ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

17 листопада 2022 року

м. Валки

справа № 953/2314/13-ц

провадження № 22-ц/818/3580/22

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого Пилипчук Н.П.,

суддів Грошева О.Ю., Гєрцик Р.В.,

за участю секретаря Гармаш К.В.

учасники справи:

заявник: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт»,

заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Валки справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Дергачівського районного суду м. Харкова від 01 липня 2020 року, постановлену суддею Овсянніковим В.С., -

В С Т А Н О В И В :

У червні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» звернулось до суду з заявою про заміну сторони позивача та стягувача.

В обгрунтування заяви зазначає, що 03 березня 2008 року між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №6/4/33/2008/840-К/96, згідно умов якого останній отримав кредит в розмірі 60 960 доларів США на умовах передбачених цим договором. З метою забезпечення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, 03 березня 2008 року між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №6/4/33/2008/840-П/97, згідно умов якого остання поручилася перед Банком за належне виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором. Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 18 вересня 2013 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитом у розмірі 851 630,68грн та 3 444грн судового збору.

29 квітня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Фінрайт» було укладено договір про відступлення прав вимоги № GL3N217214, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Фінрайт» набуло усіх прав кредитора за кредитними операціями, переданими йому згідно з додатком № 1 договору, а саме передано права вимоги за кредитним договором від 03 березня 2008 року №6/4/33/2008/840/Л/96 та за договором поруки від 03 березня 2008 року №6/4/33/2008840-П/97.

Вказує, що рішення набрало законної сили, на поточний момент рішення боржниками не виконано, заборгованість не сплачено у зв`язку з чим просило здійснити процесуальне правонаступництво позивача ПАТ КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «ФК «Фінрайт» та замінити стягувача ПАТ «КБ «Надра» на правонаступника ТОВ «ФК «Фінрайт» у виконавчому провадження з примусового виконання рішення суду у справі №619/2314/13-ц.

Ухвалою Дергачівського районного суду м. Харкова від 01 липня 2020 року ТОВ «ФК «Фінрайт» - задоволено.

Замінено стягувача ПАТ КБ «Надра» на стягувача ТОВ «ФК «Фінрайт» у виконавчому провадженні з виконання рішення Дергачівського районного суду м. Харкова від 18 березня 2013 року по справі №619/2314/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Не погодившись із вказаною ухвалою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали апеляційні скарги в яких просили ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову про відмову в задоволенні заяви, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В обгрунтування апеляційних скарг зазначають, що вони не були належним чином повідомлені судом про час та місце розгляду заяви ТОВ «ФК «Фінрайт», що не відповідає гарантіям реалізації прав на доступ до правосуддя, передбаченим статтею 6 Конвенції.

Звертають увагу суду на те, що заявником було подано до суду не заяву про заміну сторони виконавчого провадження, а заяву про заміну сторони позивача на стягувача, подання якої фактично не передбачено діючим цивільно-процесуальним законодавством.

Також зазначають, що судом задоволено заяву за відсутності доказів відступлення прав грошової вимоги за вказаним вище договором. Зокрема, матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту відступлення права вимоги саме за вказаними вище кредитним договором та договором поруки. Додаток №1 до договору відступлення права вимоги, на який посилається заявник нотаріально не посвідчений на відміну від самого договору відступлення права вимоги. Крім того, даний Додаток №1 не містить переліку усіх конкретних кредитних договорів, з прізвищами конкретних боржників за такими договорами, за якими можливо відступаються права вимоги, як це передбачено умовами договору відступлення права вимоги. На їх думку зазначені ним доводи є свідченням того, що ТОВ «ФК «Фінрайт» не набуло право вимоги за кредитним договором від 03 березня 2008 року та договором поруки від 03 березня 2008 року. Крім того, що про укладання договору про відступлення права вимоги їх також не було повідомлено.

Поміж іншого звертають увагу суду на те, що ТОВ «ФК «Фінрайт» не долучило до матеріалів справи належних та допустимих доказів проведення розрахунку з ПАТ «КБ «Надра» та зарахування цих коштів у відповідному розмірі на рахунок останнього. Відсутність доказів переходу права вимоги за кредитним договором від 03 березня 2008 року та договору поруки від 03 березня 2008 року на їх думку є підставою для відмови у задоволення заяви ТОВ «ФК «Фінрайт» про заміну сторони виконавчого провадження.

Крім того, зазначають, що у ТОВ «ФК «Фінрайт» взагалі відсутнє право на укладання договору відступлення права вимоги, оскільки останній було укладено вже після ухвалення 18 вересня 2013 року Дергачівським районним судом Харківської області рішення про стягнення з них солідарно заборгованості за кредитним договором, тобто після того як ПАТ КБ «Надра» було реалізовано своє право дострокового повернення усією суми кредиту, що залишилася несплаченою.

