У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 712/8671/22

Провадження № 2-н/712/800/22

29 листопада 2022 року м. Черкаси

Суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Токова С.Є., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

19 жовтня 2022 року заявник приватне акціонерне товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» звернулися до суду з заявою про стягнення ОСОБА_1 заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги.

Ознайомившись із матеріалами заяви, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою про видачу судового наказу особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Порядок вирішення справ в наказаному провадженні законодавцем визначено в Розділі ІІ «Наказне провадження» ЦПК України(статті 160-173).

Відповідно до частини першої статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Цивільний кодекс України містить положення щодо переривання перебігу позовної давності та можливості її застосування. Однак, встановлення даних обставин виходить за межі інституту наказаного провадження. Так, стаття 165 ЦПК України не містить вимог щодо з`ясування судом обставин переривання позовної давності.

На підставі викладеного, враховуючи, що згідно з розрахунком суми заборгованості за надані послуги, наданого заявником, заборгованість виникла за період з січня 2013 року по 01 березня 2022 року, заява про видачу судового наказу подана до суду 19 жовтня 2022 року, тобто з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, наявна підстава для відмови у видачі судового наказу відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Вимога процесуального закону щодо видачі судового наказу щодо вимоги, з моменту виникнення якої не пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, є імперативною та не виконання вказаної вимоги позбавляє можливості суд вирішити питання про стягнення боргу на підставі виданого судового наказу згідно чітко визначених норм ст.163 ЦПК України. В іншому випадку будуть порушені процесуальні права боржника на дотримання встановленої законом правової процедури постановлення судового наказу як особливої форми судового рішення.

Заявник не позбавлений права звернутися з відповідними позовними вимогами про стягнення боргу за оплату житлово-комунальних послуг у порядку позовного провадження на засадах рівності та змагальності сторін, а не безспірності заявлених вимог.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Забезпечення справедливого судового розгляду передбачає здійснення судочинства на засадах рівності та змагальності сторін.

Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу та докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента (mutatismutandisрішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Домбо Бегеер Б. В. проти Нідерландів» («Dombo Beheer B. V. v. The Netherlands») від 27 жовтня 1993 року, заява № 14448/88, § 33).

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 5 частини першої статті 165 ЦПК України, не позбавляє заявника права звернутися з такими самими вимогами в порядку позовного провадження, та відповідно доводити факт переривання позовної давності, у разі подання боржником заяви про застосування позовної давності.

Таким чином, вбачається наявність підстав для відмови у видачі судового наказу відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. 161, 163-166, 352-354 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1 та роз`яснити право звернутися з тими самими вимогами у позовному провадженні.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення (підписання) ч. 1, 2 ст. 261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду у п`ятнадцятиденний строк з дня складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Соснівського

районного суду м. Черкаси С.Є. Токова