КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2022 року

м. Київ

справа №754/15608/21

провадження № 22-ц/824/12776/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кравець В.А. (суддя-доповідач)

суддів - Желепи О.В., Мазурик О.Ф.

за участю секретаря судового засідання - Шевчук А.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - Чернявського Олексія Михайловича

на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 16 лютого 2022 року у складі судді Сенюти В.О.

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

13 січня 2022 року на адресу Деснянського районного суду м. Києва від позивача надійшла заява про залишення позовної заяви без розгляду та повернення сплаченого судового збору.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 16 лютого 2022 року позовну заяву залишено без розгляду; у поверненні сплаченого судового збору відмовлено.

Не погоджуючись з указаною ухвалою, 31 жовтня 2022 року представник позивача ОСОБА_1 - Чернявський О.М. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою провадження у вказаній справі закрити та повернути позивачці судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 11 350 грн.

Вважає оскаржувану ухвалу такою, що прийнята з порушенням норм процесуального права, не у спосіб, визначений вимогами до прийняття рішення, а тому підлягає скасуванню.

Вказує, що позивачу під час телефонної розмови із Деснянського районного суду міста Києва, до початку проведення підготовчого судового засідання, було повідомлено, що відповідач у справі ОСОБА_2 помер та запропоновано надати відповідні уточнення до позовної заяви шляхом заміни сторони, а за неможливості таких уточнень - подати новий позов до правонаступників шляхом залишення позовної заяви без розгляду, оскільки це не позбавить її права повторно звернутись з позовною заявою.

Уважає, що суд першої інстанції, фактично ввівши в оману позивача, призвів до події, яка з огляду на матеріальне право позбавила можливості повернути сплачений судовий збір.

На думку представника позивача, під час вирішення питання щодо належних процесуальних дій суду у разі встановлення факту смерті відповідача, що настала до моменту подання позову, слід виходити з визначення цивільної процесуальної правоздатності, як передумови виникнення процесуальних відносин між сторонами.

Зазначає, що суд першої інстанції мав би керуватись та застосувати п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», згідно якого підставою для повернення сплаченої суми судового збору є закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

02 грудня 2022 року апеляційним судом на електронну пошту отримано заяву адвоката ОСОБА_1 - Чернявського О.М., в якій останній просить апеляційну скаргу розглянути за відсутності скаржника та її представника.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, своїх представників не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не сповістили, клопотання про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надходили.

Відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а тому колегією суддів вирішено розглядати справу за відсутності всіх учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про залишення позову без розгляду, суд першої інстанції керувався положеннями п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України та виходив того, що позивач у своїй заяві просила залишити позов без розгляду та дана заява відповідає вимогам діючого законодавства.

Висновок суду першої інстанції відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом установлено, що у жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором позики.

13 січня 2022 року позивач подала заяву про залишення позовної заяви без розгляду, в якій також просила повернути сплачений судовий збір.

Так, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Залишення позову (заяви) без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому. Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених в законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена.

Частиною другою статті 49 ЦПК України передбачено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу:

1) позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу;

2) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження;

3) відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Отже, виходячи з аналізу положень статей 12, 13, 43, 49, 257 ЦПК України, можна дійти висновку, що позивач має право подати заяву про залишення позову без розгляду лише до початку розгляду справи по суті, а не на будь-якій стадії судового процесу на відміну від відмови від позову.

Тобто, виходячи з процесуальних обмежень, чітко передбачених у пункті 5 частини першої статті 257 ЦПК України, позов може бути залишено без розгляду за клопотанням позивача виключно до початку розгляду справи по суті.

Матеріалами справи встановлено, що ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2021 року відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання.

Розгляд справи неодноразово відкладався у зв`язку з неявкою сторін.

13 січня 2022 року на адресу Деснянського районного суду м. Києва від позивача надійшла заява про залишення позовної заяви без розгляду та повернення сплаченого судового збору.

Таким чином, ОСОБА_1 заяву про залишення позову без розгляду у відповідності до вимог пункту 5 частини першої статті 257 ЦПК України, подано до початку розгляду справи по суті.

Зважаючи на викладене, колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки саме ОСОБА_1 , як позивач, звернулася до суду із заявою про залишення її позовної заяви без розгляду, заява підписана позивачем особисто, остання не заперечує свій підпис у поданій заяві, заява відповідає вимогам діючого законодавства.

Виходячи з положень Цивільного процесуального кодексу залишення позовної заяви без розгляду за наявності відповідної заяви позивача, яка відповідає вимогам закону, є обов`язком, а не правом суду.

Доводи апелянта про введення судом першої інстанції в оману позивача шляхом невірного роз`яснення щодо подання заяви про залишення позовної заяви без розгляду не заслуговують на увагу суду, оскільки матеріали справи не містять жодних доказів, які б підтверджували викладені в апеляційній скарзі обставини.

Щодо відмови у поверненні позивачу судового збору, сплаченого за подання позовної заяви.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Таким чином, виходячи з положень частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» та ураховуючи те, що судом першої інстанції залишено позовну заяву без розгляду на підставі заяви позивача, колегія погоджується з висновком місцевого суду, що підстави для повернення сплаченого судового збору відсутні.

Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції мав би керуватись та застосувати пункт 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» є необґрунтованими, оскільки за наявності заяви позивача про залишення позовної заяви без розгляду відсутні підстави для закриття провадження у справі.

За таких обставин, аргументи апеляційної скарги не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі, не спростовують правильних висновків суду щодо залишення позовної заяви без розгляду та відмови у поверненні судового збору, а також не свідчать про порушення судом норм процесуального права, які б могли бути підставою для скасування ухвали суду.

Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції - без змін як такої, що є законною та обґрунтованою.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - Чернявського Олексія Михайловича - залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 16 лютого 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Повне судове рішення складено «06» грудня 2022 року.

Головуючий В.А. Кравець

Судді О.В. Желепа

О.Ф. Мазурик