Поміж іншого поза увагою суду залишилися вимоги п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» згідно з яким протягом дії цього Закону кредитна установа не може уступити (продати, передати) заборгованість або борг, визначений у пп.1 цього пункту (за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами резидентами України в іноземній валюті), на користь (у власність) іншої особи. Вказують, що кредитний договір від 03 березня 2008 року між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 був укладений в іноземній валюті та на споживчі цілі купівлю квартири, що підпадає під дію вказаного мораторію. При цьому, договір відступлення права вимоги укладений між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Фінрайт» датований 29 квітня 2020 року.

Також зазначають, що заміна сторони виконавчого провадження можлива лише у тому випадку, якщо наявне відкрите виконавче провадження. Натомість, як зазначено в оскаржуваній ухвалі, станом не день подачі заяви, що розглядається, стягувач за отриманням виконавчих листів не звертався.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з`явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви ТОВ «ФК «Фінрайт» суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до вимог чинного законодавства заявником надано всі належні та допустимі докази, які підтверджують перехід прав та обов`язків від первісного кредитора до нового кредитора, що є підставою для його заміни, як стягувача у виконавчому провадженні.

Проте, погодитися з таким висновком суду колегія суддів не може виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 03 березня 2008 року між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №6/4/33/2008/840-К/96, згідно умов якого останній отримав кредит в розмірі 60 960 доларів США на умовах передбачених цим договором.

З метою забезпечення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, 03 березня 2008 року між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №6/4/33/2008/840-П/97, згідно умов якого остання поручилася перед Банком за належне виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 18 вересня 2013 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором №6/4/33/2008/840-К/96 від 03 березня 2008 року, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 480 883,58грн., заборгованості за відсотками у розмірі 279 747,07грн., пені у розмірі 52 274грн, штрафу у розмірі 48 875,33грн.,на загальну суму у розмірі 851 630,68грн. та судовий збір у розмірі 3 441грн в дольовому співвідношення по 1 720,50грн. з кожного.

01 квітня 2020 року на електронному майданчику ТОВ «Професіонал» відбувся електронний аукціон продажу лоту №GL3N217214 до складу якого входять: Кредитний портфель, що складається з прав вимоги за 420 кредитними договорами, що забезпечені іпотекою, 2 кредитними договорами, що забезпечені транспортними засобами, 1 кредитним договором, що забезпечений іншою заставою, 4 беззаставними кредитними договорами, власником яких було ПАТ «КБ «Надра». Переможцем електронного аукціону стало ТОВ «ФК «Фінрайт», що підтверджується Протоколом електронного аукціону №UA-EA-2020-03-06-000034-b від 03 квітня 2020 року.

29 квітня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Фінрайт» було укладено договір №GL3N217214 про відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Макаровою О.П. за реєстровим №90.

Так, відповідно до п.п.1, 2, 4, 15 вказаного договору за цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відступає Новому кредитору/іпотекодержателю належні Банку, а Новий кредитор/іпотекодержатель набуває права вимоги Банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту(овердрафту)) та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом - «Основні договори», надалі за текстом - Права вимоги. Новий кредитор/іпотекодержатель сплачує Банку за Права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором.

За цим Договором Новий кредитор/іпотекодержатель в день укладення цього Договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього Договору, набуває усі права кредитора за Основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань за Основними договорами, сплати Боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних у Додатку №1 до цього Договору, право вимагати сплати неустойок, пеней, штрафів, передбачених Основними договорами, право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань за Основними договорами, право отримання коштів від реалізації заставного та іншого майна Боржників, вимоги, які випливають з розірвання та/або визнання недійсними договорів, із Боржниками, права, що випливають із судових справ, виконавчих проваджень щодо Боржників, в тому числі щодо майна Боржників, яке не було реалізоване на торгах та підлягатиме передачі стягувачу в погашення боргу після укладення цього Договору. Розмір Прав вимоги, які переходять до Нового кредитора, вказаний у Додатку №1 до цього Договору. Права кредитора/іпотекодержателя за Основними договорами переходять до Нового крелитора/іпотекодержателя у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення Права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків боржників, що надане Банку відповідно до умов Основних договорів.

Сторони підтверджують, що після набуття Новим кредитором/іпотекодержателем Прав вимоги, Новий кредитор/іпотекодержатель має право на власний розсуд відступати (продавати, здійснювати наступне відступлення) такі Права вимоги повністю або в частині третім особам в порядку встановленому чинним законодавством України.

Сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за Основними договорами, відповідно до цього Договору Новий кредитор/іпотекодержатель сплачує Банку грошові кошти у сумі 10 568 814,38грн. ціна договору. Ціна договору сплачується Новим кредитором/іпотекодержателем Банку у повному обсязі до моменту набуття чинності цим договором, відповідно до п.15 цього Договору, на підставі протоколу, сформованого за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став Новий кредитор/іпотекодержатель.

Цей договір набирає чинності з дати його підписання Сторонами і скріплення відтисками печаток Сторін (у випадку використання юридичними особами у своїй діяльності печатки) та нотаріального посвідчення.

Як вбачається з Витягу з Реєстру прав вимоги, що є Додатком №1 до Договору №GL3N217214 про відступлення прав вимоги від 29 квітня 2020 року, ТОВ «ФК «Фінрайт» отримало право грошової вимоги у тому числі і до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за кредитним договором №6/4/33/2008/840-К/96 від 03 березня 2008 року та договором поруки №6/4/33/2008/840-П/97 від 03 березня 2008 року та платіжним дорученням №16 від 29 квітня 2020 року.

Пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи з цих норм, зокрема пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, в тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення права вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі право бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Вказане узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 456/3808/14-ц (провадження № 61-16879св19).

Відповідно до статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Отже, особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Водночас, заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, в тому числі, до відкриття виконавчого провадження.

При цьому, відповідно до положень ст.5 ЦПК України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (тобто, протягом невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто, таке право не є абсолютним і обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Також, апеляційний суд звертає увагу на те, що на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. З огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження.

Даний висновком узгоджується з правовою позицією викладеної у постанові постановах Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі №916/16/17 та від 16 лютого 2021 року у справі 911/3411/14-ц.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. На цій стадії боржник вчиняє дії на виконання рішення суду добровільно або під примусом.

Відповідно до частин 1 та статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадії судового процесу, має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (пункт 2 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»). Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Заміна сторони у виконавчому листі протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання виконавчого листа, означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Такі дії можуть порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства права.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 910/10031/13, від 30.07.2019 у справі № 5/128, від 21.08.2020 у справі № 905/2084/14-908/4066/14 і суд касаційної інстанції у цій справі не вбачає підстав відступати від неї.

Згідно висновку Верховного Суду викладеного у постанові №2-1818/10 від 14 липня 2021 року заміна сторони (стягувача) виконавчого провадження (листа) неможлива, якщо заява була подана після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом.

Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21) за відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Разом з тим, судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що договір відступлення права вимоги був укладений вже після того, як у первісним кредитором було пропущено строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Як зазначалось вище, рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 18 вересня 2013 року було стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором №6/4/33/2008/840-К/96 від 03 березня 2008 року, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 480 883,58грн., заборгованості за відсотками у розмірі 279 747,07грн., пені у розмірі 52 274грн, штрафу у розмірі 48 875,33грн.,на загальну суму у розмірі 851 630,68грн. та судовий збір у розмірі 3 441грн в дольовому співвідношення по 1 720,50грн. з кожного.

Рішення набрало законної сили 30 вересня 2013 року.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на час набрання рішенням законної сили 18 вересня 2013 року) Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки:

1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців;

2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для:

1) виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення;

2) виконання рішень комісій по трудових спорах - з дня видачі посвідчення на примусове виконання рішення;

3) інших виконавчих документів з наступного дня після набрання ними юридичної сили, якщо інше не передбачено законом.

З викладеного вбачається, що строк пред`явлення виконавчого листа на виконання рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 18 вересня 2013 року сплив 01 жовтня 2014 року.

Таким чином, договір №GL3N217214 про відступлення прав вимоги був укладений 29 квітня 2020 року, тобто вже після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що виконавчий документ було пред`явлено до виконання, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривався.

Вирішуючи питання заміни сторони (стягувача) у справі, суд першої інстанції не врахував, що зі спливом строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та відсутності підстав для його поновлення, відсутні підстави для процесуального правонаступництва, оскільки правонаступник у матеріальних правовідносинах (новий кредитор) не набув тих прав, які втратив попередній кредитор у зв`язку зі спливом строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Оскільки заявником клопотання про поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа не заявлялось колегія суддів позбавлена можливості перевірити поважність причин пропуску первісним кредитором строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Крім того, апелянти посилаються на те, що вони не повідомлялися належним чином про час та місце розгляду заяви ТВ «ФК «Фінрайт» про заміну сторони виконавчого провадження.

Так, в матеріалах справи містяться судові повістки про виклик до суду ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на судове засідання призначене на 01 липня 2020 року о 11.30 год (т.І, а.с.57, 59). Даних про отримання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повістки про судове засідання 01 липня 2020 року матеріали не містять.

Натомість в матеріалах справи містяться конверти з повістками, які повернулись на адресу суду з відмітками «за закінченням терміну зберігання» (арк.спр. 57-58, 59-60).

Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також грубим порушенням вимог статей 128-130, 223, 372 ЦПК України.

Згідно п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права є підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення.

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою (п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладене, а також те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не були належним чином обізнані про час та місце судового розгляду справи, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасування з постановленням нової про відмову в задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» про заміну сторони виконавчого провадження.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, п.3 ч.3 ст.376, ст.ст.381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Дергачівського районного суду м. Харкова від 01 липня 2020 року - скасувати.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» про заміну сторони виконавчого провадження залишити без задоволення.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 17 листопада 2022 року.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.Ю. Грошева

Р.В. Гєрцик