Справа № 128/3319/21
РІШЕННЯ

Іменем України

29.08.2022 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Васильєвої Т.Ю.,

секретар Кострюкова Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовною заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди,

УСТАНОВИВ:

Позивач ФОП ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона проводить господарську діяльність у сфері роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами. Свою господарську діяльність реалізує у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . 17.02.2020 між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено трудовий договір між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, за яким ОСОБА_3 була прийнята на посаду продавця-консультанта. Крім цього, 04.05.2020 між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено трудовий договір між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, за яким ОСОБА_2 прийнята на посаду продавця-консультанта. Положеннями п. 2 вказаного трудового договору встановлено, що працівник зобов`язаний своєчасно приходити на роботу, зберігати матеріальні цінності та нести повну матеріальну відповідальність за вартість товару, слідкувати за строком реалізації. Дотримуватись належного виду товару, робочого місця, санітарних норм та правил охорони праці.

Позивач вказує, що згідно розпорядження «Про проведення інвентаризації» від 28.09.2020 в магазині було створено комісію з метою перевірки фактичних залишків товару та інвентаризації товару в період з 29.09.2020 по 30.09.2020. Інвентаризаційна комісія створена у складі: голови комісії - ОСОБА_1 , директор магазину; члена комісії - ОСОБА_4 , продавець-консультант; члена комісії - ОСОБА_5 , продавець-консультант. За результатами інвентаризації оформлено протокол інвентаризаційної комісії від 30.09.2020 та встановлено нестачу коштів у розмірі 87 677, 5 грн: фактичний залишок товару на 14.09.2020 на суму 385 677, 71 грн; придбано товару з 14.09.2020 по 28.09.2020 на суму 123 371, 4 грн; видаткові (повернення товару постачальникам) 1 198, 00 грн; виторг за даними переобліку з 14.09.2020 року складає 127 172, 00 грн; залишок товару по накладних на 28.09.2020 складає 380679, 11 грн; фактичний залишок товару на момент інвентаризації на 28.09.2020 складає 290301, 61 грн.

В подальшому, членами інвентаризаційної комісії було складено акт № 1 про відсутність на робочому місці від 04.10.2020, зі змісту якого вбачається, що 28.09.2020 у магазині «Універсам Турбів» під час проведення звірки з продавцем-консультантом ОСОБА_6 була виявлена недостача в розмірі 87 000 грн. Для проведення відповідної звірки 29.09.2020 була запрошена інша продавець-консультант ОСОБА_3 , також на наступний день 29.09.2020 починалась її зміна, однак, з невідомих причин з 29.09.2020 по 04.10.2020 вона на робоче місце не з`явилась. Також у вказаному акті зазначено, що в телефонній розмові 29.09.2020 вона відмовилась від проведення участі в інвентаризації та підпису у відповідному інвентаризаційному описі та після цього на телефонні дзвінки не відповідала.

Крім того, членами інвентаризаційної комісії було складено акт № 2 про відсутність на робочому місці від 04.10.2020 про те, що 28.09.2020 у магазині «Універсам Турбів» під час проведення звірки даних з продавцем консультантом ОСОБА_6 була виявлена недостача у розмірі 87 000 грн, та з 29.09.2020 по 04.10.2020 відповідач на робоче місце не з`являлась, в телефонній розмові 29.09.2020 вона відмовилась від проведення участі в інвентаризації та підпису у відповідному інвентаризаційному описі та після цього на телефонні дзвінки не відповідала.

Позивач вважає, що діями відповідача було спричинено недостачу товарно-матеріальних цінностей у магазині «Універсам Турбів» на суму 87 677, 50 грн, що є наслідком завдання позивачу матеріальної шкоди, яка має бути відшкодована в повному обсязі на підставі п. 5 ч. 1 ст. 134 КЗпП України, оскільки ОСОБА_2 не забезпечила зберігання матеріально-технічних цінностей у магазині, що призвело до їх недостачі у розмірі 87 677, 50 грн.

За вказаних обставин позивач просить стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду, заподіяну недостачею матеріально-технічних цінностей, у розмірі 87 677, 50 грн та покласти судові витрати на відповідача.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 13.12.2021 позовну заяву було залишено без руху (а.с. 58), на усунення вказаних недоліків позовної заяви позивачем, в тому числі, повторно надано копії документів, долучених до позову (а.с. 66).

