Справа № 2-316/2011
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 листопада 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Джуги С.Д.,

суддів : Фазикош Г.В. Кондора Р.Ю.

з участю секретаря: Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Девелоп Фінанс" на ухвалу Свалявського районного суду Закарпатської області від 17 серпня 2022 року у складі судді Вінер Е.А., у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Девелоп Фінанс" про заміну стягувача у виконавчому провадженні у цивільній справі № 2-316/2011 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

У серпні 2022 року товариство з обмеженою відповідальністю «Девелоп Фінанс» звернулося до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні у цивільній справі № 2-316/2011 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Свалявського районного суду Закарпатської області від 17 серпня 2022 року відмовлено у відкритті провадження у справі за вказаною заявою з підстав п.п.2,3 ч.1 ст.186 ЦПК України, оскільки між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав вже розглянуто аналогічну заяву.

В апеляційній скарзі товариство з обмеженою відповідальністю «Девелоп Фінанс» просить скасувати дану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що у суду першої інстанції не було правових підстав для відмови у відкритті провадження за поданою заявою. Зокрема, посилання судом на п.п.2,3 ч.1 ст.186 ЦПК України є невірним та безпідставним. Більше того, чинне законодавство України не містить заборон щодо повторного звернення із заявою про заміну сторони виконавчого провадження до суду. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 29.03.2021 року у справі №2-5356/10.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а справу по суті закрити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , розглянувши і дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступних мотивів.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі суд першої інстанції посилаючись на норми п.п.2,3 ч.1 ст.186 ЦПК України виходив з того, що згідно ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 26 травня 2022 року у задоволенні аналогічної заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Девелоп Фінанс" про заміну стягувача виконавчого провадження було відмовлено, що свідчить про відсутність передумов відкриття провадження в аналогічній справі та є підставою для відмови у відкритті провадження.

З такими висновками не погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, у березні 2022 року товариство з обмеженою відповідальністю «Девелоп Фінанс» звернулося в суд із заявою про заміну стягувача виконавчого провадження.

Ухвалою Свалявського районного суду Закарпатської області від 26 травня 2022 року у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Девелоп Фінанс» про заміну стягувача виконавчого провадження відмовлено.

У серпні 2022 року товариство з обмеженою відповідальністю «Девелоп Фінанс» повторно звернулося до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні у цивільній справі № 2-316/2011 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Свалявського районного суду Закарпатської області від 17 серпня 2022 року відмовлено у відкритті провадження у справі за вказаною заявою з підстав п.п.2,3 ч.1 ст.186 ЦПК України, оскільки між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав вже розглянуто аналогічну заяву.

Згідно з п.п.2,3 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами; у провадженні цього чи іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ч.ч.1,2,5 ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

В даному випадку заявник скористався своїм правом звернення до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні.

Посилання в оскаржуваній ухвалі на те, що товариство з обмеженою відповідальністю «Девелоп Фінанс» вже зверталось із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні та ухвалою суду було відмовлено у задоволенні такої заяви є безпідставними, оскільки діючим цивільним процесуальним законом не заборонено повторне звернення до суду із заявою про заміну сторони стягувача.

Такі висновки узгоджуються з правовими висновками, які викладені Верховним Судом в постанові від 29.03.2021 року у справі №2-5356/10.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не врахував дані обставини і вище зазначені вимоги процесуального закону та дійшов до помилкового висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі за поданою заявою.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що у суду першої інстанції не було правових підстав, для відмови у відкритті провадження у справі за заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні, а тому оскаржувана ухвала суду, відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України, підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Частиною 13 ст.141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року в справі № 530/1731/16-ц (провадження № 61-39028св18) зроблено висновок, що: «у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом із тим, у випадку, якщо судом апеляційної чи касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат».

З огляду на те, що судом апеляційної інстанції у цій справі скасовано судове рішення з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, а розподіл судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат, тому апеляційний суд не здійснює розподіл судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 379, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Девелоп Фінанс" задовольнити.

Ухвалу Свалявського районного суду Закарпатської області від 17 серпня 2022 року скасувати.

Справу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Девелоп Фінанс" про заміну стягувача у виконавчому провадженні у цивільній справі № 2-316/2011 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - направити для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 02 грудня 2022 року

Головуючий :

Судді: