Провадження № 22-ц/812/603/22

П О С Т А Н О В А

іменем України

29 листопада 2022 року м. Миколаїв

справа № 486/1163/21

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Лівінського І.В.,

суддів: Самчишиної Н.В., Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання Ковальським Є.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у режимі відеоконференції

апеляційну скаргу

ОСОБА_1 , подану її представником адвокатом Павловичем Євгеном Володимировичем,

на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва, ухваленого 28 січня 2022 року під головуванням судді Саламатіна О.В., в приміщенні цього ж суду, дата складення повного судового рішення не зазначена, у цивільній справі

за позовом

ОСОБА_1 до Чорноморського національного університету імені Петра Могили про захист трудових прав,

у с т а н о в и в:

1.Описова частина

Короткий зміст вимог позовної заяви

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулася із позовом до Чорноморського національного університету імені Петра Могили (далі ЧНУ ім. Петра Могили, Університет) про захист трудових прав.

Позивачка зазначала, що 13 травня 2021 року відповідачем було видано наказ № 292-К про припинення з нею трудового договору (контракту). Вказаним наказом останню було звільнено з 19 травня 2021 року з кафедри журналістики навчально-наукового центру «Школа журналістики» за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на науково-педагогічного працівника контрактом (п.п. 3.1, п.п. 3.7 п. 3 контракту № 22/17 від 04.07.2017 року), з підстав, передбачених контрактом, п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України. Копію наказу про звільнення та трудову книжку отримала 19 травня 2021 року.

Відповідачем було складено три Акти про порушення, зокрема, від 15 березня 2021 року про перевірку наявності конспектів лекцій науково-педагогічних працівників кафедри журналістики; від 12 квітня 2021 року про повторну перевірку наявності конспектів лекцій науково-педагогічних працівників та заповнення журналу обліку навчального навантаження; від 23 квітня 2021 року про перевірку наявності конспектів лекцій науково-педагогічних працівників кафедри політичних наук.

Однак всі три вказані Акти про порушення суперечать один одному, а виправлення «порушень» не може покладатись на позивачку, адже не є її трудовим обов`язком. Акт від 23 квітня 2021 року був складений на кафедрі політичних наук, де позивачка не працювала та не мала зберігати свої конспекти.

Зазначала, що була позбавлена можливості отримати інформацію щодо складених актів та надання пояснень по кожному акту.

Відповідачем були пропущені строки застосування дисциплінарного стягнення (звільнення) в кожному з актів. Акт від 15 березня 2021 року був застосований через 59 днів після його складання. Акт від 23 квітня 2021 року був застосований через 31 день після його складання. При складанні Акта від 23 квітня 2021 року відповідачем було проігноровано положення статті 148 КЗпП України в частині того, що дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців дня вчинення проступку.

В період з 01 березня 2021 року по 05 травня 2021 року діяли обмеження в доступі викладачів, в тому числі позивачки, до її робочого місця. Саме в цей період були складені три вищевказані Акти. За таких умов, викладач жодним чином не могла забезпечити наявність вказаних конспектів на кафедрах, навіть за умови наявності в неї такого обов`язку.

Однією з підстав звільнення позивачки в оскаржуваному наказі вказана пояснювальна записка від 17 березня 2021 року в.о. завідувача кафедри журналістики ОСОБА_2 , де вказано, що нею отримано усне пояснення позивачки про відсутність конспектів лекцій у паперовому вигляді чи посібників з дисциплін, що вона викладає: «З її слів ця вимога порушує її право на захист інтелектуальної власності, у зв`язку з чим вона відмовляється надати конспекти лекцій в паперовому вигляді».

Вважає, що вказана інформація є недостовірною та такою, що очевидно не могла застосовуватись як підстава звільнення позивачки. Позивачка не надавала жодних пояснень з цього приводу. Позивачка не отримувала вимогу про надання будь-яких пояснень. ОСОБА_2 сама зазначила, що станом на 15 березня 2021 року порушення виправлено.

Локальними актами організації роботи ЧНУ ім. Петра Могили чітко визначено посадову особу відповідальну за збереження документації на кафедрі. А отже покладання таких функцій на викладача є недопустимим.