27.01.2022 представником позивача повторно надано копії документів, долучених до позовної заяви, у вигляді, придатному для читання та оцінки (а.с. 124 192).

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 28.12.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження (а.с. 122).

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 27.01.2022 закрито підготовче провадження в справі, справу призначено до судового розгляду по суті та викликано в судове засідання свідка ОСОБА_3 (а.с. 129).

В судове засідання учасники справи не з`явились.

Представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Герасимчук О.О. подав суду заяву, відповідно до якої, розгляд справи просив провести без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явилась повторно, хоча була належним чином і в установленому законом порядку повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки не повідомила. Заяв про розгляд справи без її участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідачем не подано.

Згідно з п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У зв`язку з викладеним, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи.

Згідно копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрована в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 26.12.2016, основний вид економічної діяльності: 47.11 роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (а.с. 7).

Відповідно до копії трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю № 2 від 17.02.2020, ФОП ОСОБА_1 і ОСОБА_3 , продавець-консультант, уклали між собою безстроковий трудовий договір. Згідно пункту 2 вказаного договору, працівник зобов`язаний: своєчасно приходити на роботу, зберігати матеріальні цінності та нести повну матеріальну відповідальність за вартість товарів, слідкувати за строком реалізації; дотримуватись належного виду товару, робочого місця, санітарних норм та правил охорони праці (а.с. 8 9).

Згідно копії трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю № 4 від 04.05.2020, ФОП ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , продавець-консультант, уклали між собою безстроковий трудовий договір. Згідно пункту 2 вказаного договору, працівник зобов`язаний: своєчасно приходити на роботу, зберігати матеріальні цінності та нести повну матеріальну відповідальність за вартість товарів, слідкувати за строком реалізації; дотримуватись належного виду товару, робочого місця, санітарних норм та правил охорони праці (а.с. 10 11).

Відповідно до копії розпорядження ФОП ОСОБА_1 про проведення інвентаризації від 28.09.2020, з метою перевірки фактичних залишків товару в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , вирішено провести інвентаризацію товару в період з 29.09.2020 по 30.09.2020, створено інвентаризаційну комісію у складі: голови комісії: ОСОБА_1 , директор магазину «Універсам Турбів», члени комісії: ОСОБА_4 , продавець-консультант, ОСОБА_5 , продавець-консультант (а.с. 12).

Згідно копії протоколу інвентаризаційної комісії, затвердженого ФОП ОСОБА_1 30.09.2020, 30.09.2020 проводилася інвентаризація станом з 29.09.2020 по 30.09.2020, за даними інвентаризації встановлена нестача коштів у розмірі 87 677, 5 грн., фактичний залишок товару на 14.09.2020 на суму 385 677, 71 тис.грн, придбано товару з 14.09.2020 по 28.09.2020 на суму 123 371, 4 тис.грн, видаткові (повернення товару постачальникам) 1 198 тис.грн, виторг за даними переобліку з 14.09.2020 складає 127 172 тис.грн, залишок товару по накладних на 28.09.2020 складає 380 679, 11 грн, фактичний залишок товару на 28.09.2020 складає 290 301, 61 тис.грн., матеріально відповідальна особа ОСОБА_6 . Відповідно до копії інвентаризаційного опису від 30.09.2020, на підставі розпорядчих документів від 14.09.2020 виконано перевірку фактичних залишків товару, що знаходяться в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » станом на 30.09.2020, в розписці до вказаного опису про те, що до початку проведення інвентаризації всі видаткові та прибуткові документи на товар знаходяться в наявності і всі матеріальні цінності, що надійшли у відповідальність, оприбутковано за період з 14.09.2020 по 28.09.2020, підписи матеріально відповідальних осіб: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відсутні (а.с. 13 15).

