Справа № 442/4661/19
Провадження № 6/442/114/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Павлів З.С.

з участю секретаря судового засідання Вишемирської Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дрогобичі подання державного виконавця Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління (м.Львів) Бурмич Х.Б. про примусове проникнення до житла боржника, -

встановив:

Державний виконавець Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління (м.Львів) Бурмич Х.Б. звернулась до суду з поданням, в якому просить надати дозвіл на примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1 з метою перевірки майнового стану боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування подання покликається на те, що на виконанні у відділі перебуває зведене виконавче провадження №69759329: з примусового виконання виконавчого листа №914/1033/20, виданого 04.05.2020 Господарськиим судом Львівської області про стягнення з особи підприємця ОСОБА_1 заборгованості в сумі 91473,53 грн. на користь АТ «Приватбанк»; з примусового виконання виконавчого листа №442/4661/19, виданого 13.09.2019 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 в користь АТ КБ «Приватбанк» 54361,48 грн. заборгованості за кредитним договором та 1437,06 грн. судових витрат, а всього: 58798,54 грн.; з примусового виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-45087-17У, виданої 20.01.2022 ГУДПС у Львівській області про стягнення 13824,75 грн. недоїмки зі сплати єдиного внеску в користь ГУ ДПС у Львівській області. Боржнику ОСОБА_1 відомо про те, що він є боржником у зведеному виконавчому провадженні. 15.08.2022 державним виконавцем скеровано виклик боржнику з вимогою з`явитись у Дрогобицький відділ ДВС у Дрогобицькому районі Львівської області ЗМУМЮ (м.Львів). Однак, на виклик державного виконавця боржник, ОСОБА_1 не з`явився та про поважні причини відсутні не повідомив. Згідно інформації МВС від 15.08.2022 за боржником транспортних засобів не зареєстровано. Згідно відповідей органів ДФС та ПФУ від 15.08.2022 боржник не отримує доходу у вигляді пенсії, заробітної плати тощо. 15.08.2022 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника та скеровано банкам до виконання. 25.08.2022 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника. 01.09.2022 державним виконавцем винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження №69759329. 01.09.2022 боржник повторно на виклик державного виконавця не з`явився. 25.08.2022 державним виконавцем скеровано подання про привід боржника у Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області. 05.09.2022 державним виконавцем здійснено вихід за адресою, вказаною у виконавчому документі, як адреса проживання боржника, з метою перевірки майнового стану та встановлено, що двері квартири були зачинені, на стукіт ніхто не відчиняв, про що складено акт державного виконавця. Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03.10.2022 постановлено здійснити примусовий привід боржника ОСОБА_1 . В процесі виконання вищевказаного виконавчого документа виявлено, що за боржником, згідно інформаційної довідки №308310414 з Реєстру прав власності на нерухоме майно, зареєстровано 1/1 спільної сумісної власності квартири АДРЕСА_1 . 22.09.2022 державним виконавцем скеровано подання про визначення частки майна божника у Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області. Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03.10.2022 визначено частку майна боржника ОСОБА_1 в розмірі ј частини у спільному майні, а саме: у вищевказаній квартирі. 09.11.2022 державним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна боржника, а саме: 1/4 частини вищевказаної квартири. 30.11.2022 працівниками поліції було здійснено примусовий привід боржника ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області ЗМУМЮ (м.Львів). Боржник надав декларацію про доходи та пояснення щодо невиконання рішення суду. 05.10.2022 державним виконавцем здійснено вихід за адресою проживання боржника з метою перевірки майнового стану боржника та встановлено, що двері квартири були зачинені, на стукіт ніхто не відчиняв, однак к квартирі було чутно присутність людей, про що складено відповідний акт. Боржник рішення суду не виконує, доступу до житлового приміщення з метою перевірки майнового стану боржника виконавцю не надає, чим перешкоджає у виконання вищезазначеного зведеного виконавчого провадження.

Державний виконавець в судове засідання не з`явився і про причини неявки суду не повідомив.

Заінтересовані особи на розгляд справи не викликались, відповідно до ч.2 ст.439 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України,у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд , дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у відділі перебуває зведене виконавче провадження №69759329: з примусового виконання виконавчого листа №914/1033/20, виданого 04.05.2020 Господарськиим судом Львівської області про стягнення з особи підприємця ОСОБА_1 заборгованості в сумі 91473,53 грн. на користь АТ «Приватбанк»; з примусового виконання виконавчого листа №442/4661/19, виданого 13.09.2019 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 в користь АТ КБ «Приватбанк» 54361,48 грн. заборгованості за кредитним договором та 1437,06 грн. судових витрат, а всього: 58798,54 грн.; з примусового виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-45087-17У, виданої 20.01.2022 ГУДПС у Львівській області про стягнення 13824,75 грн. недоїмки зі сплати єдиного внеску в користь ГУ ДПС у Львівській області.

Боржником ОСОБА_1 вищевказані рішення суду не виконуються.

Згідно ст.439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець при здійсненні виконавчого провадження має певні права, в тому числі, за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Суд зазначає, що недоторканність житла є однією з конституційних гарантій громадян. Як зазначено у ст.30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року.

Зазначені міжнародні акти згідно з ч.1 ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, п. 1 ст. 17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції Україниі міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Одним із судових рішень, що допускає проникнення до житла чи до іншого володіння особи, є ухвала суду про примусове проникнення до житла під час виконання судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Відповідно до п. 2 ст. 29 Загальної декларації прав людини 1948 року при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Відповідно до ст.18 Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод 1950 року, якою встановлено межі застосування обмежень прав, обмеження, дозволені згідно з цією Конвенцією щодо зазначених прав і свобод, не застосовуються для інших цілей ніж ті, для яких вони встановлені.

Примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи боржника є крайньою мірою з усіх заходів, що можуть бути застосовані для примусового виконання рішення суду, у разі, якщо державним виконавцем були виконані усі інші можливі спроби виконати рішення суду у відповідності до норм діючого законодавства без примусового проникнення до житла чи іншого володіння особи. Подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи можливе за умови відмови боржника від добровільного допуску державного виконавця.

Також статтею 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

У рішенні Європейського суду "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року визначено що за змістом пункт 1 статті 6 Конвенції та згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях національних судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються і орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень. Призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя.

Аналіз положень Закону України "Про виконавче провадження" та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому, питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Таким чином, рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника у вільному доступі державного чи приватного виконавця до цього житла чи іншого володіння особи та ухилення його від виконання судового рішення.

Згідно з наданого до суду акту державного виконавця Бурмич Х.Б. від 05.10.2022, такий складено при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження №69639992, при виході за адресою: АДРЕСА_2 двері ніхто не відчинив, однак, у квартирі було чутно присутність людей.

Зважаючи на те, що державний виконавець на розгляд подання не з`явився, суду про причини неявки не повідомив, необхідності та підставності проникнення до житла не довів, не надав доказів відмови боржника від добровільного доступу до житла. Крім цього, беручи до уваги вжиті державним виконавцем заходи щодо примусового виконання рішень суду, суд вважає дане подання передчасним, а тому в задоволенні подання слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 11-13, 258- 260, 263, 439 ЦПК України, суд,-

постановив:

В задоволенні подання державного виконавця Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління (м.Львів) Бурмич Х.Б. про примусове проникнення до житла боржника відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Павлів З.С.