Провадження № 2/947/700/22
Київський райсуд м. Одеси
У складі судді Калашнікової О.І.
При секретарі Якубовській О.В.
За участю представника позивача - адвоката Казак В.С.
Розглянув у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Подорожнього А.С. - представника відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визначення будівель та споруд об`єктами самочинного будівництва, скасування державної реєстрації права власності, усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом знесення самочинного будівництва,-
Рішенням Київського райсуду м. Одеси від 8 червня 2022 року залишено без задоволення позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визначення будівель та споруд об`єктами самочинного будівництва, скасування державної реєстрації права власності, усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом знесення самочинного будівництва.

13.06.2022 року представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Подорожній А.С. надав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення. Адвокат вимагає ухвалити додаткове рішення з питання стягнення з позивачів на користь відповідача судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 25000 грн.

Подорожній А.С. надав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що вимоги підтримує і посилався на договір про надання правничої допомоги, акт приймання-передачі виконаних робіт.

Представник позивачів - адвокат Казак В.С. заперечував проти задоволення вимог про стягнення витрат на правничу допомогу, посилаючись на відсутність доказів щодо понесення стороною відповідача витрат саме за цією справою за договором від 01.03.2021 року, та на не співмірність витрат на правничу допомогу.

Суд дослідив надані сторонами докази і наведені доводи і дійшов висновку, що вимоги представника відповідача - адвоката Подорожнього А.С. підлягають частковому задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Зі змісту ст.58 ЦПК України слідує, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ст.60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Згідно ст.15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Частиною четвертою ст.62 ЦПК визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Так, у відповідності до ст.1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Ст.137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Судом встановлено, що 07.03.2017 року ОСОБА_1 і адвокат Подорожній уклали договір №42 про надання правничої допомоги. За умовами договору Адвокат прийняв на себе зобов`язання надати правову допомогу. Правова допомога полягає у представництві Клієнта та захисті його інтересів перед державними органами, банками, підприємствами, установами, фізичними особами, представництві клієнта та захисті його прав в правоохоронних органах, органах місцевого самоврядування, судах усіх інстанцій з правами, наданому позивачу, відповідачу, третій особі. Клієнт зобов`язався сплатити гонорар адвокату. Порядок розрахунків сторони визначили у п.3.1 Договору, а у додатку №1 до договору сторони погодили, що вартість послуг адвоката за цим договором складає 1 година - 2000 грн. Сторони передбачили, що вартість послуг за даним договором може бути зменшена або збільшена за домовленістю сторін.

На виконання договору про надання правничої допомоги 22.12.2017 року,21.12.2018 року і 20.12.2019 року сторони склали акт виконаних робіт, в яких зазначили найменування виконаних робіт та послуг, витрачений адвокатом час (9,5 годин) та суму грошових коштів, що сплатила ОСОБА_1 адвокату (відповідно 6000, 7000, 6000 грн.).

01.03.2021 року ОСОБА_1 і адвокат Подорожній А.С. уклали договір про надання правової допомоги №01/03, за умовами якого Адвокат прийняв на себе зобов`язання надати правову допомогу. Правова допомога полягає у представництві Клієнта та захисті його інтересів перед державними органами, банками, підприємствами, установами, фізичними особами, представництві клієнта та захисті його прав в правоохоронних органах, органах місцевого самоврядування, судах усіх інстанцій з правами, наданому позивачу, відповідачу, третій особі. Клієнт зобов`язався сплатити гонорар адвокату.

Провадження по справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ухвалою суду від 03.12.2020 року до розгляду іншим судом справи за заявою ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження зупинялось. Відновлено провадження по даній справі 18.01.2022 року. Суд вважає, що договір від 01.03.2021 року ОСОБА_1 і Адвокат Подорожній А.С. уклали з метою надання Клієнту правничої допомоги в рамках судового провадження по справі за заявою про відновлення втраченого провадження. З огляду на викладене вимоги заявника підлягають задоволенню в частині понесених витрат за договором від 07.03.2017 року в сумі 19 000 грн.

Відповідно до положень п.8 ст.141 ЦПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо), докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як зазначено в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц « При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Керуючись п.3 ч.1ст.270 ЦПК України, суд

Вирішив:

Заяву адвоката Подорожнього Андрія Сергійовича - представника відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення по справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визначення будівель та споруд об`єктами самочинного будівництва, скасування державної реєстрації права власності, усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом знесення самочинного будівництва і стягнути з ОСОБА_2 ІПН НОМЕР_1 , ОСОБА_3 ІПН НОМЕР_2 , ОСОБА_4 ІПН невідомий в солідарному порядку на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 19000 грн.

Додаткове рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Київський райсуд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Дата складання повного тексту додаткового судового рішення 20.06.2022 року.

Суддя Калашнікова О. І.