Справа № 456/4463/21
Провадження № 2/456/320/2022
УХВАЛА

про накладення штрафу

23 листопада 2022 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бучківської В. Л. ,

при секретарі Балабанській О.Т.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача - адвоката Вальчук М.М.

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Стрию при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, питання про накладення штрафу на представника відповідача за зловживання процесуальними правами,

в с т а н о в и в :

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23 листопада 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , мешканки АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , мешканця АДРЕСА_2 борг в сумі 107 000 (сто сім тисяч) євро /основна сума заборгованості/; 303 441 (триста три тисячі чотириста сорок одну) грн. 30 коп. /3% річних за прострочення повернення позики/; 5000 /п`ять тисяч/ грн. моральної шкоди. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , мешканки АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , мешканця АДРЕСА_2 судовий збір в розмірі 13620 (тринадцять тисяч шістсот двадцять) грн. та витрати за проведення судово-технічної експертизи в розмірі 15444 (п`ятнадцять тисяч чотириста сорок чотири) грн. 90 коп. В задоволенні решти позовних вимог про стягнення моральної шкоди відмовлено.

Зважаючи на процесуальну поведінку представника відповідача адвоката Андрейківа Ю.Я. під час розгляду цивільної справи №456/4463/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, спрямованої на навмисне затягування рогляду справи та порушення розумних строків, суд вважає, що до представника відповідача слід застосувати заходи процесуального примусу у вигляді штрафу за вчинення дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та є зловживанням процесуальними правами.

Так, оглядом матеріалів цивільної справи №456/4463/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики встановлено таке.

Згідно журналу судового засідання від 19.10.2022, судове засідання з`явилися сторони та їхні представники, адвокат Андрейків Ю.Я., не подаючи жодної заяви про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, взяв участь в судовому засіданні разом з відповідачем ОСОБА_2 за допомогою її власних технічних засобів. О 17:31 год. судом визнано зловживання процесуальними правами клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про надання перерви в судовому засіданні для підготовки клопотання про зупинення провадження в справі, оскільки таке клопотання зі сторони відповідача було вже вирішено судом в попередньому судовому засіданні та встановлено факт необізнаності представника з матеріалами справи. О 17:32 год. судом визнано зловживання процесуальними правами поведінку представника відповідача ОСОБА_3 , який цинічно та зухвало не підкорявся розпорядженням головуючого, дозволив собі висловити припущення, щодо дій судді, на чисельні зауваження суду не реагував, продовжуючи протиправну поведінку, і така визнана судом несумісною з положеннями Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та Правил адвокатської етики. О 17:52 год., відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат Андейків Ю.Я., безпричинно покинули судове засідання (а.с.185-193).

19.10.2022 телефонограмою суд повідомив відповідача ОСОБА_2 про судове засідання на 16.30 год. 20.10.2022, відповідач ОСОБА_2 зобов`язалася прибути до зали суду та повідомити свого представника про вказане судове засідання (а.с.194).

В судове засідання, яке було призначено на 20.10.2022 з`явилися позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Вальчук М.М., відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат Андрейків Ю.Я. не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча були належним чином сповіщені про час і місце розгляду справи. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20.10.2022 визнано неявку відповідача та її представника зловживанням процесуальними правами, спрямовану на навмисне затягування розгляду справи.

Права і обов`язки учасника справи передбачені статтею 43 ЦПК України. Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч.1 ст. 44 ЦПК).

Повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами (принципами) цивільного судочинства (пункти 2 та 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 44 ЦПК, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом (ч.ч.3, 4 ст. 44 ЦПК України).

Суть зловживання процесуальними правами як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає у тому, що при зловживанні процесуальними правами відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав. Це положення відповідає загальнотеоретичним розробкам конструкції зловживання правом, в яких воно нерідко визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав. Суб`єкт цивільного судочинства свої цивільні процесуальні права має здійснювати відповідно до їх призначення, яке або прямо визначено змістом того чи іншого суб`єктивного права, або вочевидь випливає з логіки існування того чи іншого суб`єктивного процесуального права.

Згідно з частиною 1 статті 15 і частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Схожі висновки зроблені Верховним Судом у постанові від 08.09.2021 у справі № 910/13609/20).