Вказує на те, що на момент її звільнення не настав строк надання щорічного письмового звіту (25 червня).

Крім того, в період її роботи, в квітні 2017 року, у ЧНУ ім. Петра Могили була проведена акредитаційна експертиза підготовки фахівців зі спеціальності 8.03010401 «Політологія».

За результатами вказаної експертизи, експертна комісія Міністерства освіти та науки України надала висновок від 21 квітня 2017 року. За результатами вказаної перевірки не надано жодного зауваження до навчально-методичної забезпеченості кафедри, відсутності лекцій з будь-яких предметів, чи роботи позивачки. Зазначено, що позивачка є однією з небагатьох доцентів кафедри, що мають стаж безперервної науково-педагогічної роботи в ЧНУ ім. Петра Могили більше 10 років. В той же час, Актом про перевірку наявності конспектів лекцій науково-педагогічних працівників кафедри політичних наук від 23 квітня 2021 року встановлено відсутність на кафедрі конспектів лекцій доцента ОСОБА_1 , що суперечить Висновку.

Позивачка з 03 вересня 2018 року по день звільнення 19 травня 2021 року займала посаду доцента кафедри « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». В період її роботи, в липні 2019 року, експертна комісія Міністерства освіти та науки України за результатами акредитаційної експертизи підготовки здобувачів вищої освіти напряму підготовки «Журналістика» ЧНУ ім. Петра Могили, надала Висновок від 05 травня 2019 року. Не надано жодного зауваження до навчально-методичної забезпеченості кафедри, чи роботи позивачки. В той же час, відповідно до Актів перевірки від 15 березня 2021 року та 12 квітня 2021 року, на кафедрі не виявлено конспектів лекцій позивачки.

Відповідачем безпідставно і без будь яких пояснень був порушений визначений статтею 148 КЗпП України строк для притягнення до дисциплінарного стягнення, а саме безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Посилаючись на викладені обставини, позивачка просила суд скасувати наказ ЧНУ імені Петра Могили № 292-К від 13 травня 2021 року про припинення трудового договору (контракту); поновити її на посаді доцента кафедри журналістики навчально-наукового центру «Школа журналістики» ЧНУ імені Петра Могили; стягнути з відповідача на користь позивачки середній заробіток за час вимушеного прогулу; стягнути з відповідача на користь позивачки витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Узагальнені доводи інших учасників

Під час розгляду справи представник відповідача подав відзив на позовну заяву, у якому зазначав, що позивачка отримала копію оскаржуваного наказу 19 травня 2021 року, а відмітка суду про одержання позову 05 липня 2021 року, тобто на 47 день після вручення копії наказу про звільнення, що суперечить встановленому статтею 233 КЗпП України місячному терміну звернення до суду.

Зміст позовних вимог ґрунтується на припущеннях, що звільнення позивачки було заходом дисциплінарного стягнення за порушення трудової дисципліни. Проте, звільнення позивачки відбулось за п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, з підстав, передбачених контрактом.

Пунктом 6.2 контракту № 22/17 з науково-педагогічним працівником закладу освіти, що є загальнодержавній власності від 04 липня 2017 року, укладеним між ОСОБА_1 та ЧНУ ім. Петра Могили, передбачене дострокове розірвання контракту з ініціативи ЧНУ у разі невиконання умов, викладених у п. 3.1-3.8.

Розпорядженням ректора університету № 5 від 11 березня 2021 року позивачці було доведено до відома про необхідність достроково, до 18 березня 2021 року подати письмовий звіт про результати виконання умов, передбачених Контрактом та індивідуальним планом з поданням оригіналів статей та інших матеріалів за звітний період. З розпорядженням позивачка була ознайомлена під підпис 12 березня 2021 року.

За результатами перевірки заповнення журналу обліку навчального навантаження викладачів кафедри журналістики від 15 березня 2021 року комісією було встановлено, що у журналі обліку навчального навантаження викладачів кафедри журналістики відсутні записи з перелічених в Акті дисциплін. За результатами проведення перевірки позивачці було запропоновано усунути виявлені порушення умов Контракту.

12 квітня 2021 року комісією була проведена повторна перевірка наявності конспектів лекцій науково-педагогічних працівників та заповнення журналу обліку навчального навантаження викладачів кафедри журналістики. Було встановлено, що порушення щодо відсутності записів ОСОБА_1 у журналі обліку навчального навантаження викладачів кафедри журналістики було усунуто, але конспекти лекцій у паперовому вигляді, що викладаються (або посібники за курсами) так і не надані.

Станом на 26 квітня 2021 року позивачкою так і не було подано письмовий звіт про результати виконання умов, передбачених Контрактом та індивідуальним планом з поданням оригіналів статей та інших матеріалів за звітний період.

Твердження позивачки щодо обмеження доступу до її робочого місяця і період складання Актів перевірки наявності конспектів лекцій не відповідає дійсності, оскільки наказами, на які вона посилається, було заборонено відвідування університету лише здобувача освіти.

Відповідачем було направлено позивачці лист-попередження № 01/545-08 від 26 квітня 2021 року про дострокове розірвання контракту. Лист отримано позивачкою 04 травня 2021 року. А 19 травня 2021 року її було звільнено з посади.

Вимоги позивачки про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу представник відповідача також вважав безпідставними. Представник відповідача просив застосувати позовну давність при розгляді цієї справи та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 січня 2022 року в задоволенні позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ЧНУ імені Петра Могили судові витрати, пов`язані з розглядом справи (витрати на професійну правничу допомогу) в сумі 7000 гривень.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачкою допущено порушення підпунктів 3.1. та 3.7. Контракту №22/17 від 04 липня 2017 року. Зокрема, позивачкою не виконано покладений на неї обов`язок забезпечити наявність у справах кафедри конспектів лекцій з курсів, що викладаються (або посібника за курсом) в паперовому вигляді до початку навчального процесу та подання ректору ЧНУ письмового звіту про результати виконаних умов, передбачених контрактом та індивідуальним планом, достроково, на вимогу ректора ЧНУ.

Позивачкою не надано жодного доказу на підтвердження надання нею на кафедру в паперовому вигляді до початку навчального процесу, конспектів лекцій з курсів, що викладаються (або посібника за курсом). Крім того, позивачкою не надано суду доказів на підтвердження розміщення вказаних конспектів в електронному ресурсі бібліотеки ЧНУ та на ресурсі, доступному для здобувачів вищої освіти (на платформі Moodle, сайті ЧНУ або іншому в рамках діючого законодавства та за рішенням Вченої Ради). Також суд констатував, що жодного доказу на підтвердження виготовлення відповідного звіту. Позивачка не надала суду свій екземпляр звіту (у разі його існування) або копію, що спростовує аргументи позивачки про виконання нею пункту 3.7. Контракту №22/17 від 04.07.20217 року. Суд дійшов висновку, що оскільки позивачкою допущено невиконання умов, викладених у пунктах 3.1. та 3.7. Контракту №22/17 від 04 липня 2017 року, тому наказ ЧНУ імені Петра Могили № 292-К від 13 травня 2021 року про припинення трудового договору (контракту) з позивачкою з підстав, передбачених контрактом, п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, видано у відповідності до вимог трудового законодавства та Контракту №22/17 від 04 липня 2017 року. Оскільки в задоволенні вимог позивачки про поновлення на роботі відмовлено та судом встановлено, що відповідач видав позивачці копію наказу про звільнення в день звільнення, а саме 19 травня 2021 року, тому відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивачки середнього заробітку за час вимушеного прогулу на підставі статті 235 КЗпП України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 через свого представника адвоката Павловича Є.В., посилаючись на те, що рішення було ухвалене в результаті неправильного трактування норм матеріального права, а судом першої інстанції були досліджені не всі докази та фактичні обставини справи, апелянт просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Узагальненні доводи апеляційної скарги

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції проігнорував той факт, що відповідач жодним чином не підтвердив, що позивачці було відомо про можливість відзвітувати іншого дня на засіданні кафедри. За такого, позивачка не мала можливості відзвітувати, адже не була проінформована про час та місце засідання кафедри. Вона особисто подала звіти до приймальні ректора.

