суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Зайцева А. Ю., Тітова М. Ю. на постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 16 листопада 2022 року в справі № 758/6080/19 (провадження № 61-8421св22)
за клопотанням юридичної особи, зареєстрованої за законодавством Королівства Саудівська Аравія - Нешинал Еар Сервісіс ( НАС Холдінг ) ( National Air Services ( NAS Holding )) (далі - Нешинал Еар Сервісіс ) про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішень Високого Суду Правосуддя Англії та Уельсу від 24 серпня 2016 року та від 27 вересня 2018 року за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіаційна компанія «Роза Вітрів» (Windrose Aviation Company Limited) на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 02 грудня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 серпня 2022 року.
Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 02 грудня 2020 року клопотання Нешинал Еар Сервісіс задоволено.
Визнано в Україні та надано дозвіл на примусове виконання на території України рішень Високого Суду Правосуддя Англії та Уельсу від 24 серпня 2016 року та від 27 вересня 2018 року в частині стягнення з ТОВ «Авіаційна Компанія «Роза Вітрів» грошових сум, а саме: стягнуто з ТОВ «Авіаційна Компанія «Роза Вітрів» на користь Нешинал Еар Сервісіс 30 603 684,57 грн, як еквівалент 1 071 621,37 доларів CШA; 8 % річних від суми 1 071 621,37 доларів CШA за період з 24 серпня 2016 року до моменту виконання даного рішення; 5 711 520 грн, як еквівалент 150 000 фунтів стерлінгів, за юридичні витрати, пов`язані з судовим розглядом справи.
Справа неодноразово переглядалася у Київському апеляційному суді та Верховному Суді.
Постановою Київського апеляційного суду від 17 серпня 2022 року ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 02 грудня 2020 року залишено без змін.
Постановою Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду від 16 листопада 2022 року касаційну скаргу ТОВ «Авіаційна компанія «Роза Вітрів» задоволено частково, постанову Київського апеляційного суду від 17 серпня 2022 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постанова суду касаційної інстанції мотивована тим, що апеляційний суд не надав належної оцінки наявності нескасованої ухвали Подільського районного суду міста Києва від 09 квітня 2021 року про залишення клопотання Нешинал Еар Сервісіс без розгляду, яка є обов`язковою для виконання, та не з`ясував питання щодо можливості подальшого розгляду клопотання по суті за наявності цієї ухвали.

З такими висновками колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду погодитися не можемо й відповідно до вимог статті 35 ЦПК України викладаємо окрему думку.

Статтю 3 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

Надмірний формалізм при вирішенні питання щодо прийняття заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.

Заявник Нешинал Еар Сервісіс звернувся до суду з клопотанням про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в травні 2019 року.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 02 грудня 2020 року вказане клопотання було розглянуто по суті та задоволено повністю.

Постановою Київського апеляційного суду від 23 березня 2021 року ухвалу суду першої інстанції від 02 грудня 2020 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції, у зв`язку з тим, що суд першої інстанції не врахував, що клопотання не було належним чином оформлене.

09 квітня 2021 року Подільський районний суд міста Києва, врахувавши вказівки апеляційного суду, клопотання Нешинал Еар Сервісіс залишив без розгляду та повернув його заявникові на підставі частини четвертої статті 466 ЦПК України.

Водночас постановою Верховного Суду від 04 серпня 2021 року постанову Київського апеляційного суду від 23 березня 2021 року скасовано як незаконну, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, оскільки апеляційний суд, який встановив порушення судом першої інстанції положень статті 466 ЦПК України, мав ухвалити своє рішення та вирішити питання, які на його думку були неправильно вирішені районним судом.

Під час нового розгляду, 02 листопада 2021 року, Київський апеляційний суд прийняв постанову, якою ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 02 грудня 2020 року скасував, а клопотання Нешинал Еар Сервісіс залишив без розгляду на підставі частини четвертої статті 466 ЦПК України.

Постановою Верховного Суду від 17 травня 2022 року постанову Київського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року скасовано, справу направлено на розгляд до суду апеляційної інстанції. Такий висновок Верховний Суд мотивував тим, що заявник подав до суду всі необхідні виконавчі документи, тому підстав для залишення клопотання без розгляду не було.

У подальшому оскаржуваною постановою Київського апеляційного суду від 17 серпня 2022 року ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 02 грудня 2020 року про задоволення клопотання залишено без змін.

Підсумовуючи викладене можна дійти висновку, що ухвала Подільського районного суду міста Києва від 09 квітня 2021 року є наслідком прийняття Київським апеляційним судом 23 березня 2021 року незаконної постанови, яка скасована Верховним Судом, оскільки суд апеляційної інстанції не мав повноважень для направлення клопотання для продовження розгляду до суду першої інстанції. Відтак, ця ухвала не має жодного правового значення, оскільки в подальшому клопотання було оцінено судами двох вищих інстанцій, які погодились з його обґрунтованістю та законністю ухвали суду першої інстанції про його задоволення.

При цьому заявник скористався своїм правом на касаційне оскарження постанови апеляційного суду від 23 березня 2021 року і відповідно потреби додатково оскаржувати постановлену за її наслідками ухвалу суду першої інстанції, яка фактично є процесуальним дефектом, у нього не було, як і не було потреби повторно звертатися до суду з відповідним клопотанням, оскільки подане ним у травні 2019 року клопотання з доданими до нього документами було оформлено відповідно до вимог ЦПК України, про що зроблено висновок Верховним Судом у постанові від 17 травня 2021 року.

Такожне можемо погодитись з вказівкою колегії суддів для суду апеляційної інстанції щодо роз`яснення заявнику права на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції від 09 квітня 2021 року чи подання заяви про перегляд цієї ухвали за нововиявленими обставинами, з огляду на те, що сплив однорічний строк на її оскарження в апеляційному порядку, а підстав для її перегляду за нововиявленими обставинами немає, так як у розумінні статті 423 ЦПК України постанова Верховного Суду від 04 серпня 2021 року, яка прийнята в цій справі, не може бути нововиявленою обставиною.

До того ж такі вказівки суду становитимуть для заявника, який має право на справедливий судовий розгляд, надмірний тягар.

Крім того, тлумачення ухвали Подільського районного суду міста Києва від 09 квітня 2021 року як чинної ставить під сумнів дії Верховного Суду під час попередніх двох розглядів справи, який, незважаючи на наявність цієї ухвали, здійснював подальший розгляд клопотання та прийняв постанови, які набрали законної сили та оскарженню не підлягають.

З огляду на викладене вважаємо, що підстав для направлення клопотання Нешинал Еар Сервісіс на новий розгляд до суду апеляційної інстанції не було.

Судді А. Ю. Зайцев

М. Ю. Тітов