Житомирський апеляційний суд
Справа №288/1910/20 Головуючий у 1-й інст. Зайченко Є. О.
Категорія 32 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Трояновської Г.С.

суддів: Миніч Т.І., Павицької Т.М.

з участю секретаря судового засідання Нестерчук М.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу №288/1910/20 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛІМП- АГРО» про стягнення орендної плати та розірвання договору оренди землі

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 21 липня 2022 року, ухваленого під головуванням судді Зайченко Є.О. у смт Попільня,

в с т а н о в и в:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із названим позовом, в якому просила стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛІМП- АГРО» на свою користь 33547,42 грн. заборгованості по орендній платі; розірвати договір оренди землі б/н від 16.04.2012 року, який укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОЛІМП- АГРО» та зареєстрований у відділі Держкомзему у Попільнянському районі Житомирської області 23 серпня 2012 року за № 03009; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛІМП- АГРО» на користь ОСОБА_1 1681,60 грн. витрат по сплаті судового збору та витрати за проведення експертизи.

В обгрунтування доводів позовної заяви зазначила, що вона є власником земельної ділянки площею 3,1165 га, яка розташована на території Великолісівецької сільської ради Попільнянського району Житомирської області, кадастровим номером :01:000:0122 та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

16 квітня 2012 року між нею та ТОВ «ОЛІМП-АГРО» був укладений договір оренди землі б/н, відповідно до якого вона передала належну їй земельну ділянку в оренду відповідачу строком на п`ять років. Відповідно до п. 9 договору орендна плата вноситься Орендарем у грошовій, натуральній чи відбірковій формах розмірі 4 (чотири) % на рік від проіндексованої грошової оцінки земельної ділянки. Пунктом 11 договору передбачено, що орендна плата виплачується Орендодавцю в кінці року до 31 числа грудня місяця року. Сплата орендної пати на майбутній період допускається на термін, не більше одного року.

Зазначила, що відповідно до додаткової угоди до договору оренди землі б/н від 16.04.2012, зареєстрованої у відділі Держкомзему Попільнянського району Житомирської області, про що у державному реєстрі земель вчинено напис від 11.12.2012, річна орендна плата за використання об`єкта оренди встановлюється у розмірі 5 % від грошової оцінки землі, що орендується. Також строк оренди встановлено до 2061 року.

Відповідно до листа відділу у Попільнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 03.11.2020 року № 97-6-0.31-453/176-20 вартість земельної' частки (паю) по реформованому КСП «НИВА» на території Великолісівецької сільської ради з урахуванням коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки, становила: в 2012 році-75529,65 грн.; в 2013 році - 75529,65 грн.; в 2014 році - 90589,53 грн.; в 2015 році- 108717,35 грн.; в 2016 році- 108717,35 грн.; в 2017 році- 108717,35 грн.; в 2018 році- 108717,35 грн.

Згідно вищенаведеного листа, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0122, в 2019 та 2020 роках становила 114650,88 грн.

Виходячи зі змісту вказаного листа та умов договору та додаткової угоди, сума орендної плати яку відповідач зобов`язаний сплатити позивачу за період 2012-2019 років складає 39558,41 грн.

Однак в порушення умов договору відповідачем, за весь час користування земельною ділянкою, було сплачено їй орендну плату 04.12.2019 в сумі 6010,99 грн. Відтак, сума заборгованості по орендній платі за договором оренди становить 33547,42 грн., що є істотним порушенням умов договору, невиконанням відповідачем обов`язків, передбачених договором та підставою для його розірвання, з обов`язковим поверненням земельної ділянки.

