Справа № 583/858/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 листопада 2022 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого-судді - Плотникової Н.Б.
при секретарі - Логвиненко Л.М.,
розглянувши у судовому засіданні в місті Охтирка Сумської області справу за заявою
ОСОБА_1 ,
заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Охтирська міська рада Сумської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2
про встановлення факту, що має юридичне значення,-
ВСТАНОВИВ:
26.10.2022 року заявник звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючий за адресою АДРЕСА_1 , є особою, яка здійснює постійний догляд за матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючої за адресою АДРЕСА_1 . Заяву мотивує тим, що він ( ОСОБА_1 ) є сином ОСОБА_2 , яка в силу свого похилого віку (71 рік) має когнітивні порушення, не має фізичної можливості самостійно доглядати за собою, а тому потребує стороннього догляду. Інших близьких родичів у ОСОБА_2 не має, а тому він (заявник) є єдиною близькою людиною, яка піклується про неї. Встановлення факту постійного догляду за матір`ю має для нього (заявника) важливе значення, оскільки, він (заявник) є військовозобов`язаним і може у встановленому законом порядку бути призваним до лав Збройних сил України, а мати в цьому випадку може залишитися без догляду, тому він звернувся з даною заявою до суду.
В судовому засіданні заявник та його представник заявлені вимоги підтримали та просять їх задовольнити.
Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.
Представник заінтересованої особи - Охтирської міської ради Сумської області в судовому засіданні стосовно заяви не заперечувала та пояснила, що належними заінтересованими особами є ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також зазначила, що ОСОБА_1 звертався до Управління соціального захисту населення з заявою про призначення допомоги по догляду за матір`ю, працівниками Управління було проведено обстеження та відмовлено ОСОБА_1 в призначенні допомоги.
Представник заінтересованої особи - ІНФОРМАЦІЯ_5 в судове засідання не з`явися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, в письмових поясненнях зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 є відокремленим підрозділом ІНФОРМАЦІЯ_6 , який не має самостійного балансу і реєстраційних рахунків в органах Казначейства та підпорядковується військовому комісару ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Представник заінтересованої особи - ІНФОРМАЦІЯ_6 в судове засідання не з`явися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).
Зокрема, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частини 2 статті 293 ЦПК).
Частиною першою статті 315 ЦПК України перелічені види фактів, що мають юридичне значення, справи про встановлення яких розглядаються судом.
Пунктом 2 частини 1 цієї статті передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, перебування фізичної особи на утриманні.
Цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.
У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження №14-567цс18) зазначено, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:
- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;
- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;
- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);
- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.
Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.
В порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є військовозобов`язаним..
Заявник просить встановити факт, що він є особою, яка здійснює постійний догляд за матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , для підтвердження статусу особи, яка не підлягає призову на військову службу під час мобілізації на підставі ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.
Статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, зокрема, опікуни особи з інвалідністю, визнаної судом недієздатною; особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю I групи; особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд.
Суд дійшов висновку, що між ОСОБА_1 та ІНФОРМАЦІЯ_8 виник спір з приводу правомірності призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації, а саме щодо наявності чи відсутності підстав для отримання відстрочки від призову на військову службу від час мобілізації.
В теорії права спір про право визначається як особливий вид правовідносин, який виникає внаслідок відсутності згоди між сторонами регулятивних або охоронних правовідносин щодо взаємних прав та обов`язків. Зміст таких правовідносин становлять взаємні права та обов`язки сторін спору про право щодо його урегулювання з метою визначення взаємних прав та обов`язків у спірних регулятивних або охоронних правовідносинах у судовому порядку, або з використанням позасудових процедур.
Вказане узгоджується із висновками Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в ухвалі від 02 березня 2016 року у справі №6-35863ск15.
Відповідно до положень частини четвертої статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.
За таких обставин суд дійшов висновку про те, що справа не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, а тому на підставі ч. 4 ст. 315 ЦПК України заяву ОСОБА_1 необхідно залишити без розгляду.
Керуючись ст.ст. 257, 294, 315, 318, 354 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Охтирська міська рада Сумської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без розгляду.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.
До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Охтирський міськрайонний суд Сумської області.
Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Охтирського
міськрайонного суду: Н.Б. Плотникова