У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2022 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Усатова І.А. розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей, суддя -

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання:

-неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання цієї заяви і до досягнення дитиною повноліття;

-неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання цієї заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Вивчивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно п.5 ч.1 статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.163 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються.

Відповідно до ч.3 ст.163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Пунктом 1 ч.1 ст.165 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях ( ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України).

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 3 ст. 184 СК України визначено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з заявою, в якій просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на його користь аліментів на утримання:

- неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання цієї заяви і до досягнення дитиною повноліття;

- неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання цієї заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Обґрунтовуючи вимоги, заявник посилається на те, що звертається до суду з даною заявою з метою уникнення суперечок та непорозумінь щодо сплати аліментів, оскільки сімейне життя між ним та ОСОБА_2 не склалось, у зв`язку з чим він вже звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, ОСОБА_2 має намір покинути родину та проживати з іншим чоловіком, залишивши дітей проживати разом із заявником на його утриманні.

На підтвердження обставин, викладених у заяві, заявник подав до суду копію свідоцтва про шлюб, копію свідоцтв про народження дітей, копії свого та ОСОБА_2 паспортів та РНОКПП, копію довідок про місце реєстрації його та дітей. Інших доказів до заяви не надано.

В той же час, вказані документи як окремо, так і в сукупності, не є належними доказами щодо проживання дітей разом з батьком та перебування на його утриманні. Посилання ж на те, що заявником було також подано до суду позов про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 , судом не приймається до уваги, оскільки заявником не надано доказів на підтвердження таких обставин. Доводи заявника про те, що ОСОБА_2 має намір покинути родину та проживати з іншим чоловіком грунтуються лише на припущеннях заявника, не підтверджені будь-якими доказами, а відтак не свідчать про проживання дітей разом з заявником.

Таким чином, заявником у заяві про видачу судового наказу не зазначені та до заяви не додані докази на підтвердження обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги, зокрема, щодо факту того, що дитина проживає разом з ним та перебуває на його утриманні на момент звернення до суду у жовтні 2022 року, а тому заява не відповідає положенням ст.163 ЦПК України.

Відповідно до п.1 ч.1, ч.2 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу. Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

За таких обставин, враховуючи те, що заява про видачу судового наказу подана з порушенням вимог статті 163 ЦПК України, суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу.

У відповідності до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 95, 160, 163, 165, 166, 260, 354 ЦПК України, --

УХВАЛИВ :

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: І.А.Усатова