Справа № 442/3522/21 Головуючий у 1 інстанції: Хомик А.П.
Провадження № 22-ц/811/3770/21 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2022 року м.Львів

Справа № 442/3522/21

Провадження № 22ц/811/3770/21

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

з участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області, ухвалене у м.Дрогобичі 22 вересня 2021 року у складі судді Хомика А.П., у справі за позовом ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , з участю третіх осіб: Органу опіки та піклування Дрогобицької міської ради, ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом вселення, -

в с т а н о в и в:

11 травня 2021 року позивач звернулася з цим позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 з 21 листопада 2002 року. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 жовтня 2019 року шлюб між ними розірвано. Вона і ОСОБА_5 є батьками: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначає, що під час шлюбу їх сім`я у повному складі проживала у будинку на АДРЕСА_1 , а після придбання у 2009 році недобудованого житлового будинку АДРЕСА_2 , його добудови та здачі в експлуатацію у 2014 році стали проживати у даному будинку та зареєстрували своє постійне місце проживання у ньому. Після розірвання шлюбу ОСОБА_4 проживає з нею (позивачем). Стверджує, що відповідач вигнав з будинку її з дочкою і змінив ключі у вхідних дверях. Після цього ОСОБА_5 став проживати у їхньому будинку загальною площею 280 кв.м, з іншою жінкою. ОСОБА_7 навчалася у Волинському обласному ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою імені героїв Небесної Сотні. Вона неодноразово пробувала вселитися у будинок, просила розділити його між нею та ОСОБА_4 . Однак відповідач відмовився. Зазначає, що іншого житла у неї немає, матеріально ОСОБА_5 не допомагає, відмовляється оплачувати аліменти, і їй доводиться важко працювати щоб оплатити найм чужої квартири. Посилається на те, що восени 2020 року мати відповідача, ОСОБА_6 , звернулася до неї з позовом про визнання її такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - спірним житловим будинком. Такий позов залишено без розгляду. Вказує, що саме з цього позову вона (позивач) дізналася, що власником їхнього будинку, придбаного за спільні кошти подружжя, є ОСОБА_6 . Зазначає, що спірний будинок був єдиним житлом для неї та їх дітей, а ОСОБА_6 ніколи там не проживала і ніколи не проявляла себе як власник даного будинку, так як має інше житло, де постійно проживає, а саме: на АДРЕСА_3 . Зазначає, що 11 січня 2021 року вона звернулася до ОСОБА_5 з вимогою про усунення перешкод їй та неповнолітній дочці у користуванні житловим будинком, де зареєстроване їхнє місце постійного проживання. Заяву-вимогу відповідач отримав 15 січня 2021 року, але до будинку їх не впускає, на її дзвінки не відповідає. Просить позов задовольнити.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 вересня 2021 року в позові відмовлено.

Рішення суду оскаржила позивач. Зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на доводи позовної заяви.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно із ст. 310 ЦК України, фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 29 цього Кодексу, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

Частиною 4 ст. 311 ЦК України передбачено, що фізична особа не може бути виселена або іншим чином примусово позбавлена житла, крім випадків, встановлених законом.

Встановлено, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 жовтня 2019 року шлюб між сторонами розірвано. Доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено проживати разом з ОСОБА_5 , а ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - разом з ОСОБА_1 .

Рішенням Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради №132 від 20 квітня 2021 року встановлено час зустрічей ОСОБА_5 з малолітньою ОСОБА_4 Х

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до витягу № 255799767 від 10 травня 2021 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності власником об`єкта нерухомого майна № 06, яким є житловий будинок АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Лаганяк Р.І. 4 вересня 2009 року, є ОСОБА_6 .

Із заяви-вимоги від 11 січня 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 зверталась до ОСОБА_6 та ОСОБА_5 з вимогою про усунення перешкод у користуванні спірним будинком.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами, та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

Згідно із постановою Верховного Суду від 1 липня 2021 року (справа № 759/15075/19) за результатами розгляду справи суд приймає рішення, у якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача).

Відповідно до ст. 51 ЦПК України суд має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється у порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Згідно постанов Верховного Суду від 30 липня 2020 року у справі № 664/1893/17, та 12 серпня 2020 року у справі № 761/42332/17 пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 22 квітня 2021 року у справі № 295/5066/19 визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.

Судом встановлено, що позивач звернулася з позовом до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком АДРЕСА_2 шляхом вселення.

Власником цього будинку є ОСОБА_6 .

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що ОСОБА_6 повинна брати участь у справі в якості співвідповідача, як власник будинку і через неналежний суб`єктний склад відповідачів відмовив у позові, посилаючись на те, що згідно із ст. 51 ЦПК України залучення співвідповідачів судом здійснюється виключно за заявою позивача. Позивач не заявляла клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем чи про залучення до участі у справі як співвідповідача власника будинку, у який вона має намір вселитись, хоча таке право їй було роз`яснено.

З висновками суду, які відповідають встановленим обставинам справи, належить погодитися, оскільки судом правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись: ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено і підписано 21 червня 2022 року.

Головуючий______________________Т. І. Приколота

Судді: ___________ Ю.Р. Мікуш _______________Р. В. Савуляк