Справа №760/7860/19 2/760/3737/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2022 Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді- Усатової І.А.,

за участю секретаря - Омелько Г.Т.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про захист прав споживачів, стягнення грошових коштів, пені, інфляційних витрат та трьох процентів річних, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про захист прав споживачів, стягнення грошових коштів, пені, інфляційних витрат та трьох процентів річних, посилаючись на те, що 12.12.2013 вона з акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» уклала договір №5526 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки для зарахування пенсії на рахунок. На виконання умов вказаного договору відповідач оформив та видав позивачу платіжну картку (№ НОМЕР_1 ) і ПІН-код до неї і здійснював розрахунково-касове обслуговування платіжних операцій позивача із використанням платіжної карти.

Вказує, що 18.06.2017 в проміжок часу з 12:16 по 12:20 на її телефон надійшло 4 смс-повідомлення з номеру Oschdbank про списання з рахунку 11 409,50 грн. (а саме: 12:16 списання 01,00 грн.; 12:16 зарахування 01,00 грн.; 12:18 списання 11 367,50 грн.; 12:20 списання 42,00 грн.).

Позивачка в позовній заяві зазначає, що жодного розпорядження про списання коштів не давала, картка знаходилась у неї, будь-яких дій, що могли би призвести до списання грошових коштів, не вчиняла та не уповноважувала будь-яких осіб вчиняти такі дії. 19.06.2017 звернулась із заявою до керуючого ТВБВ №10026/084 філії - ГУ по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», в якій зазначила про безпідставне списання грошових коштів та просила про вирішення питання повернення грошей. У цій заяві позивачка зазначила, що 18.06.2017 на її мобільний телефон було отримано смс-повідомлення про те, що пенсійна картка Ощадбанку заблокована після «підозрілих операцій». Повідомлення надійшло від InfoCentr, де були вказані чотири номери телефонів». В розмові позивачку було попереджено, що на її номер будуть приходити смс-повідомлення, пов`язані з технічними роботами Ощадбанку. Зазначає, що логін, пароль, ПІН, ПІП, а також іншу інформацію не повідомляла (співрозмовник не запитував таку інформацію, лише попередив про надходження смс-повідомлень, пов`язаних з технічними роботами Ощадбанку). Після розмови на її телефон надійшли вказані вище смс-повідомлення з номера Oschdbank. Також позивачка звернулася до відповідача із заявою клієнта від 19.06.2017 про незгоду з транзакціями і просила надати пояснення по транзакціях 18.06.2017 на суму 11 367,50 грн. та 42,00 грн.

Посилаючись на викладене, просить суд стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти у розмірі 11 409,50 грн., інфляційні витрати у розмірі 1 985,25 грн., три відсотки річних у розмірі 593,42 грн. та пеню у розмірі 7 233,94 грн., а всього 21 222,11 грн.

У судове засідання позивачка не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник АТ «Ощадбанк» Калюжний С.С. проти позову заперечував та просив відмовити у його задо воленні. Обґрунтовуючи свої заперечення представник відповідача посилався на те, що операція з переведення грошових коштів з рахунку позивача була проведена коректно, з використанням усіх необхідних реквізитів платіжної картки, які були відомі виключно позивачу та одноразового СМС-пароля, надісланого на номер його мобільного телефону, а тому підстав для повернення позивачу грошових коштів у банку немає.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, встановив наступне.

Між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 було укладено Договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки (далі за текстом - Договір). На виконання вказаного договору позивачу був відкритий рахунок № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) у національній валюті України.

Згідно зі ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договорів, виборі контрагента та визначенні умов договору. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

У ч. 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

За змістом ст. 1068 ЦК України банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Згідно з ч. 1ст. 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Відповідно до ч. 2 вказаної статті грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Відповідно до п. 2 розділу VI розділу ІІ «Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі за текстом - Положення), затвердженого Постановою Правління НБУ №705 від 05.11.2014, Клієнт зобов`язаний надійно зберігати та не передавати іншим особам електронний платіжний засіб, ПІН та інші засоби, які дають змогу користуватися ним.

Згідно з п. 6 розділу VI Положення Клієнт після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе Клієнт.

Враховуючи преамбулу Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (далі за текстом - Закон), цей Закон визначає загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків (далі - платіжні системи) в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, встановлює відповідальність суб`єктів переказу, а також визначає загальний порядок здійснення нагляду (оверсайта) за платіжними системами.

Згідно з п. 1.27 ст. 1 Закону платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Відповідно до п.6.3 ст.6 Закону порядок відкриття банками рахунків та їх режими, визначаються Національним банком України. Умови відкриття рахунка та особливості його функціонування передбачаються в договорі, що укладається між банком і його клієнтом - власником рахунка.

Згідно пункту 1.2 договору, АТ «Ощадбанк» зобов`язався приймати і зараховувати на рахунок грошові кошти, які надходять клієнту, та забезпечує проведення розрахунків за операціями вчиненими з використанням платіжної картки, в межах витратного ліміту.

За пунктом 1.5 договору Банк не несе відповідальності за збитки, завдані клієнту у разі розголошення (розкриття) інформації за рахунком в результаті використання клієнтом паролів, ПІН-кодів, СVV-кодів, а також у разі розголошення Клієнтом Логіну та Паролю до системи WEB-банкінг.

Як вбачається з пункту 1.7 договору клієнт доручає Банку в порядку договірного списання списувати з рахунку зокрема платежі, які пред`явлені міжнародними платіжними системами на підставі платіжних повідомлень еквайрів.

Згідно пункту 2.2 Правил користування платіжними картками, емітованими АТ «Ощадбанк», які є Додатком №2 до договору, якщо платіжну картку втрачено, викрадено або з іншої причини вона стала непридатною до використання, а також якщо ПІН- код став відомий сторонній особі, позивач повинен в усній формі терміново заявити про це в Контакт-центр АТ «Ощадбанк» та протягом 3 днів надати письмові заяву в оригіналі або по факсу до установи Банку, де відкрито рахунок. позивач відповідає за всі суми по операціях з платіжною карткою, якщо передано картку сторонній особі або не повідомлено банк про те, що її загублено.

Відповідно до п.3.4. Договору, сторони визнають, що отримані Банком платіжні документи, створені в системі WEB-банкінг та підтверджені Паролем Клієнта, мають таку ж юридичну силу, як і документи, що були подані Клієнтом на паперовому носії та підписані власноручно Клієнтом.

Згідно Правил користування платіжними картками, емітованими АТ «Ощадбанк», Клієнт повинен вживати всіх можливих заходів для запобігання втрати, крадіжки чи незаконного використання Платіжної картки.

Відповідно до Правил користування платіжними картками, емітованими АТ «Ощадбанк», Клієнт зобов`язаний не розголошувати номер своєї Платіжної картки та ПІН-код стороннім особам, не зберігати ПІН-код разом з карткою. У разі здійснення оплати за товари, роботи або послуги в мережі Інтернет дуже уважно ставитися до вибору сайту, уникати розміщення інформації про платіжну картку на невідомих сайтах. При обслуговуванні за допомогою імпринтера чи ПОС-термінала звертати увагу на те, щоб усі дії касира з платіжною карткою здійснювались під візуальним контролем Клієнта.

Судом встановлено, що з рахунку позивача, відкритому в АТ «Ощадбанк» 18.06.2017 о 12:17 здійснено переказ коштів за допомогою сервісу переказів P2Y на суму 11 367,50 грн. та 18.06.2017 о 12:19 здійснено переказ коштів за допомогою сервісу PORTMONE LTD*MOBILE на суму 42,00 грн., що підтверджується випискою по рахунку, витягом з автоматизованої системи АТ «Ощадбанк» про надходження смс-повідомлень, випискою з авторизації проведених операцій, також підтверджено листом ТОВ «Еденлаб» від 19.08.2021 та листом ТОВ «Портмоне».