Судом не було враховано положення про організацію методологічної роботи кафедри ЧНУ. Локальними актами організації роботи ЧНУ ім.. Петра Могили чітко визначено посадову особу відповідальної за збереження документації на кафедрі. А отже покладання таких функцій на позивачку є недопустимим.

Також судом першої інстанції не було враховано та не надано оцінки доводам позивачки щодо порушення відповідачем строку на застосування дисциплінарного стягнення.

Судом при ухваленні рішенні не були дослідженні обставини складення «пояснювальної записки» від 17 березня 2021 року в.о. завідувача кафедри журналістики.

Узагальненні доводи інших учасників справи

На вказану апеляційну скаргу від відповідача надійшов відзив, в якому представник відповідача заперечує щодо задоволення апеляційної скарги, вважає, що судом першої інстанції ухвалене рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зазначає, що судом першої інстанції встановлено та не заперечується апелянтом, що протягом строку перебування в докторантурі докторантка ОСОБА_1 зобов`язана була звітувати за результати своїх наукових досягнень, але жодного разу не з`явилася. На дату засідання Вченої ради від 26 лютого 2021 року не звітувала про результати своїх наукових досягнень. Апелянт вважає, що в матеріалах справи відсутні докази повідомлення їй про наступну дату засідання Вченої ради 11 березня 2021 року, саме тому вона не мала можливості відзвітувати. Водночас позивачка не з`явилася на засідання Вченої ради не через необізнаність про дату та час, а у зв`язку із хворобою із її слів.

Окремо апелянт зазначає, що подала звіти до приймальні ректора. Однак суд першої інстанції неодноразово надавав позивачці можливість представити докази подання звітів до приймальні ректора, викликати свідків цієї події. Однак апелянт таких доказів не надала.

Крім того, також належними та допустимими доказами не доведено, що апелянт подавала до початку навчального процесу до кафедри конспекти лекцій з курсів, що викладаються. Твердження про те, що апелянт не є відповідальною особою за збереження документації кафедри, не спростовують порушення нею умов підпунктів 3.1 та 3.7 Контракту №22/17.

Вважає також твердження апелянта про порушення відповідачем строків на застосування дисциплінарного стягнення безпідставними. Оскільки ОСОБА_1 звільнили на підставі п. 8 ч. 1 статті 36 КЗпП України, а не у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення.

Вказує, що, якщо врахувати, що апелянт усунула порушення та зробила записи у журналі обліку навчального навантаження, це не виключає порушення умов Контракту у вигляді ненадання на кафедру конспектів лекцій у паперовому вигляді чи посібників з дисциплін, ненадання конспектів лекцій чи посібників з дисциплін у електронному вигляді. Доступ до приміщень університету та її робочого місця ОСОБА_1 не обмежувався. Виконання обов`язку, передбаченого пунктом 3.1 Контракту щодо забезпечення наявності у справах кафедри конспектів лекцій з курсів, що викладаються, повинно бути зроблено до початку навчального процесу, тобто до 01 вересня.

2. Мотивувальна частина

Згідно частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Встановлені судом першої інстанції обставини справи

Судом встановлено, що 04 липня 2017 року між ОСОБА_1 та ЧНУ імені Петра Могили було укладено Контракт №22/17 з науково-педагогічним працівником закладу освіти, що є у загальнодержавній власності, (далі - Контракт №22/17) на строк з 01 вересня 2017 року по 31 серпня 2022 року.

Згідно розділу 3 «Обов`язки науково-педагогічного працівника» Контракту №22/17, на період його чинності ОСОБА_1 зобов`язана забезпечити:

3.1 Рівень викладення предмета за фахом, який відповідає державному стандарту якості освіти, з метою забезпечення підготовки спеціалістів відповідного рівня кваліфікації; наявність у справах кафедри конспектів лекцій з курсів, що викладаються (або посібника за курсом) в паперовому вигляді до початку навчального процесу.

3.2 Підготовку методичних розробок: рекомендацій, вказівок, посібників, необхідних для одержання знань учнями, студентами, слухачами, в тому числі підготувати методичні розробки з дисциплін «Порівняльна політологія», «Політична іміджологія».

3.3 Участь у проведенні науково-дослідної роботи за затвердженою тематикою згідно індивідуального плану з держбюджетної тематики, а також на госпрозрахунковій та комерційній засадах та завершити виконання.

3.4 Одержання рівня вищої кваліфікації. Завершити підготовку та захистити дисертацію на одержання вченого ступеня.

3.5. Підвищення кваліфікації відповідно до п.п. 3.3. цього контракту.

3.6 Дотримання чинного законодавства щодо збереження та набуття майна, збільшення прибутку закладу освіти, в т.ч. кафедри (відділення), зміцнення договірної, трудової дисципліни, захисту відомостей, що є державною, службовою та комерційною таємницею.

3.7 Своєчасне подання ректору ЧНУ до 25 червня щорічного письмового звіту про результати виконаних умов, передбачених контрактом та індивідуальним планом, а достроково, на вимогу ректора ЧНУ.

3.8 Володіти у необхідному обсязі та користуватись у своїй діяльності в ЧНУ українською мовою.

3.9 Пункти 3.1-3.4 згідно з індивідуальним планом роботи викладача, який складається щорічно і є невід`ємною частиною контракту."

При цьому, в пункті 6.2. Контракту №22/17 сторонами погоджено, що з ініціативи ЧНУ дострокове розірвання контракту може бути у разі невиконання умов, викладених у пунктах 3.1. - 3.8. цього контракту.

Згідно копії Витягу з протоколу № 2 засідання Вченої ради від 26 лютого 2021 року ЧНУ ім. Петра Могили, протягом строку перебування в докторантурі докторантка ОСОБА_1 зобов`язана була звітувати за результати своїх наукових досягнень у вигляді дисертації або опублікованої монографії, або наукової доповіді за сукупністю статей, але жодного разу не з`являлась. Вчена рада університету вирішила надати можливість відзвітувати на засіданні кафедри публічного управління та адміністрування за якою закріплена докторантка, на раді Інституту державного управління і на наступному засіданні Вченої ради 11 березня 2021 року.

Відповідно до копії Витягу з протоколу №3 засідання вченої ради від 11 березня 2021 року ЧНУ ім. Петра Могили, ОСОБА_1 не з`явилась на звітування, у зв`язку з хворобою з її слів. Вирішено надати ОСОБА_1 можливість та відзвітувати на засіданні кафедри публічного управління та адміністрування за якою закріплена докторантка, на раді Інституту державного управління і на наступному засіданні Вченої ради 13 травня 2021 року.

11 березня 2021 року ректором ЧНУ ім. Петра Могили було видано Розпорядження №5, згідно якого відповідно до п. 3.7 Контракту № 22/17 від 04 липня 2021 року він просив до 18 березня 2021 року подати письмовий звіт про результати виконання умов передбачених контрактом та індивідуальним планом з поданням оригіналів статей і інших матеріалів за звітний період. З вказаним Розпорядженням позивачка ознайомилася під підпис 12 березня 2021 року, що вбачається з копії Розпорядження, наявної в матеріалах справи, а також підтверджено позивачкою в судовому засіданні суду першої інстанції.

В Акті про перевірку наявності конспектів лекцій науково-педагогічних працівників кафедри журналістики від 15 березня 2021 року зазначено, що відповідно до п. 3.1 контракту науково-педагогічного працівника в справах кафедри повинні бути в наявності конспекти лекцій з курсів, що викладаються (або посібника за курсом) в паперовому вигляді до початку навчального процесу. У результаті перевірки 15 березня 2021 року о 09:00 годині була встановлена відсутність на кафедрі конспектів лекцій за наступними дисциплінами:

- Теорія масової комунікації та комунікаційні технології (348 гр., лектор-доцент ОСОБА_1 );

- ОСОБА_3 (448 гр. лектор-доцент ОСОБА_1 );

- Політична журналістика і психологія мас (648м гр., лектор-доцент ОСОБА_1 );

- Управління медіапроектами та комунікаційний менеджмент (548 м. 648м гр., лектор-доцент ОСОБА_1 );

- Соціологія масової комунікації (248 гр., лектор-доцент ОСОБА_1 ).