Згідно копії акту № 1 про відсутність на робочому місці від 04.10.2020, складеного та підписаного ФОП ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в магазині «Універсам Турбів» під час проведення звірки 28.09.2020 з продавцем-консультантом ОСОБА_6 була виявлена недостача в розмірі 87 000 грн. 29.09.2020 для проведення відповідної звірки була запрошена інша продавець-консультант ОСОБА_3 , також на наступний день 29.09.2020 починалась її зміна, однак з невідомих причин з 29.09.2020 по 04.10.2020 вона на робоче місце не з`являлась. В телефонній розмові 29.09.2020 від проведення участі в інвентаризації та підпису у відповідному інвентаризаційному описі вона відмовилась та після цього на телефонні дзвінки не відповідає (а.с. 16).

Відповідно до копії акту № 2 про відсутність на робочому місці від 04.10.2020, складеного та підписаного ФОП ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » під час проведення звірки 28.09.2020 з продавцем-консультантом ОСОБА_6 була виявлена недостача в розмірі 87 000 грн. З 29.09.2020 та 04.10.2020 дана працівниця на робоче місце не з`являлась. В телефонній розмові 29.09.2020 від проведення участі в інвентаризації та підпису у відповідному інвентаризаційному описі вона відмовилась та після цього на телефонні дзвінки не відповідає (а.с. 17).

Також позивачем надано копії видаткових накладних про отримання товару (а.с. 21 53, продубльовані на а.с. 84 117, у вигляді фотокопій, в тому числі на зворотах, та в кращій якості і на окремих аркушах на а.с. 124 191), які датовані періодом 10.09.2020 25.09.2020, коли період перевірки за протоколом інвентаризаційної комісії становить 14.09.2020 28.09.2020, деякі з копій накладних не містять відомості про одержувача або одержувачем вказано осіб, які не є учасниками даної справи та їх уповноваження на отримання товару для ФОП ОСОБА_1 не доведено, зокрема на отримувача ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , для магазину за іншою адресою, ніж магазин ФОП ОСОБА_1 , або одержувач та адреса одержувача не зазначені (а.с. 23, 24, 27, 27 зі звороту, 28, 28 зі звороту, 31, 45 зі звороту, 47, 47 зі звороту, 48, 50, 50 зі звороту, 51, 51 зі звороту, 52, 53, що відповідають а.с. 131, 132, 140, 141, 142, 143, 144, 145, 146, 147, 148, 157, 171 173, 178, 180, 184 188, 190 192), встановити загальну суму придбання товару за наданими накладними та чеками не є можливим, оскільки всі вони містять дописування та виправлення, які не засвідчені та не обґрунтовані, правомірності таких дописувань суду не доводилося, хто отримав вказані в них товари та за якою дійсною вартістю в наданих накладних не вказано, підписи про отримання майже у всіх накладних відсутні.

За клопотанням позивача до суду викликалася свідок ОСОБА_3 за повідомленою позивачем адресою, однак конверт з судовою повісткою було повернуто до суду, згідно довідки про причини повернення, адресат відсутній за вказаною адресою (а.с. 201 202). Клопотань про застосування приводу до свідка стороною позивача не заявлялося та обставин можливості його застосування з урахуванням ч. 4 ст. 147 ЦПК України суду не доводилося.

Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За змістом п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту прав та інтересів особи є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до роз`яснень п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 29.12.1992 (з наступними змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» (далі - Постанови №14 від 29.12.1992 року) судовому розгляду підлягають, крім іншого, заяви власника підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу до працівника про відшкодування шкоди в розмірі, що перевищує середній місячний заробіток.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків.

При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 134 КЗпП України, на який посилається позивач як на підставу повної відповідальності відповідача за виявлену шкоду, відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, коли шкоди завдано недостачею, умисним знищенням або умисним зіпсуттям матеріалів, напівфабрикатів, виробів (продукції), в тому числі при їх виготовленні, а також інструментів, вимірювальних приладів, спеціального одягу та інших предметів, виданих підприємством, установою, організацією працівникові в користування.

Статтею 138 КЗпП України встановлено, що для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених статтею 130 цього Кодексу.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» №14 від 29.12.1992, виходячи з вимог ст.15 ЦПК суд у кожному випадку зобов`язаний вживати передбачених законом заходів до всебічного, повного й об`єктивного з`ясування обставин, від яких згідно зі статтями 130, 135-3, 137 КЗпП залежить вирішення питання про покладення матеріальної відповідальності та про розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню. Зокрема, з`ясовувати: наявність прямої дійсної шкоди та її розмір; якими неправомірними діями її заподіяно і чи входили до функцій працівника обов`язки, неналежне виконання яких призвело до шкоди; в чому полягала його вина; в якій конкретно обстановці заподіяно шкоду; чи були створені умови, які забезпечували б схоронність матеріальних цінностей і нормальну роботу з ними; який майновий стан працівника. Якщо шкоду заподіяно кількома працівниками, в рішенні суду має бути зазначено, які конкретно порушення трудових обов`язків допустив кожен працівник, ступінь його вини та пропорційна їй частка загальної шкоди, за яку до нього може бути застосовано відповідний вид і межі матеріальної відповідальності.

Розмір шкоди, заподіяної з вини кількох працівників, визначається для кожного з них з урахуванням ступеня вини, виду і меж матеріальної відповідальності. Солідарна матеріальна відповідальність застосовується лише за умови, якщо судом встановлено, що шкода підприємству, установі, організації заподіяна спільними умисними діями кількох працівників або працівника та інших осіб (п. 16 Постанови №14 від 29.12.1992 року).

Судом встановлено, що посада продавця-консультанта, на яку відповідач ОСОБА_2 була прийнята позивачем з 04.05.2020 за трудовим договором, передбачала за характером виконуваної нею роботи доступ до товарів, розміщених в магазині «Універсам Турбів», їх продаж (відпуск) та зберігання. Водночас, у період, за який виявлено нестачу товарно-матеріальних цінностей, в магазині окрім ОСОБА_2 за трудовим договором працювала також інший продавець-консультант ОСОБА_3 (а.с. 8 9). Та з протоколу інвентаризаційної комісії встановлено наявність в магазині також інших продавців-консультантів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Крім того, в копії інвентаризаційного опису від 30.09.2020 матеріально відповідальною особою поруч з ОСОБА_2 зазначено також ОСОБА_3 (а.с. 14). Яким чином продавці-консультанти працювали в магазині та чи мали доступ до товарів і здійснювали їх продаж у вказаний в акті інвентаризації період, порядок передачі їм товарно-матеріальних цінностей, позивачем не доводилося взагалі.

Відповідно до п. 7 розділу 1 Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України № 879 від 02.09.2014 (далі Положення), проведення інвентаризації є обов`язковим, зокрема, у разі зміни матеріально відповідальних осіб, а також у разі зміни керівника колективу (бригадира), вибуття з колективу (бригади) більше половини його членів або на вимогу хоча б одного члена колективу (бригади) при колективній (бригадній) матеріальній відповідальності (на день приймання-передачі справ) в обсязі активів, які знаходяться на відповідальному зберіганні; у разі встановлення фактів крадіжок або зловживань, псування цінностей (на день встановлення таких фактів) в обсязі, визначеному керівником підприємства.

Інвентаризація проводиться повним складом інвентаризаційної комісії (робочої інвентаризаційної комісії) та у присутності матеріально відповідальної особи. (абз. 5 п. 1 розділ ІІ Положення).

Голова і члени інвентаризаційної комісії (робочих інвентаризаційних комісій) забезпечують додержання правил проведення інвентаризацій, повноту і точність внесення до інвентаризаційних описів (актів інвентаризації) даних про фактичні залишки активів та повноту відображення зобов`язань, правильність та своєчасність оформлення матеріалів інвентаризації (п. 4, розділ ІІ Положення).

Згідно п.п. 5,6,7 розділу ІІ Положення , до початку перевірки фактичної наявності активів , зокрема, завершується обробка всіх документів щодо руху активів та формуються останні на момент інвентаризації реєстри прибуткових і видаткових документів або звіти про рух активів; визначаються залишки на дату інвентаризації; голова інвентаризаційної комісії (робочої інвентаризаційної комісії) візує всі прибуткові та видаткові документи, що додаються до реєстрів (звітів), із зазначенням «До інвентаризації на (дата)». Для бухгалтерської служби ці документи є підставою для визначення залишків активів на початок інвентаризації за даними обліку. Матеріально відповідальні особи дають в інвентаризаційному описі розписки про те, що до початку інвентаризації всі прибуткові та видаткові документи на активи здані в бухгалтерію, що всі цінності, які надійшли під їх відповідальність, оприбутковані, а ті, що вибули, списані.