Виходячи із наведеного, ОСОБА_1 просила задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 21 липня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвали нове судове рішення про задоволення позову. Зазначає, що не погоджується із проведеним судом першої інстанції розрахунком заборгованості по орендній платі, оскільки при його здійсненні за 2012 та 2013 роки було враховано військовий збір, який був введений лише із 03.08.2014, а тому недоплачена орендна плата у 2017-2019 роках становить 3906, 66 грн, а не як обраховано судом 2466, грн. Також вважає, що суд безпідставно застосував строки позовної давності, оскільки позовна давність була перервана сплатою боргу у 2019 році, а позов подано у 2020 році. Вказує, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку про відмову у задоволенні вимоги про розірвання договору оренди з підстав систематичної несплати коштів за користування земельною ділянкою, оскільки у 2012-2014 року за відомостями податкової інспекції взагалі відсутні рухи коштів по орендній платі, що свідчить про зворотне.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Олімп-Агро» просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення. Зазначає, що обгрунтовуючи позовні вимоги в частині визначення розміру заборгованості по орендній платі, ОСОБА_1 посилалася на лист відділу у Попільнянському районі ГУ Держгеокадастру у Житомирській області від 03.11.2020 № 97-6-0.31-453/176/20 та вважала, що за період 2012-2019 років така становить 33 547, 42 грн. При цьому, ОСОБА_1 визнала факт сплати орендної плати 04.12.2019 в сумі 6010, 99 грн. Крім того, під час розгляду справи судом першої інстанції беззаперечно доведено, що ОСОБА_1 21.09.2012 отримала кошти в рахунок погашення орендної плати за майбутні періоди в сумі 21 815 грн. Вказує, що у 2018 році виплата орендної плати ОСОБА_1 шляхом зарахування відповідної суми орендної плати за кожен поточний рік була припинена у зв`язку із закінченням періоду оренди, який покривала сплачена сума згідно видаткового касового ордера №558 від 21.09.2012 та розпочато виплату орендної плати шляхом нарахування та виплати орендної плати з урахуванням податків, які були нараховані і виплачені ТОВ «Олім-Агро» як податковим агентом на користь держави. Вважає, що розрахунок орендної плати, проведений судом першої інстанції є правильним, а зазначення фрази «військовий збір» є помилкою. Також вважає обгрунтованим застосування судом першої інстанції строків позовної давності. Наголошує на тому, що при вирішенні вимоги щодо розірвання договору оренди, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність обставин систематичності несплати орендної плати за умовами договору оренди, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та її представник адвокат Проценко Ю.М. доводи апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити, надали усні та письмові пояснення судові, аналогічні викладеному в апеляційній скарзі.

Представник ТОВ «Олім-Агро» Москалик В.В. проти доводів апеляційної скарги заперечив, надав суду усні та письмові пояснення аналогічні викладеному у відзиві на апеляційну скаргу.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 3.1165 га, яка розташована на території Великолісівецької сільської ради Попільнянського району Житомирської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:000:0122, площею 3,1165 га /а.с. 4, 5, 88/.

16.04.2012 між ОСОБА_1 та ТОВ «Олімп Агро» укладено Договір оренди землі за умовами якого, Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Великолісівецької сільської ради Попільнянського району Житомирської області, площею 3.1165 га строком на п`ять років, орендна плата вноситься Орендарем в розмірі 4 % на рік, що становить 1652.22 гривень, договір зареєстровано у відділі Держкомзему у Попільнянському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 23.08.2012 за № 03009. /а.с.6-7/

До зазначеного договору оренди землі між сторонами укладено Додаткову угоду, за умовами якої сторони продовжили строк оренди до 2061 року, встановили річну орендну плату за використання об`єкта оренди в розмірі 5 % від грошової оцінки земельної ділянки. Додаткову угоду зареєстровано у відділі Держкомзему Попільнянського району Житомирської області, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 11.12.2012 за № 01290 /а.с.8/.

Відповідно до п. 9 Договору оренди землі визначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій, натуральній чи відбірковій формах розмірі 4 % на рік від проіндексованої грошової оцінки земельної ділянки, що становить 1652 гривень 52 копійок.

Згідно п. 2 Додаткової угоди до Договору оренди землі від 16.04.2012, сторони дійшли згоди, що річна орендна плата за використання об`єкта оренди встановлюється в розмірі 5 % від грошової оцінки земельної ділянки, що орендується.

Пунктом 3 додаткової угоди, решта пунктів основного договору залишається незмінними.

Відповідно до п. 10 Договору оренди землі, обчислення розміру орендної плати на землю в наступні роки здійснюється з урахуванням (без урахування) індексів інфляції.

Відповідно до п. 5 Договору оренди землі, визначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 12908 гривень х 3.2 (коефіцієнт індексації) = 41306 гривень.

Із листа відділу у Попільнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 03.11.2020 № 97-6-0.31-453/176-20 вбачається, що нормативна грошова оцінка земельної частки (паю) по реформованому КСП «НИВА» на території Великолісівецької сільської ради, на дату видачі сертифікатів на право на земельну частку (пай) становила 12908 гривень. Вартість земельної частки (паю) по вказаному господарству з врахуванням коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки, становила: в 2012 році-75529,65 грн.; в 2013 році - 75529,65 грн.; в 2014 році - 90589,53 грн.; в 2015 році- 108717,35 грн.; в 2016 році- 108717,35 грн.; в 2017 році- 108717,35 грн.; в 2018 році- 108717,35 грн. Відповідно до Закону України «Про оцінку земель», Постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1278 «Про затвердження Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення (крім земель населених пунктів)», нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0122, в 2019 та 2020 роках становила 114650,88 гривень./а.с.9/

Згідно Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 03 листопада 2020 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 3.1165 га, яка розташована на території Великолісівецької сільської ради Попільнянського району Житомирської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:000:0122, становить 114650,88 гривень./а.с.10/

Із платіжної відомості № 4 про виплату коштів за земельну частку (пай) на підставі касового ордеру № 419 від 03.08.2012 вбачається, що ОСОБА_1 отримала кошти в розмірі 2466.11грн /а.с.21 /

Із видаткового касового ордеру №588 вбачається, що ОСОБА_1 21.09.2012 отримала кошти в розмірі 21815.00 гривень за земельну частку (пай), в якому у графі «Підпис одержувача» міститься відповідний підпис /а.с.22/.

Разом із тим, Висновком експерта № СЕ-19/106-21/10452-ПЧ від 08.11.2021, встановлено, що підпис від імені ОСОБА_1 у графі «Підпис одержувача» видаткового касового ордеру від 21.09.2012 № 558 виконаний ОСОБА_1 . Підпис від імені ОСОБА_1 у графі «Підпис в одержанні» навпроти запису « ОСОБА_1 » на лицевому боці платіжної відомості № 4 Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛІМП- АГРО» виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою /а.с.94-101/.

Згідно звіту про використання коштів від 28 листопада 2018 року, фіскального чеку від 28 листопада 2018 року, роздруківки повернення поштового переказу від 28 листопада 2018 року, ОСОБА_1 направлено ТОВ «Олімп Агро» кошти в розмірі 1424,23 гривень та 28,48грн (послуги), від одержання яких ОСОБА_1 відмовилась /а.с.23-24,26/

Із прибуткового касового ордера №215 та копії заяви про одержання переказу ЖД ПАТ «Укрпошта» від 17.12.2018 вбачається, що ТОВ «Олімп Агро» направило ОСОБА_1 кошти в розмірі 1424.23 грн - повернення плати за земельну частку (пай) /а.с. 25/.

Згідно звіту про використання коштів від 04.12.2019, заяви про приймання переказу від 04 грудня 2019 року, ОСОБА_1 направлено ТОВ «Олімп Агро» кошти в розмірі 6010.99 грн, призначення: - за пай. /а.с. 27-28/

Із звіту про використання коштів від 04.12.2020, заяви про приймання переказу від 04.12.2020, ОСОБА_1 направлено ТОВ «Олімп Агро» кошти в розмірі 4651,92 гривень, призначення: - за пай. /а.с.29-30/

Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 24 вересня 2020 року, яке набрало законної сили 26 жовтня 2020 року, в задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп-Агро» про визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди землі відмовлено /а.с.31-34/.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, враховуючи наявність заяви представника відповідача про застосування строків позовної давності, встановлені судом фактичні обставини справи, дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення орендної плати, належної до сплати за 2012-2017 роки, задоволенню не підлягають, у зв`язку з пропуском строку позовної давності.

Вирішуючи позовну вимогу про розірвання договору оренди, суд першої інстанції дійшов висновку, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення заявлених нею позовних вимог щодо системності несплати відповідачем орендної плати, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, оскільки не ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах по справі.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним Кодексом України, Законом України «Про оренду землі» (в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин між сторонами у справі).

Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Відповідно до статті 1 Закону «Про оренду землі», яка кореспондується з положеннями частини першої статті 93 ЗК України, оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Частинами першою-третьою статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Згідно зі статтею 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

На вимогу однієї із сторін договір відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Положеннями статей 24, 25 Закону України «Про оренду землі» визначено права та обов`язки орендодавця і орендаря, а саме: орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; своєчасного внесення орендної плати. Орендар, у свою чергу, має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі, за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження та зобов`язаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку.

Статтею 141 ЗК України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою, як систематична несплата земельного податку або орендної плати.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) зроблено правовий висновок щодо підстав для розірвання договору оренди землі з урахуванням пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України: «Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться».

Отже, аналіз змісту статей 24, 25 Закону України «Про оренду землі» та пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підставу для розірвання договору оренди. При цьому факт несплати орендної плати стосується випадків як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому ніж визначено договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо).

Відповідно до статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року в справі № 912/1385/17 (провадження № 12-201гс18) сформульовано такий правовий висновок: «враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. Відповідна правова позиція була викладена Верховним Судом України також у постанові від 11 жовтня 2017 року в справі № 6-1449цс17 і підстав для відступу від неї, як і від висновку в справі № 910/16306/13, Велика Палата Верховного Суду не вбачає. Стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність».

Зазначений підхід до вирішення питання щодо можливості розірвання договору судом з підстави істотності допущеного орендарем порушення договору шляхом систематичної несплати орендної плати є сталим та підтверджується релевантною практикою суду касаційної інстанції. Зокрема, аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17 березня 2021 року у справі № 689/1101/18 (провадження № 61-10292св20), від 27 жовтня 2021 року у справі № 573/1833/20 (провадження № 61-7138св21), від 22 листопада 2021 року у справі № 341/609/20 (провадження № 61-10091св 21), від 24 листопада 2021 року у справі № 357/15284/18 (провадження № 61-13518св21), від 08 грудня 2021 року у справі № 357/452/21 (провадження № 61-7721св21).

Так, із встановлених фактичних обставин справи за спірний період вбачається, що за 2012 рік ОСОБА_1 проведено виплату коштів за земельну частку (пай) в розмірі 2466,11, проте, як встановлено висновком експерта від 08.11.2021 №СЕ-19/106-21/10452-ПЧ, підпис від імені ОСОБА_1 у платіжній відомості і № 4 ТОВ «ОЛІМП- АГРО» виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою.

21.09.2012 ОСОБА_1 отримала авансом кошти в розмірі 21 815,00 гривень за земельну частку (пай) за період 2013 частково 2018 років. Наведеною експертизою встановлено, що підпис одержувача у видатковому касовому ордері від 21.09.2012 №558 виконано ОСОБА_2 .

17.12.2018 ОСОБА_1 направлено ТОВ «Олімп Агро» кошти в розмірі 1424,23 гривень залишок по орендній платі за 2018рік, від одержання яких вона відмовилась.

04.12.2019 ОСОБА_1 направлено ТОВ «Олімп Агро» кошти в розмірі 6010.99 гривень, призначення: - за пай, що становить залишок по орендній платі за 2018рік і суму орендної плати за 2019 рік.

Водночас, колегія суддів зазначає, що наведена в довідці TOB «Олімп-Агро» №220 від 10.11.2022 та наданій оборотно- сальдовій відомості загальна сума сплаченої ОСОБА_1 орендної плата фактично співпадає з розрахунком, який було зроблено представником Відповідача в додаткових письмових поясненнях, які були надані суду апеляційної інстанції, з яким суд погоджується.

Так, з урахуванням наведених у довідці Держгеокадастру від 03.11.2020 №97-6-03.31- 453/176-20 сум нормативної грошової оцінки землі за період 2012-2019 роки, розрахунок сум річної орендної плата, і урахуванням податків га інших обов`язкових платежів становить:

2012 рік 2466, грн (72529,65 грн.* 4% - 15% ПДФО):

2013 рік - 3082,51 грн (72529, 65 грн* 5% -15% ПДФО);

2014 рік - 3850,05 грн (90589,53 грн* 5% - 15% ПДФО);

2015 рік - 4538.94 грн (108717,35 грн.* 5% - 15% ПДФО 1,5% військового збору);

2016 рік- 4375,87 грн (108717,35 грн.* 5% - 18% ПДФО -1,5% військового збору);

2017 рік - 4375, 87 грн. (108717,35 грн.* 5% - 18% ПДФО -1.5% військового збору);

2018 рік 4375, 87 грн. (108717,35 грн.* 5% - 18% ПДФО -1,5% військового збору);

2019 рік- 4614,69 грн. (114650,88 грн.* 5% - 18% ПДФО - 1.5% військового збору).

Отже, з наданих до суду матеріалів справи підтверджено, що позивач отримала від TOB «Олімп-Агро» за період 2012-2019 роки 30292,10 грн.

З урахуванням вказаного розрахунку, сума орендної плати, яку позивач мала отримати за період 2012-2019 роки складає 31679,80 грн.

Водночас, представник Відповідача в попередньо наданих суду апеляційної інстанції письмових поясненнях вказав, що заборгованість утворилася внаслідок помилково наданих Держземагснством у Попільнянському районі коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки землі на території Великолсівецької сільської ради Попільнявського району Житомирської області, що підтверджується наданою відповідачем до апеляційного суду довідкою Держземагенством у Попідьнянському районі № і 298/01-23 від 07.03.2014, згідно якої коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки зазначених земель встановлено на рівні 3.2, в той час, як вбачається з довідки Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 03 11 2020 №97-6-03.31-453/176-20, коефіцієнт-такої індексації встановлено на рівні 3.937, що і призвело до розбіжності в подальших розрахунках.

Отже, колегія суддів вважає, що наведеними розрахунками та поясненнями відповідача підтверджується, що відповідачем після відрахування авансової суми за земельну частку пай у розмірі 21 815,00грн. помилково недоплачено у 2019 році суму за земельну частку (пай) у розмірі 1387, 70 грн (31679,80 грн - 30292,10 грн), яку необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо стягнення орендної плати суд першої інстанції застосував строки позовної давності.

Колегія суддів не погоджується із такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до статей 256, 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною першою статті 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості захистити своє право в примусовому порядку через суд.

Разом з тим згідно із частинами третьою, четвертою статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

За змістом ст. 267 ЦК для визначення початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а і об`єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав.

При цьому норма частини першої статті 261 ЦК України містить презумпцію обізнаності особи про стан своїх суб`єктивних прав, відтак обов`язок доведення терміну, з якого особі стало (могло стати) відомо про порушення права, покладається на позивача.

Позивач в своєму позові стверджує, що Відповідач протягом восьми років нібито взагалі не сплачував їй орендну плату за орендовану згідно оспорюваного договору оренди землі земельну ділянку, в зв`язку з чим вона звернулася з позовом до суду про стягнення вказаної заборгованості. Позовна заява була подана позивачем до суду 22.12.2020.

Відповідач просив застосувати строк позовної давності за період з 16.04.2012 по 22.12.2017.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення орендної плати, належної до сплати за 2012 -2017 роки задоволенню не підлягають у зв`язку з пропуском строку позовної давності.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду у цій частині.

Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що за період 2013-2017 років ОСОБА_1 отримала авансом орендну плату за земельну частку (пай), а тому в цій частині її вимоги є необгрунтованими і задоволенню не підлягають.

Щодо стягнення орендної плати за 2012 рік апеляційний суд вважає, що вимоги підлягають до задоволення.

Так, згідно висновку експерта № СЕ-19/106-21/10452-ПЧ від 08.11.2021 встановлено, що підпис від імені ОСОБА_1 в платіжній відомості ТОВ «ОЛІМП-АГРО» № 4 про виплату коштів за земельну частку (пай) на підставі касового ордеру № 419 від 03 серпня 2012, виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою. Зазначена платіжна відомість відображала отримання оредодавцями орендної плати за користування ТОВ «ОЛІМП-АГРО» земельною ділянкою за 2012 рік.

Отже, за результатами експертизи ОСОБА_1 дізналась про те, що відповідачем окремою відомістю виплачувалась орендна палата за земельну частку (пай) у 2012 році, за отримання якої вона не підписувалась.

А тому колегія суддів вважає, що отримуючи кошти авансом 21 вересня 2012 року в сумі 21 815 гривень як орендну плату в рахунок майбутніх платежів, не можна зробити висновок, що ОСОБА_1 була обізнана про те, що в цю суму не увійшла виплата орендної плати за 2012 рік в сумі 2466,11 грн.

Доводи відповідача про те, що Попільнянським районним судом Житомирської області у рішенні від 24 вересня 2020 у справі №288/665/16 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ОЛІМП-АГРО» про визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди землі встановлено, що відповідно до платіжної відомості №4 про виплату коштів за земельну частку (пай) на підставі касового ордеру №419 від 3 серпня 2012 року ОСОБА_1 отримала кошти в розмірі 2466,11грн, а тому позивач була раніше обізнана про порушення своїх прав, але до суду не зверталась, не можуть бути враховані, оскільки, по-перше, зазначений строк охоплюється позовною давністю, а, по-друге, ОСОБА_1 про порушення своїх прав в частині не отримання орендної плати за земельну частку (пай) за 2012 рік дізналась тільки за наслідками проведеної експертизи, про що уже зазначалось.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що сума заборгованості по орендній платі, з урахуванням проведених виплат та помилкових обрахунків відповідача становить 3853,71 гривень (2466,01 грн +1387, 70 грн), яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Виходячи із наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню, із ухваленням нового судового рішення в цій частині про часткове задоволення вимоги про стягнення заборгованості по орендній платі в сумі 3853,71 грн.

Водночас, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, який, врахувавши наявні докази у справі, дійшов обгрунтованого висновку про те, що позивачем та його представником не доведено факт систематичної несплати орендної плати орендарем Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛІМП-АГРО», оскільки матеріали справи доводять протилежне, а тому обгрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог про розірвання договору оренди з підстав систематичності несплати відповідачем орендної плати.

Виходячи із наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні орендної плати підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення про часткове задоволення позову.

В решті рішення суду залишається без змін.

Оскільки позов задоволено частково на 11%, апеляційну скаргу також задоволено частково (на 11%), то відповідно до положень п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 231,11 грн.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374, 376, 381-384, 390-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 21 липня 2022 року в частині відмови у стягненні орендної плати скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛІМП- АГРО» (13501, вул. Залізнична, 117, смт Попільня, Житомирська обл. Код ЄДРПОУ 32816765), на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) 3853,71 гривень заборгованості по орендній платі.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛІМП- АГРО» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 231,11 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22.11.2022.

Головуючий Судді