КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2022 року

м. Київ

справа №757/48615/21-ц

провадження №22-ц/824/9695/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кравець В.А. (суддя-доповідач)

суддів - Желепи О.В., Мазурик О.Ф.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Адвокатське об`єднання «Альянс Консалтинг груп»

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2

на рішення Печерського районного суду м. Києва від 24 січня 2022 року та на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 24 січня 2022 року у складі судді Батрин О.В.

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Адвокатського об`єднання «Альянс Консалтинг груп» про розірвання договору про надання правової допомоги, повернення сплаченого гонорару та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Адвокатського об`єднання «Альянс Консалтинг груп» про розірвання договору про надання правової допомоги, повернення сплаченого гонорару та відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 10 березня 2020 року між ним та відповідачем було укладено договір АО № 16/20 та додаткову угоду № 1 до вказаного договору про надання правової допомоги в його інтересах. Згідно з умовами укладеного договору обсяг допомоги, який надавався, складало представництво, захист прав та законних інтересів замовника, як сторони кримінального, цивільного, господарського, адміністративного провадження, а також у справах про адміністративне правопорушення. Відповідно до умов додаткової угоди розмір гонорару склав 7 500 доларів США, з яких 5 000 доларів США було сплачено замовником в момент підписання додаткової угоди, решта суми гонорару була сплачена позивачем невдовзі, до строку визначеного в договорі, на прохання керуючого партнера АО «Альянс Консалтинг груп» ОСОБА_3 . До вересня 2020 року співробітники відповідача підтримували з ним комунікаційні зв`язки, однак, чи виконувались при цьому послуги, передбачені умовами договору, він не може стверджувати, оскільки жодних звітів не отримував.

Починаючи з вересня 2020 року відповідач фактично почав ухилятися від виконання своїх обов`язків, передбачених договором, залишивши його та його сім`ю сам на сам з проблемами, які потребували правової підтримки та юридичного супроводження.

29 березня 2021 року ним було направлено на адресу відповідача звернення щодо невиконання умов договору, розірвання договору та одночасно з проханням надати звіт про надані послуги, повернути частку гонорару, яка не була відпрацьована відповідачем.

31 травня 2021 року відповідач повідомив ОСОБА_1 про відмову від договору в односторонньому порядку на підставі ч. 1 ст. 28 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», звинувативши позивача в скоєнні кримінальних правопорушень, намагання схилити адвокатів відповідача до вчинення протиправних дій, які суперечать моральним засадам суспільства, присязі адвокатів України, правилам адвокатської етики. Одночасно позивачу пропонувалось приїхати 07 червня 2020 року в офіс відповідача для отримання звіту про виконання роботи та отримання переданих документів.

Зазначив, що був позбавлений можливості під`їхати до адвокатського об`єднання, оскільки вказаний лист він отримав лише 07 червня 2020 року.

Вважав, що відповідачем були істотно порушені умови договору про надання правової допомоги, а саме ухилення відповідача від виконання умов договору за надуманими причинами, що значної мірою позбавило ОСОБА_1 того, на що він розраховував при укладенні цього договору, а саме на отримання кваліфікованої правничої допомоги.

Враховуючи невиконання умов договору, позивач звернувся з позовом до суду та просив розірвати договір АО №16/20 про надання правової допомоги від 10 березня 2020 року, стягнути з відповідача на його користь частку сплаченого гонорару у розмірі 177 388 грн та відшкодувати моральну шкоду у розмірі 30 000 грн.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 24 січня 2022 року з урахуванням внесених виправлень ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24 січня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з указаними рішенням та ухвалою, 03 серпня 2022 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

З оскаржуваним рішенням апелянт не погоджується та вважає, що висновки викладені в ньому не відповідають обставинам справи, а відповідачем не доведені обставини, які мають значення для справи, і які суд першої інстанції визнав встановленими.

Уважає помилковим висновок суду першої інстанції, що оскільки договір про надання правової допомоги на момент розгляду судом вже є розірваним, тому підстав для задоволення вимог щодо його розірвання немає, а отже вважати вказаний договір розірваним за надуманими підставами АО «Альянс Консалтинг Груп» у суду не було жодних підстав, тим більше, що виконавець не мав права взагалі в односторонньому порядку розривати договір.

