Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

17 листопада 2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Малюк В.М.,

при секретарі судового засідання Матіко Я.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгороді, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В СТ А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з даною позовною заявою, яку мотивує тим, що вона володіє житловим будинком, котрий знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , на підставі судового рішення від 22.02.2016 року у справі № 308/1525/15-ц про визнання права власності на підставі заповіту, про що внесено відомості до єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Зазначає, що даним житловим будинком володіла її покійна бабуся котра, залишила їй його в спадок на підставі заповіту, що зареєстровано 24.07.2006 року в Киблярівській сільській раді Ужгородського району.

Однак, окрім її покійної бабусі, в даному житловому будинку зареєстровано місце проживання невідомих їй осіб (відповідачів), котрі фактично не проживають в даному житловому приміщенні та не несуть жодних витрат по утриманню даного майна.

Також зазначає, що їй не відомо про фактичне місце проживання відповідачів, а тому остання позбавлена можливості надати суду більше інформації щодо них або врегулювати питання в позасудовому порядку.

Вказані обставини підтверджуються, зокрема, довідкою Середнянської селищної ради від 26.07.2022 року № 232 та заявами мешканців сусідніх будинків ОСОБА_4 (буд. № 195) та ОСОБА_5 (буд. № 197) котрі підтвердили, що в будинку АДРЕСА_1 більше 18-ти років жодні особи не проживають.

Позивачка вказує, що відповідачі не несуть жодної майнової участі в обслуговуванні будинку, а тому на позивача покладається обов`язок сплачувати більшу плату за комунальні послуги, що в свою чергу призводить до порушення законних прав власника будинку.

Також, у зв`язку з реєстрацією даних осіб у належному ОСОБА_1 будинку, остання позбавлена права вчинити будь-які дії спрямовані на його відчуження, що створює перешкоди у вільному користуванні майном.

За таких обставин, позивачка просить суд винести рішення, яким усунути їй перешкоди у користуванні житловим будинком АДРЕСА_1 , шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування вказаним житловим приміщенням.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити. Проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися повторно, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, в тому числі й шляхом повідомлення на офіційному веб сайті судової влади.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, виходячи з їх належності, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку.

За приписом ч.1ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 2 ст.13 та ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 належить на праві власності житловий будинок АДРЕСА_1 , що стверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №58038235.

Право власності на вказаний житловий будинок також підтверджується рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 22.02.2016 року у справі № 308/1525/15-ц про визнання права власності на підставі заповіту.

Встановлено, що у даному житловому будинку зареєстровані наступні особи: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується довідкою Середнянської селищної ради від 26.07.2022 року № 232.

Також встановлено, що зазначені особи не проживають у даному будинку довготривалий час, що підтверджується заявами мешканців сусідніх будинків ОСОБА_4 (буд. № 195) та ОСОБА_5 (буд. № 197) котрі підтвердили, що в будинку АДРЕСА_1 більше 18-ти років жодні особи не проживають.

Окрім цього, судом встановлено, що у позивачки виникають труднощі зі сплатою комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються та наявні перешкоди щодо можливості відчуження вищезазначеного майна.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

В ст.41 Конституції України проголошено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 150 Житлового кодексу громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, здавати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Виходячи з аналізу наведених вище норм матеріального права та враховуючи те, що ОСОБА_1 є законною власницею вищевказаного житлового будинку і факт реєстрації в такому ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , перешкоджає позивачці у володінні, користуванні та розпорядженні належним їй житловим приміщенням, суд приходить до висновку, що поданий позов є обґрунтованим, а тому підлягає до задоволення.

У відповідності до вимог ч.1ст.141 ЦПК України з відповідачів належить солідарно стягнути понесені позивачкою та документально підтверджені судові витрати у розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 82, 259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст. 16, ч.1 ст. 383, ст. 391, ч.2 ст. 405 ЦК України, ст.7, ст.3, ст. 11 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачений останньою судовий збір в розмірі 992, 40 грн., по 496, 20 грн. з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області.

Повний текст рішення суду складено 22.11.2022 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.М. Малюк