В іншій постанові (від 10 лютого 2021 року у справі № 754/5841/17) Верховний суд вказав, що зловживання правом і використання приватно-правового інструментарію всупереч його призначенню проявляється в тому, що: особа (особи) «використовувала / використовували право на зло»; наявні негативні наслідки (різного прояву) для інших осіб (негативні наслідки являють собою певний стан, до якого потрапляють інші суб`єкти, чиї права безпосередньо пов`язані з правами особи, яка ними зловживає; цей стан не задовольняє інших суб`єктів; для здійснення ними своїх прав не вистачає певних фактів та/або умов; настання цих фактів / умов безпосередньо залежить від дій іншої особи; інша особа може перебувати у конкретних правовідносинах із цими особами, які «потерпають» від зловживання нею правом, або не перебувають); враховується правовий статус особи / осіб (особа перебуває у правовідносинах і як їх учасник має уявлення не лише про обсяг своїх прав, а й про обсяг прав інших учасників цих правовідносин і порядок їх набуття та здійснення; особа не вперше перебуває у цих правовідносинах або ці правовідносини є тривалими, або вона є учасником й інших аналогічних правовідносин).

Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. Не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою-п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом (стаття 13 ЦК України).

Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої-п`ятої статті 13 цього Кодексу (частина третя статті 16 ЦК України).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що потрібно розмежовувати зловживання процесуальними правами та зловживання матеріальними (цивільними) правами. Вказані правові конструкції відрізняються як по суті, так і за правовими наслідки щодо їх застосування судом. При зловживанні процесуальними правами суд має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання, позов, чи застосувати інші заходи процесуального примусу. Натомість правовим наслідком зловживання матеріальними (цивільними) правами може бути, зокрема, відмова у захисті цивільного права та інтересу, тобто відмова в позові (постанова Верховного Суду від 03 червня 2020 року, справа № 318/89/18 (провадження № 61-128св19).

Таким чином, факт зловживання правами полягає у тому, що дії, які ї складають, вчиняються з видимістю реалізації законних прав особи. Механізм зловживання процесуальними правами відображає те, що особа, яка бажає мати певний результат, вчиняє процесуальні дії, схожі на ті юридичні факти, з якими пов`язується настання необхідного результату.

У процесуальних відносинах, намагаючись донести певну думку до суду, учасники судового процесу, їхні представники, інші особи мають ретельно підбирати слова, а також з обережністю виявляти емоції щодо інших учасників, їхніх представників, суду, осіб, які не беруть участь у судовому процесі. Суд не повинен толерувати використання нецензурної лексики, образливих і лайливих слів чи символів, зокрема для надання характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям). Такі слова та символи не можна використовувати ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їхніх представників.

Такі висновки узгоджуються з висновками Великої Палати Верховного Суду у постановах від 13 березня 2019 року у справі № 199/6713/14-ц (пункт 22), від 14 березня 2019 року у справі № 9901/34/19, від 7 листопада 2019 року у справі № 9901/324/19).

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, закріплено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи судом упродовж розумного строку. Тобто зловживання процесуальними правами, спрямоване на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників цього процесу та вимоги названих Конвенції і Кодексу.

При цьому, у рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії», Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що з правом особи на справедливий та публічний розгляд його справи впродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватися від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, а також вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Крім того, у справі «Rustavi 2 Broadcasting Company Ltd та інші проти Грузії» (заява № 16812/17) ЄСПЛ висловився про те, що безпідставні звинувачення суддів в упередженості та скарги на них до дисциплінарних органів можуть бути оцінені як спроби паралізувати здійснення правосуддя, та зрештою зіграти проти самих скаржників.

Верховний Суд в постанові від 09.02.2021 у справі №910/5251/20 звернув увагу, що процесуальним законом вимагається та забезпечується належна поведінка сторони в суді, що також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду. Адже, правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети ухваленню законного та обґрунтованого рішення, а також створенню особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав і так само прав та інтересів інших осіб.

В ухвалі від 17.05.2018 у справі №916/36/16 Верховний Суд визнав прикладом зловживання особою процесуальними правами, яке полягає у «вчиненні інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи», багаторазове подання зустрічних позовних заяв та подальше оскарження процесуальних рішень судів щодо вказаних заяв. Верховний Суд дійшов такого висновку, оскільки відповідач неодноразово та недобросовісно, порушуючи норми процесу, заявляв «зустрічні позовні заяви», а потім оскаржував ухвали суду про залишення без розгляду таких заяв. На думку Верховного Суду, це створювало перешкоди у справедливому розгляді первісних позовних вимог позивача у справі в межах розумного строку.

Суд звертає увагу на процесуальну поведінку представника відповідача адвоката Анрейківа Ю.Я. в судовому засіданні 19.10.2022, всупереч закону адвокат ретельно не підбирав слова, а також довзовлив собі висловити образу як в адресу сторони позивача, так і в адресу суду, поводячи себе при цьому цинічно і зухвало, викрикуючи та не даючи можливості стороні позивача висловити свої доводи, на зауваження суду не реагував, виявляв емоції щодо інших учасників, їхніх представників, суду. При цьому клопотання адвоката в судовому засіданні про оголошення перерви для підготовки клопотання про зупинення провадження в справі, свідчить про те, що адвокат не був обізнаний з матеріалами справи. Такими діями адвокат Андейків Ю.Я. штучно ускладнював розгляд справи, і в результаті його поведінки, зокрема безпідставного залишення конференції, суд змушений був відкласти розгляд справи і наведені діх перешкодили суду у винесенні рішення у справі.

Під час здійснення адвокатської діяльності адвокат, зокрема, зобов`язаний дотримуватися присяги адвоката України та правил адвокатської етики (пункт 1 частини першої статті 21 Закону про адвокатуру).

Стаття 4 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 2017 року 09 червня 2017 року з наступними змінами, передбачає, що адвокатська діяльність здійснюється на принципах верховенства права, законності, незалежності, конфіденційності та уникнення конфлікту інтересів.

Відповідно до статей 7, 42 Правил адвокатської етики адвокат не має права в своїй професійній діяльності вдаватися до засобів та методів, які суперечать чинному законодавству або цим Правилам; представляючи інтереси клієнта або виконуючи функцію захисника в суді, адвокат зобов`язаний дотримуватися вимог чинного процесуального законодавства, законодавства про адвокатуру та адвокатську діяльність, про судоустрій і статус суддів, іншого законодавства, що регламентує поведінку учасників судового процесу, а також вимог Правил.

Стаття 44 Правил адвокатської етики передбачає, що під час здійснення професійної діяльності в суді адвокат повинен бути добропорядним, поводити себе чесно та гідно, стверджуючи повагу до адвокатської професії.

Адвокат, який представляє інтереси клієнтів в судах, не може не знати приписів процесуального закону щодо завдань цивільного процесу та порядку оскарження судових рішень.

Згідно із ст. 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Відповідно до ст. 144 ЦПК України заходами процесуального примусу є: 1)попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) привід; 5) штраф. Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

На підставі вищевикладеного, у зв`язку з очевидно недобросовісним використанням представником відповідача адвокатом Андейківим Ю.Я. наданих йому законом процесуальних прав, зважаючи на тривалість та відвертість вчинення нею таких дій, суд дійшов висновку про необхідність застосування до представника відповідача адвоката Андрейківа Ю.Я. заходу процесуального примусу у вигляді штрафу в сумі 4786,00 грн.

Згідно Закону України від 02 грудня 2021 року № 1928-IX «Про Державний бюджет України на 2022 рік», який набрав чинності 01 січня 2022 року, прожитковий мінімум з 01.01.2022 по 30.06.2022 складає 2393,00 грн.

Керуючись ст.ст. 40, 43-44, 148, 223, 258, 260 ЦПК України, суд-

у х в а л и в :

Визнати дії представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Андрейківа Юрія Ярославовича, наведені у мотивувальній частині ухвали суду, діями, що суперечать завданню цивільного судочинства та є зловживанням процесуальними правами.

Застосувати до ОСОБА_3 , адреса робочого місця адвоката: АДРЕСА_3 заходи процесуального примусу у вигляді штрафу у сумі двох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 4786 грн. (чотири тисячі сімсот вісімдесят шість гривень).

Ухвала може бути оскаржена в частині накладення штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги.

Копію ухвали для відома та виконання надіслати представнику відповідача адвокату Андрейківу Ю.Я.

Строк пред`явлення ухвали до виконання в частині стягнення штрафу складає три місяці з моменту набрання нею законної сили.

Стягувач: Держава в особі Державної судової адміністрації України, юридична адреса 01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, код юридичної особи (26255795).

Реквізити для сплати штрафу: отримувач коштів УК у Печер.р-ні/Печерс.р-н/21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38004897, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026007, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу «;101;_________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Штраф (як засіб процесуального примусу) накладений на ___________ (ПІБ чи назва установи, організації з якої стягується штраф), за рішенням №_/_/__(номер рішення про стягнення штрафу)»

Боржник: ОСОБА_3 , адреса робочого місця адвоката: АДРЕСА_3

Суддя:

Повний текст ухвали

виготовлено 29.11.2022