справа № 278/292/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2022 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Євгена Татуйка, за участю секретаря Анастасії Бугайчук, розглянув цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Управління Держпраці у Житомирській області про стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку,

В С Т А Н О В И В :

Даним позовом заявник просить суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість із заробітної плати за весь період роботи у відповідача, що мав місце з червня по листопад 2019 року, а також середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, що триває більш як 450 днів. В обґрунтування заявленого суду повідомлено наступне. Сторони перебували у трудових відносинах, відповідно, позивач, як працівник, а відповідач, як роботодавець. За весь за час роботи, на переконання позивача, позивач жодного разу не отримувала заробітну плату.

Розгляд справи відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання, однак в подальшому, здійснено перехід та призначено розгляд справи з викликом учасників.

В судовому засіданні позивач вимоги підтримала та просила ухвалити відповідне судове рішення.

Відповідач направленим відзивом та власними поясненнями в судовому засіданні вимоги заперечував і повідомив суду наступне. Дійсно, позивач працювала по трудовому договору. За весь час роботи отримувала заробітну плату готівкою. Нарахування відповідних податків здійснювалось. Однак, у зв`язку із наявністю довірливих відносин, відомості про отримання заробітної плати не складались. В подальшому, стосунки у сторін зіпсувались. Позивач звільнилась і заявила дані безпідставні вимоги.

Заслухав пояснення учасників розгляду та проаналізував надані ними матеріали, судом встановлено наступні фактичні обставини справи і відповідно ним правовідносини.

Судом зазначаються у рішенні докази, стосовно фактичних обставин справи, що оспорюються сторонами. Матеріали, з приводу визнаних фактичних обставин справи, судовому аналізу не піддаються.

Відповідно до відомостей відображених у державному реєстрі фізичних осіб підприємців, позивач перебувала у трудових відносинах з відповідачем у період з 19 червня по 29 листопада 2019 року. За даний період відбувались нарахування та отримання заробітної плати. Проводились утримання податків.

Управління праці у Житомирській області провело перевірку у відповідача і встановлено наявність порушень. Зокрема, не велись відомості виплати заробітної плати на працівників, зокрема, на позивача з червня по листопад 2019 року.

Актами та поясненнями, складеними працівниками відповідача встановлено, що позивач отримувала заробітну плату за період часу з червня по листопад 2019 року шляхом отримання готівкою грошей, як і всі працівники даного ФОПа.

Відповідач, після звільнення, направляв позивачеві листа, яким пропонував з`явитись для вирішення проблем ведення бухгалтерського обліку.

Правовідносини між сторонами врегульовані наступними положеннями законодавства України.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 1 - 4 ст. 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України).

Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належним чином оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 КЗпП України.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника, виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, здійснюється в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Проаналізувавши надані матеріали, суд не вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Надані обома сторонами докази не свідчать про наявність нарахованої та не виплаченої заборгованості відповідача перед позивачем по заробітній платі.

Більше того, надані самим позивачем докази, як то відомості із державного реєстру ФОПів, свідчить про здійснення нарахування, проведення виплати та утримання податків із заробітної плати позивача за період роботи у відповідача з червня по листопад 2019 року. Так само, надані відповідачем та зазначені раніше докази про отримання позивачем зарплати готівкою без відміток у відповідних відомостях, спростовують доводи позивача. На спростування таких доказів позивачем не надано суду жодних доказів та не заявлялось ніяких клопотань.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні позову.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення виготовлене 30 листопада 2022 року.

Суддя Євген Татуйко