На думку апелянта, посилання суду першої інстанції на звіти про надані послуги та на акт здачі-приймання робіт, як на докази виконання зобов`язання АО «Альянс Консалтинг Груп», не ґрунтуються на законі.

Зауважує, що позивач за весь час спілкування з представниками відповідача не отримував звіти про надані послуги та акт здачі-приймання робіт, а тим більше не підписував.

Також апелянт не згоден з рішенням суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди та зазначає, що з огляду на те, що договір АО №16/20 про надання правової допомоги від 10 березня 2020 року є споживчим, позовна вимога про стягнення моральної шкоди ґрунтується на вимогах закону, оскільки саме протиправні дії виконавця призвели до порушення ним своїх зобов`язань за вищезазначеним договором.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направив.

Згідно частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до п.1 ч.1 ст. 274 ЦПК України .

Заслухавши доповідь судді-доповідача Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для розірвання договору згідно вимог ч. 2 ст. 651 ЦК України, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження невиконання умов договору відповідачем.

Жодних доказів, які б підтверджували факт сплати другої частини гонорару у розмірі 2 500 доларів США, яку позивач мав сплатити у строк до 30 червня 2020 року у відповідності до умов договору АО № 16/20 про надання правової допомоги, суду не надано.

Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

Частиною першою статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом установлено, що 10 лютого 2020 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем Адвокатським об`єднанням «Альянс Консалтинг груп» в особі керуючого партнера ОСОБА_3 укладено договір АО № 16/20 про надання правової допомоги.

Предметом договору є надання виконавцем правової допомоги замовнику: комплекс юридичних послуг в обсязі та на умовах, передбачених договором, додатками та додатковими угодами до нього, які є невід`ємними складовими даного договору, у тому числі, але не виключно у справах цивільного, кримінального, адміністративного, господарського провадження, а також у справах про адміністративні правопорушення, за індивідуальним дорученням.

Згідно з п. 2.2.3 договору виконавець має право відмовитись від виконання доручень замовника, зміст та порядок виконання яких суперечить Конституції України, Законам України, підзаконними актами, Правилам адвокатської етики та міжнародним договорам, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до п. 4.11 договору надання виконавцем правової допомоги підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг), які підписуються сторонами щомісячно. За умовами цього договору виконавець має право направити акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) поштою (у тому числі засобами електронної пошти) замовнику для підписання. У разі не підписання замовником акту здачі-прийняття робіт (наданих послуг) протягом п`яти днів з моменту його отримання, або ж необґрунтованої відмови у його підписанні, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) вважається підписаним, а правова допомога такою, що надана належним чином та підлягає оплаті у спосіб та на умовах визначених цим договором та додатковими угодами до даного договору.

Згідно з п. 5.3 договору у випадку прострочення замовником виплати гонорару, відповідно до розділу 4 цього виконавець вправі призупинити надання правової допомоги, або не приступати до початку виконання договору до повного розрахунку. Припинення надання послуг не звільнює замовника від оплати заборгованості та заявлених виконавцем штрафних санкцій.

Відповідно до п. 7.3 договору зміна або розірвання договору не допускається в односторонньому порядку та відповідно до п.7.4 договору договір також припиняється сторонами достроково шляхом укладення двосторонньої угоди про дострокове розірвання договору.

10 березня 2020 року між тими ж сторонами було укладено Додаткову угоду № 1 до договору про надання правової допомоги АО № 16/20 від 10 березня 2020 року, відповідно до умов якої замовник доручає виконавцю надати правову допомогу у наступному об`ємі: представництво інтересів замовника у справі.

Згідно з п. 2 Додаткової угоди № 1 розмір гонорару за цим договором складає 7 500 доларів США, який сплачується замовником частинами.

Перша частина коштів у розмірі 5 000 доларів США сплачена в момент підписання даної угоди.

Друга частина коштів у розмірі 2 500 доларів США сплачується до 30 червня 2020 року.