В Акті про повторну перевірку наявності конспектів лекцій науково-педагогічних працівників та заповнення журналу обліку навчального навантаження викладачів кафедри журналістики від 12 квітня 2021 року зазначено, що з метою перевірки стану усунення порушень, виявлених на кафедрі журналістики 15 березня 2021 року, повторна перевірка 12 квітня 2021 року о 11:00 годин встановила:

1)порушення щодо відсутності записів у журналі обліку навчального навантаження викладачів кафедри журналістики було виправлено; у журналі наявні записи із зазначених нижче дисциплін:

- Теорія масової комунікації та комунікаційні технології (348 гр., викладач-доцент ОСОБА_1 );

- ОСОБА_4 та РR (448 гр., викладач-доцент ОСОБА_1 );

- Управління медіа проектами та комунікаційний менеджмент (54м гр., викладач-доцент ОСОБА_1 );

- Соціологія масової комунікації (248 гр., викладач доцент ОСОБА_1 );

- Інтернет-журналістика (248 гр., викладач доцент ОСОБА_1 ).

2) порушення щодо наявності у справах кафедри конспектів лекцій з курсів, що викладаються (або посібника за курсом) в паперовому вигляді не виправлено; конспекти лекцій у паперовому вигляді чи посібники за поданими нижче курсами відсутні:

- Теорія масової комунікації та комунікаційні технології (348 гр., лектор-доцент ОСОБА_1 );

- Іміджелогія (448 гр., лектор-доцент ОСОБА_1 );

- Політична журналістика і психологія мас (648м гр., лектор-доцент ОСОБА_1 );

- Управління медіапроектами та комунікаційний менеджмент (548 м., 648м гр., лектор-доцент ОСОБА_1 );

- Соціологія масової комунікації (248 гр., лектор-доцент ОСОБА_1 ).

В Акті про перевірку наявності конспектів лекцій науково-педагогічних працівників кафедри політичних наук від 23 квітня 2021 року, зазначено, що у результаті перевірки 23 квітня 2021 року о 09:00 годині була встановлена відсутність на кафедрі конспектів лекцій з наступних дисциплін:

- Сучасна порівняльна політологія (431 гр., 2017-2018 н.р., лектор-доцент ОСОБА_1 );

- Технології політичних досліджень (331 гр., 2017-2018 н.р., лектор-доцент ОСОБА_1 );

- Політичні іміджологія (531м гр., 2017-2018 н.р., лектор-доцент ОСОБА_1 );

- Партологія (331 гр., 2017-2018 н.р., лектор-доцент ОСОБА_1 );

- Політична психологія (531 м. гр., 2017-2018 н.р., лектор-доцент ОСОБА_1 ).

З пояснювальної записки в.о. завідувача кафедри ОСОБА_2 від 17 березня 2021 року вбачається, що результати перевірки від 15 березня 2021 року повідомлені всім викладачам кафедри; порушення щодо відсутності записів у журналі обліку навчального навантаження виправлено; отримано усне пояснення доцента ОСОБА_1 про відсутність конспектів лекцій у паперовому вигляді чи посібників з дисциплін, які вона викладає. З її слів ця вимога порушує її право на захист інтелектуальної власності, у зв`язку з чим вона відмовляється надати конспекти лекцій у паперовому вигляді.

26 квітня 2021 року ректором ЧНУ ім. Петра Могили було підписано Лист-попередження за вих. №01/545-08, в якому позивачку повідомлено про порушення нею умов п.п. 3.1., 3.7. Контракту № 22/17 та попереджено про дострокове розірвання контракту на підставі п.6.2. Контракту №22/17.

Вказаний Лист-попередження від 26 квітня 2021 року за вих. №01/545-08, було направлено позивачці 28 квітня 2021 року та отримано нею 04 травня 2021 року.

