Справа № 191/761/22
Провадження № 2-др/191/7/22
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
02 листопада 2022 року м. Синельникове
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Костеленко Я.Ю.
за участю секретаря Омельченко К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області питання про розподіл судових витрат у цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Ум Факторинг» до ОСОБА_1 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ультра Фінанс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Вей фор пей» про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Сторони у судове засідання не з`явились.
Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи №191/761/22, дійшов до наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2022 року судом було частково задоволено позовні вимоги, але не вирішено питання щодо стягнення судових витрат, пов`язаних з проведенням оцінки грошового збитку, які були заявлені позивачем в розмірі 15000 грн. 00 коп.

Згідно з частиною третьою ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Факт понесення витрат на пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду позивачем Товариства з обмеженою відповідальністю «Ум Факторинг» підтверджується договором про проведення оцінки, звітом про оцінку грошового збитку, орієнтовним розрахунком судових витрат на момент подання позовної заяви.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на його користь заборгованості з тіла кредиту в розмірі 1500,00 грн., відсотки за користування кредитними коштами в розмірі 4446,00 грн., збитків у вигляді упущеної вигоди в розмірі 255,41 грн. та судових витрати по справі.

Рішенням Синельниківського міськрайооного суду Дніпропетровської області від 31.08.2022 позовні вимоги задоволені частково в загальному розмірі 2151 (дві тисячі сто п`ятдесят одна) грн. 41 коп., що складається з заборгованості за тілом кредиту - 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп., відсотків за користування кредитними коштами за період з 29 липня 2020 року до 13 серпня 2020 року в розмірі 396 (триста дев`яносто шість) грн. 00 коп., та збитків у вигляді упущеної вигоди в розмірі 255 (двісті п`ятдесят п`ять) грн. 41 коп.

Суд вважає, що з урахуванням обґрунтованості та пропорційності до предмету та ціни позову, розмір витрат на здійснення оцінки грошового збитку в розмірі 15000 грн. є завищеним та не відповідає його співмірності із заявленим до стягнення розміром упущеної вигоди, а також враховуючи, що позовні вимоги були задоволені судом частково, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на здійснення оцінки грошового збитку в розмірі 5000 грн., виходячи з їх пропорційності до предмета та ціни позову.

Керуючись ст. 141, 270 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Доповнити рішення у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Ум Факторинг» до ОСОБА_1 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ультра Фінанс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Вей фор пей», про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Велика Білозерка Запорізької області, РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ум Факторинг», , витрати на здійснення оцінки грошового збитку в сумі 5000 (п`ять тисяч ) грн. 00 коп.

На додаткове рішення протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду може бути подано апеляційну скаргу.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, а у разі її подання після розгляду справи апеляційним судом у разі, якщо рішення не буде скасовано.

Копію додаткового рішення направити сторонам у справі для відома.

Суддя Я. Ю. Костеленко