Так, згідно Довідки ТОВ «ЕДЕНЛАБ» від 19.08.2021, вбачається, що 18.06.2017 з картки НОМЕР_1 на карту одержувача А-банк НОМЕР_5 здійснено переказ грошових коштів у розмірі 112050,00 грн., номер транзакції 1109912.

Як вбачається, після проведення перевірки операцій на суму 11 367,50 грн. та 42,00 грн. банком було встановлено, що вищевказані операції проведено після успішного входу на Інтернет ресурс Банку Ощад 24/7, для чого необхідно було ввести одноразовий пароль (ПІН-код), який було надіслано на особистий (фінансовий) номер позивача.

З документів з авторизації у спірних транзакціях вбачається, що вони дійсно мали місце, операції проводились з використанням Інтернет ресурсу та їх було проведено коректно з використанням усіх необхідних реквізитів платіжної картки Банку, а саме: логіну та паролю до WEB Banking, одноразових паролів надісланих на фінансовий номер Клієнта, номеру картки, строк дії, CVV2/CVC2, які відомі виключно Клієнту.

Так, порядок розрахунку платіжними картками в мережі Інтернет регулюється правилами міжнародних платіжних систем. За загальним алгоритмом при розрахунку держателем платіжної картки в мережі Інтернет, останній має виконати вимоги щодо введення інформації, що зазначена на картці: номер картки, строк дії та СVС або СVV-2. Особливість технології операції переказу через МПС полягає в тому, що операція проводиться в два етапи: першим етапом є створення авторизаційного документа на позитивне блокування коштів по картці клієнта, завдяки чому сума переказу стає доступною клієнту; другим етапом є створення фінансового документу на підставі клірингової інформації від МПС та проведення розрахунків.

При цьому наявна незворотність повернення/зупинення операції, що була проведена із дотримання усіх правил МПС, та відсутності юридичної, чи практичної змоги АТ «Ощадбанк» повернути кошти на рахунок Клієнта після проведення такої успішної операції.

Як встановлено судом вище, 18.06.2017 о 12:17 з рахунку позивача були списані грошові кошти у розмірі 11 367,50 грн. та 18.06.2017 о 12:19 у розмірі 42,00 грн. Проведення списання даних коштів відбулося з дотриманням банком процедури обслуговування платіжної картки, з використанням даних, доступ до яких повинен мати лише держатель картки, а саме позивач.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України)

За правилами ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 13, ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем належних та допустимих доказів обставин, викладених в позовній заяві, суду не надано та позивачем не доведено, які саме його права або інтереси були порушені відповідачем.

Правова позиція в подібних правовідносинах була висловлена Верховним Судом у справі №522/22780/15-ц. У зазначеній Постанові Верховний суд дійшов висновку, що саме на позивача покладено обов`язок нерозголошення (нерозкриття) інформації за рахунком в результаті використання клієнтом паролів, ПІН-кодів, СVV-кодів, як і обов`язок повідомлення банку в разі втрати, викрадення платіжної картки та розголошення. Якщо операція з переказу коштів була здійснена в мережі Інтернет з використання реквізитів платіжної картки, у тому числі СVV-коду, які відомі тільки власнику картки, АТ «Ощадбанк» не повинен нести відповідальність за таку операцію.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Разом з цим, враховуючи відсутність вини Банку у проведенні оспорюваних операцій, позовні вимоги в частині стягнення інфляційних витрат, трьох відсотків річних та пені також задоволенню не підлягають, як похідні.

Керуючись ст. 3, 6, 11,526, 625, 629 ЦК України, Законом України «Про банки і банківську діяльність», ст. 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 267, 273, 274, 354, 355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г, ) про захист прав споживачів, стягнення грошових коштів, пені, інфляційних витрат та трьох процентів річних - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.А. Усатова