Так, в наданій копії інвентаризаційного опису від 30.09.2020 розписка про те, що до початку інвентаризації всі прибуткові та видаткові документи на товар знаходяться в наявності і всі матеріальні цінності, що надійшли під їх відповідальність, оприбутковано за період з 14.09.2020 по 28.09.2020, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не підписана (а.с. 14).

Відповідно до п. 18 розділу ІІ Положення, інвентаризаційні описи (акти інвентаризації) підписуються всіма членами інвентаризаційної комісії (робочої інвентаризаційної комісії) та матеріально відповідальними особами. При цьому матеріально відповідальні особи дають розписку, в якій підтверджується, що перевірка активів відбулася в їх присутності, у зв`язку з чим претензій до членів комісії вони не мають, та що вони приймають на відповідальне зберігання перелічені в описі активи. При проведенні інвентаризації у разі зміни матеріально відповідальної особи та особа, яка приймає активи, дає розписку про отримання активів, а та, яка передає, - про передачу активів.

Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (в редакцій чинній на час проведення інвентаризації), первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно п. 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (п. 2.4. вказаного Положення).Документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою (п. 2.5 вказаного Положення).

Первинні документи підлягають обов`язковій перевірці (в межах компетенції) працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов`язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству у сфері бухгалтерського обліку, логічна ув`язка окремих показників п. 2.15 вказаного Положення).

З поданих позивачем та досліджених судом копій видаткових накладних вбачається, що вищевикладеним вимогам вони не відповідають, інших доказів, які б підтверджували факт передачі та отримання відповідачем товарно-матеріальних цінностей на будь-яку суму позивачем не подано. В тому числі, позивачем не подано жодного прибуткового документу, звітів про рух коштів, жодних первинних документів про залишки товару на початок та кінець періоду інвентаризації. Тобто позивачем не доведено проведення інвентаризації з дотриманням Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України № 879 від 02.09.2014.

Крім того, в більшості видаткових накладних підпис та прізвище особи, яка отримала товари, відсутній взагалі, а одержувачем товарів за накладними окрім Брунь, вказано також ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , Турбівське ПАТ, адреси в накладних також не збігаються з місцем розташування магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ( АДРЕСА_2 ), зокрема в деяких накладних зазначено адреси одержувачів: АДРЕСА_3 . Відтак, інші особи також мали доступ до товарно-матеріальних цінностей , нестачею яких обґрунтовано позовні вимоги.

Таким чином, позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо обсягу та кількості отриманих відповідачем ОСОБА_2 товарно-матеріальних цінностей, чи перебували вони лише в її віданні у вказаний період та руху коштів з реалізації у вказаний період товарно-матеріальних цінностей, з огляду на що встановити наявність прямої дійсної шкоди та її розмір, а також конкретні порушення трудових обов`язків, які допустила саме відповідач ОСОБА_2 , а не будь-який інший продавець-консультант, причинний зв`язок між порушенням і шкодою, ступінь її вини та відповідальність в повному розмірі за наслідками вказаної позивачем загальної шкоди, неможливо.

Додані до матеріалів справи копії видаткових накладних на товарно-матеріальні цінності, копії протоколу інвентаризаційної комісії та інвентаризаційного опису не є достатніми доказами, що підтверджують вину відповідача у нестачі товарно-матеріальних цінностей. Вказані документи лише констатують здійснення торгівлі позивачем, однак причинно-наслідкового зв`язку між діями продавця-консультанта ОСОБА_2 та наслідками недостачі у магазині «Універсам Турбів» не доводять.

Таким чином, позивач не довів обставини, які мають значення для справи та на які посилався як на підставу своїх вимог, а саме не надав належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження наявності підстав для покладення на відповідача відповідальності за нестачу товарно-матеріальних цінностей.

З урахуванням викладеного, в задоволенні позову ФОП ОСОБА_1 слід відмовити.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, відповідно до ст. 141 ЦПК України,витрати зі сплати судового збору з відповідача стягненню не підлягають.

Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. ст. 130, 134, 138 КЗпП України, ст. ст. 141, 211, 247, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкодивідмовити.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Вінницьким районним судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків та інших обов`язкових платежів НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 29.08.2022.

Суддя: