Справа № 484/4064/22
Провадження № 2-н/484/619/22
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

22 листопада 2022 року м. Первомайськ

Суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Мельничук О.В., вивчивши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївгаз Збут" про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ, -

ВСТАНОВИВ:

21.11.2022 заявник Товариство з обмеженою відповідальністю "Миколаївгаз Збут" (далі - ТОВ "Миколаївгаз Збут"), в особі представника Ткачук Ганни Миколаївни, через систему "Електронний суд" звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу, у якій просить про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , в розмірі 11296 грн 60 к. основного боргу, 953 грн 38 к. - інфляційних втрат, 385 грн 55 к. - 3% річних та витрат по сплаті судового збору в розмірі 248 грн 10 к.

Ознайомившись із заявою та доданими до неї документами, вважаю, що у видачі судового наказу необхідно відмовити з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, встановлених ч. 1 ст. 161 ЦПК України.

Стаття 163 ЦПК України містить вимоги, яким повинна відповідати заява про видачу судового наказу.

Відповідно до ч.ч. 6, 7 ст. 43 ЦПК України, процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). У разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Згідно п. 29 Розділу ІІІ "Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи", затвердженого Рішенням Вищої ради правосуддя 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, у разі подання до суду документів в електронній формі учасник зобов`язаний у випадках, визначених процесуальним законодавством, надати доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів. У випадку, коли інший учасник справи відповідно до внесених ідентифікаційних даних про нього має зареєстрований Електронний кабінет, функціонал Електронного суду в автоматичному режимі надає суду та учаснику справи доказ надсилання до Електронних кабінетів інших учасників справи поданих до суду документів. В іншому випадку засобами Електронного суду користувача інформують про відсутність в іншого учасника справи зареєстрованого Електронного кабінету.

Відповідно до положень ч.4 ст. 163 ЦПК України, якщо заяву подано в електронній формі до боржника, який має зареєстровану офіційну електронну адресу, заявник у подальшому повинен подавати будь-які процесуальні та інші документи, пов`язані з розглядом його заяви виключно в електронній формі.

Проте, матеріали заяви не містять доказів надсилання копії заяви про видачу судового наказу з доданими до неї документами боржнику, а також стягувачем не надано суду доказів того, що боржник має зареєстровану офіційну електронну адресу.

Разом з тим, в резолютивній частині заяви невірно вказаний особовий рахунок боржника та сума інфляційних витрат.

Згідно довідки про фінансовий стан споживача ОСОБА_1 , що доданий до заяви про видачу судового наказу, за адресою: АДРЕСА_1 особовий рахунок споживача № НОМЕР_2 , а не НОМЕР_1 . Також, згідно розрахунку інфляційних збитків та відсотків за користування грошовими коштами, сума інфляційних втрат складає 953 грн 80 к., а не 953 грн 38 к.ф, як вказує представник заявника у заяві про видачу судового наказу.

Згідно п.1 ч.1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

З огляду на вищезазначені обставини, враховуючи те, що заява про видачу судового наказу подана з порушеннями вимог ст. 163 ЦПК України, приходжу до висновку, що у видачі судового наказу необхідно відмовити.

Згідно ч.1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.п. 1, 2, 8, 9 ч.1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 163,165,166,353 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Миколаївгаз Збут" у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.п. 1, 2, 8, 9 ч.1 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою вимогою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення недоліків.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення учасниками справи до Миколаївського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя О.В.Мельничук