За згодою сторін вартість юридичних послуг може бути збільшена або зменшена, про що сторони укладають в обов`язковому порядку Додаткову угоду до даного договору, яка є невід`ємною його частиною.

Обставини щодо сплати позивачем відповідачу суми коштів у розмірі 5 000 доларів США відповідно до умов Додаткової угоди № 1 сторонами не заперечуються.

29 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача Адвокатського об`єднання «Альянс Консалтинг груп» в особі керуючого партнера ОСОБА_3 з письмовим зверненням з вимогою у місячний термін відповідно до п. 2.4.6 договору про надання правової допомоги надати звіт про виконання договору та пропозицію до обговорення щодо розміру частини гонорару, яка підлягає поверненню, передати документи по справі, які перебувають у відповідача та достроково розірвати договір про надання правової допомоги № 16/20 від 10 березня 2020 року.

Листом за підписом керівника Адвокатського об`єднання «Альянс Консалтинг груп» ОСОБА_3 від 31 травня 2021 року ОСОБА_1 повідомлено про відмову від виконання договору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність в Україні» та одночасно запропоновано прибути до приміщення Адвокатського об`єднання «Альянс Консалтинг груп» для підписання відповідних документів щодо відмови від виконання договору про надання правової допомоги № 16/20 від 10 березня 2020 року, а також для передання документів щодо справ позивача та детального звіту про виконані об`єднанням роботи (надану правову допомогу).

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 202 ЦК України).

Частина 1 статті 6 ЦК України передбачає, що сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України).

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно із статтею 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до статті 903 ЦК України у випадку, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст. 907 ЦК України, договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв`язку з виконанням цього договору (ч.3 ст. 652 ЦК України).

За положеннями Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон) договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Закон визначає, що видами правової допомоги є надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складання заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 27 цього Закону договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі та до нього застосовуються загальні вимоги договірного права.

Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики (ч. 5 ст. 27 Закону).

Згідно положень статті 29 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» дія договору про надання правової допомоги припиняється його належним виконанням.

Водночас договір про надання правової допомоги може бути достроково припинений за взаємною згодою сторін або розірваний на вимогу однієї із сторін на умовах, передбачених договором. При цьому клієнт зобов`язаний оплатити адвокату (адвокатському бюро, адвокатському об`єднанню) гонорар (винагороду) за всю роботу, що була виконана чи підготовлена до виконання, а адвокат (адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язаний (зобов`язане) повідомити клієнта про можливі наслідки та ризики, пов`язані з достроковим припиненням (розірванням) договору.

Стаття 32 Правил адвокатської етики, затверджених Установчим З`їздом адвокатів України 17 листопада 2012 року, визначає, що в договорі про надання правової допомоги має бути передбачено право клієнта в будь-який час і з будь-яких причин (або без їх пояснення) розірвати договір з адвокатом в односторонньому порядку; в договорі можуть бути визначені умови виплати гонорару за таких обставин; Адвокат не має права вчиняти тиск на клієнта з метою перешкодити реалізації цього права; водночас адвокат, котрому став відомий намір клієнта розірвати договір з ним, повинен пояснити клієнту можливі наслідки цього для перспективи подальшого виконання його доручення, з`ясувати причини, що потягли ініціювання клієнтом розірвання договору, і якщо вони пов`язані з помилковим уявленням клієнта про хід захисту (представництва) його інтересів або обумовлені недоліками в захисті (представництві) клієнта адвокатом, які можуть бути усунені, - пояснити це клієнту і обговорити з ним можливість збереження договору, якщо це об`єктивно відповідає інтересам клієнта.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 , як на підставу розірвання договору у відповідності до ч. 2 ст. 651 ЦК України, послався на ухилення відповідача від виконання умов договору за надуманими причинами та невиконання Адвокатським об`єднанням «Альянс Консалтинг груп» своїх зобов`язань за договором, що значною мірою позбавило його того, на що він розраховував при укладенні цього договору, а саме на отримання кваліфікованої правничої допомоги.

Разом з тим, як убачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, стороною відповідача до суду надано акт виконаних робіт (наданих послуг) від 31 травня 2021 року до договору про надання правової допомоги за № АО 16/20 від 10 березня 2020 року про надання послуг (правової допомоги) позивачу ОСОБА_1 за період з 10 березня 2020 року по 31 травня 2021 року та додаток №1 до цього акту, а саме деталізований розрахунок наданої допомоги та деталізований звіт наданої правової допомоги та розрахунок витрат на професійну допомогу з розрахунку мінімально визначеного розміру, встановленого нормами чинного законодавства України.

Як зазначалось вище, відповідно до листа за підписом керівника Адвокатського об`єднання «Альянс Консалтинг груп» ОСОБА_3 від 31 травня 2021 року позивачу ОСОБА_1 було запропоновано прибути до приміщення Адвокатського об`єднання «Альянс Консалтинг груп» для підписання відповідних документів щодо відмови від виконання договору про надання правової допомоги № 16/20 від 10 березня 2020 року, а також для передання документів щодо справ позивача та детального звіту про виконані об`єднанням роботи (надану правову допомогу).

Як зазначив сам позивач, він не з`явився до відповідача для отримання вказаних документів, оскільки був позбавлений такої можливості.

При цьому, доказів поважності неприйняття виконання зобов`язання відповідачем за умовами договору, позивачем суду не надано, про що обґрунтовано зазначено місцевим судом.

Отже, враховуючи викладене, колегія погоджується з висовком суду першої інстанції про відсутність підстав для розірвання договору на підставі ч. 2 ст. 651 ЦК України, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження невиконання умов договору відповідачем.

Також судом першої інстанції вірно встановлено, що направлення сторонами на адресу один одного заяв про розірвання договору та повідомлення про відмову від виконання договору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність в Україні», свідчить про фактичну відмову сторін договору від даного зобов`язання і, відповідно до положень ч. 3 ст. 651 ЦК України, зазначений договір вже є розірваним, а зобов`язання сторін за ним - припиненими.

Не підлягають задоволенню вимоги про стягнення з відповідача частки сплаченого гонорару за договором у розмірі 177 388 грн, оскільки жодних доказів, які б підтверджували факт сплати другої частини гонорару у розмірі 2 500 доларів США, яку позивач мав сплатити у строк до 30 червня 2020 року у відповідності до умов Договору АО № 16/20 про надання правової допомоги, суду не надано, іншого судом не встановлено.

При цьому, несплата частини гонорару у розмірі 2 500 доларів США, яка була обумовлена додатковою угодою № 1 до договору, є підставою для відмови відповідача від виконання умов договору відповідно до п. 5.3 договору.

Таким чином, на підставі викладеного, колегія вважає законним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що будь-яких порушень охоронюваних законом прав позивача з боку відповідача не встановлено, а тому позовні вимоги про розірвання договору АО № 16/20 про надання правової допомоги від 10 березня 2020 року та стягнення частки сплаченого гонорару у розмірі 177 388 грн задоволенню не підлягають.

Вимоги позову про відшкодування моральної шкоди не підлягають задоволенню як похідні від основних вимог про розірвання договору та стягнення частки гонорару.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Отже, установивши, що права та інтереси позивача не були порушені відповідачем, суд вірного висновку дійшов про відсутність підстав до задоволення позову.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновку суду, апеляційний суд виходить з того, що у справі, що розглядається, сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені у апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду попередньої інстанції.

Колегія суддів перевірила доводи апеляційної скарги на предмет законності судового рішення виключно в межах, які безпосередньо стосуються правильності застосування місцевим судом норм матеріального і дотримання норм процесуального права, у зв`язку із чим, не вдається до аналізу і перевірки інших доводів, які за своїм змістом зводяться до необхідності переоцінки доказів та встановлення обставин, що знаходиться поза межами повноважень суду апеляційної інстанції.

Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції з мотивів, викладених у апеляційній скарзі, відсутні, а отже слід відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення суду постановлено з дотриманням норм процесуального права, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і на суть прийнятого рішення не впливають.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргупредставника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 24 січня 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий В.А. Кравець

Судді О.В. Желепа

О.Ф. Мазурик