13 травня 2021 року відповідачем було видано оскаржуваний наказ про припинення трудового договору (контракту) з позивачкою. Вказаним наказом останню було з 19 травня 2021 року звільнено з кафедри журналістики навчально-наукового центру «Школа журналістики» за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на науково-педагогічного працівника контрактом (п.п. 3.1, п.п. 3.7 п. 3 контракту № 22/17 від 04.07.2017 року), з підстав, передбачених контрактом, п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України.

Копію наказу про звільнення та трудову книжку позивачка отримала 19 травня 2021 року.

Позиція апеляційного суду

Згідно з частиною третьою статті 21 КЗпП особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (у тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, у тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Згідно пункту 8 статті 36 КЗпП підставами припинення трудового договору є, зокрема підстави, що передбачені самим контрактом.

Разом з тим, зміст поняття "розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу" розкрито законодавцем у пункті 4 статті 36 КЗпП України, до якого віднесено лише звільнення з підстав, передбачених статтями 40, 41 КЗпП України. Це виключає охоплення змістом терміну "розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу" будь-якого іншого звільнення, підстава якого не зазначена в статтях 40, 41 КЗпП України або яке законодавець спеціально не визначив як розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу.

Виходячи з нормативного тлумачення пунктів 4, 8 статті 36, статей 40, 41 КЗпП України на припинення трудового договору з працівником з підстав, передбачених контрактом - пункт 8 статті 36 КЗпП України, а не у зв`язку зі звільненням працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, положення статті 40 КЗпП України не поширюються.

Укладаючи контракт позивачка погодилася з його умовами. Порушення хоча б одного з пунктів контракту є підставою для його дострокового розірвання.

Таку позицію підтримав і Конституційний Суд України, який у своєму рішенні у справі щодо офіційного тлумачення частини третьої статті 21 КЗпП України зазначив, що незважаючи на ці та інші застереження, що містяться в Кодексі законів про працю та інших актах трудового законодавства і спрямовані на захист прав громадян під час укладання ними трудових договорів у формі контрактів, сторонами в контракті можуть передбачатися невигідні для працівника умови: зокрема, це, як правило, тимчасовий характер трудових відносин, підвищена відповідальність працівника, додаткові підстави розірвання договору тощо.

Отже, суд першої інстанції, який, встановивши, що позивачкою не було виконано вимоги пунктів 3.1, 3.7 Контракту, враховуючи те, що з умовами контракту вона погодилася, проте не забезпечила належне виконання покладених на неї обов`язків, обґрунтовано вважав, що порушення пунктів контракту є підставою для його дострокового розірвання на підставі пункту 8 частини першої статті 36 КЗпП України, та дійшов правильного висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 522/10592/17.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не враховано, що відповідачем порушений строк на застосування дисциплінарного стягнення, є необґрунтованими.

Оскільки звільнення позивача відбулось на підставі пункту 8 частини першої статті 36 КЗпП України, таке звільнення не носить характеру дисциплінарного стягнення, а є звільненням за невиконання умов трудового контракту, а тому відсутня необхідність встановлення обставин, які передбачені диспозицією статті 41 КЗпП України.

Встановлені порушення позивачкою умов контракту є самостійною підставою для його розірвання за підпунктом 6.2 пункту 6 Контракту.

Зазначене відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 235/774/18.

Доводи апеляційної скарги про необізнаність позивачки щодо можливості відзвітувати іншого дня, а також наявність посадової особи, відповідальної за збереження документації на кафедрі, не спростовують встановлених судом порушень позивачкою умов контракту.

Доводів щодо стягнення судом першої інстанції з позивачки на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу апеляційна скарга не містить.

Отже, доводи апеляційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а тому рішення підлягає залишенню без зміни відповідно до положень статті 375 ЦПК України.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником адвокатом Павловичем Євгеном Володимировичем, залишити без задоволення, а рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 січня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, за правилами, передбаченими ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

ГоловуючийІ.В. Лівінський
СуддіН.В. Самчишина Т.В. Серебрякова

Повне судове рішення складено 02 грудня 2022 року.