 поданням заяви від 23.10.2019 року і звернулась до суду 01.07.2020 року. Отримання спадщини ОСОБА_7 , яка не вчинила жодних дій з прийняття спадщини, судом не вивчалось і не було предметом спору. Судом першої інстанції встановлено, що спадщину померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 Клімової ОСОБА_8 ніхто, крім позивачки не прийняв.

Доводи апеляційної скарги про те, що спадкодавець ОСОБА_7 спільно проживала і була зареєстрована з ОСОБА_3 за однією адресою не відповідають дійсним фактам (Т. 1, а. с 206 210).

2.7. Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 04.01.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Арцизького районного суду Одеської області від 16 листопада 2020 року залишено без руху (Т. 1, а. с.186 186 зворотна сторона).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 27.01.2021року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Арцизького районного суду Одеської області від 16 листопада 2020 року (Т. 1, а. с.193 193 зворотна сторона).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 27.01.2021 року закінчено підготовку справи до апеляційного розгляду та призначено розгляд справи (Т. 1, а. с. 194).

26.04.2021 року від адвоката Кочурова А.О., діючого від імені ОСОБА_1 , надійшов відзив на апеляційну скаргу(Т. 1, а. с. 206 210).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 13.05.2021 року з Головного управління міграційної служби України в Одеській області (65014, м.Одеса, вул. Преображенська, 44) витребувано відомості щодо реєстрації та зняття з реєстраційного обліку місця проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , за період з 01 січня 2011 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 (Т. 1, а. с. 243 246).

Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. Причини неявки не повідомили, заяв та клопотань не надали.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, час знаходження справи на розгляді апеляційного суду, багаторазове призначення справи до розгляду, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому її розгляді, освідомленість учасників справи про розгляд справи, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, викладення учасниками справи своєї правової позиції у заявах по суті справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, викладення правової позиції сторін у заявах по суті справи, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників.

3. Мотивувальна частина

3.1 Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 , не підлягає задоволенню.

3.2 Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій та неоспорені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин

Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 від 10.10.1994 р., ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_9 , її батьком вказаний - ОСОБА_6 , який відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 від 01.11.2010 р. помер ІНФОРМАЦІЯ_10 (а. с. 10, 14).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 7 від 18 жовтня 2019, виданим Арцизьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Одеській області, ОСОБА_6 , народився ІНФОРМАЦІЯ_11 , його батьком вказаний - ОСОБА_4 , матір`ю вказана - ОСОБА_3 (а. с. 16).

Відповідно до свідоцтва про народження серія і- НОМЕР_4 від 23.03.1983 р., ОСОБА_5 народився - ІНФОРМАЦІЯ_12 , його батьком вказаний - ОСОБА_4 , матір`ю вказана - ОСОБА_9 (а. с. 103).

З копії актового запису про шлюб № 79 від 27.10.1959 року, вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_9 уклали шлюб.

Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_5 від 15.02.2012 р., ОСОБА_3 померла - ІНФОРМАЦІЯ_13 (а. с. 13).

За життя ОСОБА_3 на праві приватної власності належала земельна ділянка, площею - 8,1071 га., розташована на території Веселокутської сільської ради Арцизького району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:002:0242, згідно копії державного акту на право приватної власності серія IV-ОД № 073507 від 31.03.2000 р., довідки № 82/102-20 від 02.06.2020 р. виданої Відділом в Арцизькому районі ГУ Держгеокадастру в Одеській області (а.с. 21, 24).

Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_6 від 26.10.2011 р., ОСОБА_5 помер - ІНФОРМАЦІЯ_14 (а.с. 12).

За життя ОСОБА_5 на праві приватної власності належала земельна ділянка, площею - 8,0753 га., розташована на території Веселокутської сільської ради Арцизького району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:002:0231, згідно копії державного акту на право приватної власності серія IV-ОД № 073506 від 31.03.2000 р., довідки № 82/102-20 від 02.06.2020 р. виданої Відділом в Арцизькому районі ГУ Держгеокадастру в Одеській області (а.с. 21, 23).

Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_7 від 18.05.2011 р., ОСОБА_4 помер - ІНФОРМАЦІЯ_15 (а.с. 11).

За життя ОСОБА_4 на праві приватної власності належала земельна ділянка, площею - 8,0426 га., розташована на території Веселокутської сільської ради Арцизького району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:002:0230, згідно копії державного акту на право приватної власності серія IV-ОД № 073505 від 31.03.2000 р., довідки № 82/102-20 від 02.06.2020 р. виданої Відділом в Арцизькому районі ГУ Держгеокадастру в Одеській області (а. с. 21, 22).

Відповідно до довідок №№ 235, 236, 267 від 14.04.2020 року, виданих Веселокутською сільською радою Арцизького району Одеської області, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 дійсно проживали, за адресою - АДРЕСА_1 (а.с. 17, 18, 19).

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 311/02-14 від 15.05.2020 р., виданої Арцизькою районною державною нотаріальною конторою Одеської області, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно (а.с. 20).

Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_8 від 20.09.2013 року, ОСОБА_10 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_16 , її батьком вказаний - ОСОБА_6 , матір`ю вказана - ОСОБА_11 (Т. 1, а.с 176)

З копії актового запису про шлюб серії НОМЕР_9 від 23.05.2018 року, вбачається, що ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , уклали шлюб, прізвище після державної реєстрації шлюбу дружини ОСОБА_13 (Т. 1, а. с. 177).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_10 від 16.10.2019 року, ОСОБА_7 померла - ІНФОРМАЦІЯ_6 (Т. 1, а. с. 178).

Встановлено, що позивачка прийняла спадщину, яка залишилася після смерті її баби - ОСОБА_3 , але їй не видано свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно через відсутність документу, який підтверджує реєстрацію права власності на вказане нерухоме майно.

Між учасниками справи виникли спадкові правовідносини.

3.3 Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги його висновків не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч. ч. 1, 2, 4 ст. 10 ЦПК України).

Згідно частини 1 статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Положення статті 1217 ЦК України, визначають, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно частини 1 статті 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до положень статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

3.4 Мотиви відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі

Спадкові відносини в Україні регулюються Цивільним кодексом України 2003 року (ЦК), законами України «Про нотаріат», «Про міжнародне приватне право», іншими законами та підзаконними нормативними актами, як нормами матеріального та процесуального права.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: - місце відкриття спадщини; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини у випадку, якщо спадщина відкрилась до 1 січня 2004 року або ж спадкодавець проживав в іншій державі, спадкоємець є іноземним громадянином та проживає в іншій державі, а спадкове майно знаходиться на території України.

Обставини, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 179 Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК) у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричинить припинення спільної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Щодо доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов`язок спадкоємців, а їх право.

Як встановлено матеріалами справи, а саме довідками про склад сім`ї та зареєстрованих у житловому будинку приміщенні (будинку) осіб, №№ 235, 236, 267 від 14.04.2020 року, виданих Веселокутською сільською радою Арцизького району Одеської області, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 дійсно проживали, за адресою - АДРЕСА_1 (Т. 1, а.с. 17, 18, 19).

Відповідно до спадкової справи №447/2019 відносно майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 Клімової ОСОБА_14 , остання також містить довідки про склад сім`ї та зареєстрованих у житловому будинку приміщенні (будинку) осіб №№02-14/320, 324, 332 від 17.10.2019 року виданих Веселокутською сільською радою Арцизького району Одеської області, відповідно до яких ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 дійсно проживали, за адресою - АДРЕСА_1 (Т. 1, а.с. 78, 80, 82, 84). Інших зареєстрованих осіб за вказаною адресою відповідно до довідок не встановлено.

Відповідно до паспорту ОСОБА_7 , Серії НОМЕР_11 , виданого Арцизьким РВ УМВС України в Одеській області 29 вересня 2004 року, зареєстроване місце проживання останньої - АДРЕСА_3 , дата реєстрації - 26.03.1986 року, знята з реєстрації - 02.03.2017 року, та зареєстрована за адресою - АДРЕСА_1 (Т. 1, а. с. 211 - 212).

Для встановлення дійсних обставин справи та перевірки доводів апеляційної скарги апеляційним судом було витребувано з Теплицької сільської ради Арцизького району Одеської області відомості щодо реєстрації та зняття з реєстраційного обліку місця проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , станом на 17.05.2011 року, 25.10.2011 року, 14.02.2012 року.

У відповідь на витребувану інформацію, Теплицька сільська рада Арцизького району Одеської області повідомила, що ОСОБА_7 , яка померла - ІНФОРМАЦІЯ_6 , у 2011 та 2012 роках проживала за адресою - АДРЕСА_3 до 2014 року. У 2014 році вона перейшла в будинок по АДРЕСА_1 (Т. 2, а. с. 9).

Колегія суддів критично ставиться до наданої апелянтом довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб №228 від 14.04.2020 року, виданої Веселокутською сільською радою Арцизького району Одеської області, про те, що ІНФОРМАЦІЯ_15 помер ОСОБА_4 , був зареєстрований на день смерті за адресою - АДРЕСА_1 . На день смерті із ним були зареєстровані ОСОБА_3 (дружина), ОСОБА_7 (донька), ОСОБА_5 (син) (Т. 1, а. с. 182).

Відповідно до наявних в матеріалах справи доказів, вбачається, що на момент смерті ОСОБА_3 , донька - ОСОБА_7 проживала та була зареєстрована за адресою - АДРЕСА_3 .

Лише після смерті матері, ОСОБА_15 у 2014 році почала проживати за адресою - АДРЕСА_1 .

Доводи апелянта щодо вирішення оскаржуваним рішенням прав та інтересів ОСОБА_2 є безпідставними, оскільки ОСОБА_15 на момент смерті спадкодавця не проживала разом з ОСОБА_3 .. Отже, права, інтереси та обов`язки ОСОБА_2 оскарженим рішенням суду не порушенні.

Таким чином, виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції, ухваливши оскаржене рішення, не вирішував питання про права, обов`язки чи інтереси ОСОБА_2 .

Частиною першою статті 352 ЦПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Судове рішення, оскаржуване не залученою до участі у справі особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків.

Встановивши, що суд першої інстанції не вирішував в оскаржуваному рішенні питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_2 , апеляційний суд приходить до висновку про необхідність закриття апеляційного провадження, відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України.

За приписами п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу.

3.5 Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищевказаних встановлених по даній справі обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції, ухваливши оскаржене рішення, вирішив питання про права, інтереси та (або) обов`язки апелянта, є недоведеними.

Відповідно до ч. 1 ст. 352 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. З аналізу приписів ч. 1 ст. 352 вбачається, що право апеляційного оскарження судового рішення мають також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки. Зазначені особи можуть подати апеляційну скаргу, якщо оскаржуваним рішенням суду безпосередньо вирішено питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, тобто оскаржуваним рішенням безпосередньо встановлено, змінено або припинено права або обов`язки цих осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси чи (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Арцизького районного суду Одеської області від 16 листопада 2020 року підлягає закриттю за вищевказаного обґрунтування.

3.6 Порядок та строк касаційного оскарження

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Підстави касаційного оскарження передбачені частиною 2 статті 389 ЦПК України.

Частиною першою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

4. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 362, 367, 368, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, Одеський

апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

ухвалив:

Апеляційне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Веселокутської сільської ради Арцизького району Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Арцизька районна державна нотаріальна контора Одеської області, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Арцизького районного суду Одеської області від 16 листопада 2020 року закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали.

Повний текст ухвали складений 26 грудня 2022 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе