Справа № 164/390/22
п/с 2/164/441/2022

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 листопада 2022 року Маневицький районний суд Волинської області
в складі: головуючого судді Ониска Р.В.,
при секретарі Наумик Н.В.,
розглянувши у судовому засіданні в смт. Маневичі справу за позовом КП "Волинська обласна клінічна лікарня" Волинської обласної ради до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення, -
КП "Волинська обласна клінічна лікарня" Волинської обласної ради звернулась з позовом до ОСОБА_1 про стягнення14 600 гривень 52 копійки. Свої вимоги обґрунтували тим, що 05.07.2020, близько 23 год. 40 хв., перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом та керуючись метою заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, під час конфлікту, який виник на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із потерпілим ОСОБА_2 , умисно наніс останньому два удари руками в ділянку щелепи, чим спричинив потерпілому тілесне ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи в ділянці 4-го зуба справа, яке згідно висновку судово-медичного експерта за № 576 від 28.07.2020 за ступенем тяжкості відноситься до середнього ступеня тяжкості. Після отримання тілесного ушкодження, потерпілий від злочину ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні у стоматологічному відділенні КП «Волинська обласна клінічна лікарня» Волинської обласної ради з 08.07.2020 по 14.07.2020. На лікування потерпілого ОСОБА_2 витрачено за рахунок КП «Волинська обласна клінічна лікарня» 14 600,52 грн., що підтверджується інформацією вказаного закладу за № 01 -10/708 від 29.03.2022.
Підстава, яка покладена в основу прийняття ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.02.2021, не є реабілітуючою.
Представник КП "Волинська обласна клінічна лікарня" Волинської обласної радиу судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився будучи належним чином повідомленим про розгляд даної справи, про причини неявки суд не повідомив.
Враховуючи те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності представника позивача - КП "Волинська обласна клінічна лікарня" Волинської обласної радита відповідача ОСОБА_1 .
Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення.
Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно з ст.16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема відшкодування збитків.
Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Статтею 1166 Цивільного Кодексу України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Відповідно до ч. 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.
Частиною 6 вказаної статті передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Вказане кримінальне провадження закрито у зв`язку із відмовою потерпілого від обвинувачення, що є нереабілітуючою підставою для закриття кримінального провадження, а отже, передбачає констатацію факту вчинення особою кримінального правопорушення.
Враховуючи те, що кримінальне провадження закрито, у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення, тобто з нереабілітуючих підстав, відповідач зобов`язаний відшкодувати до місцевого бюджету витрати КП «Волинська обласна клінічна лікарня» Волинської обласної ради, понесені закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення.
За змістом статті 129 КПК України обвинувачений у кримінальному провадженні звільняється від цивільно-правової відповідальності у разі встановлення судом відсутності події кримінального правопорушення.
Отже, в усіх інших випадках, у тому числі і у разі, коли потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення питання про цивільно-правову відповідальність вирішується на загальних підставах.
Частиною 1 ст. 127 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, а також за його згодою будь - яка інша фізична чи юридична особа має право на будь - якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення.
Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства (ч. 7 ст. 128 КПК України).
Згідно з ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно зі ст. 1206 Цивільного кодексу України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993року. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі.
У п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003(у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу.
Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання.
Згідно п. 4 вищезазначеного Порядку стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я.
Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 року № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікування.
Статтями 12, 14, 16 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» передбачено, що охорона здоров`я один з пріоритетних напрямків державної діяльності. Реалізація державної політики охорони здоров`я покладається на органи державної влади, а безпосередньо охорону здоров`я населення забезпечують лікувально-профілактичні, санаторно- профілактичні та інші заклади. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у комунальній власності, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
Судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні в КП "Волинська обласна клінічна лікарня" Волинської обласної ради в період з 08.07.2020 по 14.07.2020. На лікування потерпілого ОСОБА_2 витрачено за рахунок КП «Волинська обласна клінічна лікарня» 14 600,52 грн., що підтверджується інформацією вказаного закладу за № 01 -10/708 від 29.03.2022.
Відповідачем ОСОБА_1 відповідно до ст. 81 ЦПК України не подано суду будь-яких належних доказів, що свідчать про неправильність представленого позивачем розрахунку суми завданої шкоди, а також про безпідставність заявлених позовних вимог.
Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь КП "Волинська обласна клінічна лікарня" Волинської обласної ради 14 600 гривень 52 копійки, як шкоди заподіяної злочином.
Керуючись ст.ст. 2-5, 10-13, 76-82, 133, 141, 258-259, 263-265, 268, 280-284, 289, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 15-16, 22, 1166, 1206 Цивільного кодексу України, суд, -
Позов задовольнити повністю.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте Маневицьким районним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: КП "Волинська обласна клінічна лікарня" Волинської обласної ради, місцезнаходження: 43005, м. Луцьк, Пр. Грушевського, б. 21, Волинської області, .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 (ідентифікаційний номер не відомий).

Повний текст судового рішення складно 25 листопада 2022 року.

Суддя Маневицького районного суду

Волинської області Ониско Р.В.