Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
справа № 936/591/22
Провадження № 2/936/132/2022
22.11.2022 р. смт. Воловець
Воловецький районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Пелих О.О., за участю секретаря судового засідання Іванової Н.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Воловець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ужанського національного природного парку, третьої особи на стороні відповідача: ОСОБА_2 про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

23.06.2022 р. позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Ужанського національного природного парку, третьої особи на стороні відповідача: ОСОБА_2 про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Позов мотивовано тим, що позивач ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах із Ужанським національним природним парком, зокрема, наказом №33 від 08.08.2017 року «Про прийняття на роботу» позивача прийнято на посаду провідного інженера з охорони праці до Ужанського національного природного парку. Враховуючи те, що він свою роботу виконує сумлінно, тому і відсутні щодо нього дисциплінарні стягнення. Так, позивач зазначає, що із листопада місяця 2021 року йому не виплачувалася заробітна плата. Оскільки, Ужанський національний природний парк перед позивачем мав заборгованість із заробітної плати, тому останнім було подано позов про стягнення заробітної плати. Причини не виплати заробітної плати йому були не відомі. Від голови ради трудового колективу ОСОБА_1 дізнався про наявність наказу № 51-к від 08.11.2021 року про його звільнення та додатки до наказу, які 07.06.2022 року голова ради трудового колективу отримала від журналіста газети "Журналісти проти корупції" І.Ладжуна. Зазначає, що з наказом про звільнення він не ознайомлений, у трудову книжку запис не внесений. Крім того, 22.02.2022 р. до Управління Держпраці у Закарпатській області позивачем була направлена Індивідуальна скарга про грубе порушення трудового законодавства, у тому числі, не виплати заробітної плати та допомоги у витребувані документів в Ужанського національного природного парку щодо нього. Зазначає, що наказом №51-к від 08.11.2021 року його було звільнено з посади за прогул за п. 4 ст. 40 КЗпП України.
Окрім цього позивач вказує на те, що наказ № 51-к від 08.11.2021 року про його звільнення підписаний не повноважною особою, так як рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 січня 2022 року у справі №260/1657/21 скасовано наказ про призначення директором Ужанського НПП ОСОБА_2 . Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.05.2022 р. рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 січня 2022 року у справі №260/1657/21 залишено без змін. Таким чином, на думку позивача наказ № 51-к від 08.11.2021 року про його звільнення підписаний не повноважною особою. Вважає, що підстави для його звільнення з посади на підставі п.4 ст. 40 КЗпП України були відсутні. У звязку із вищенаведеним, просить суд поновити його на посаді провідного інженера з охорони праці Ужанського національного природного парку, стягнути з Ужанського національного природного парку середній заробіток за час вимушеного прогулу з 08.11.2021 р. по дату ухвалення рішення суду та судові витрати покласти на відповідача.
24.10.2022 р. від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій він наводить розрахунок коштів за вимушений прогул, а також уточнює позовні вимоги в частині скасування наказу директора Ужанського національного природного парку № 51-к від 08.11.2021 р. про його звільнення. У даній заяві позивач просить крім заявлених вимог у позовній заяві, скасувати наказ директора Ужанського національного природного парку № 51-к від 08.11.2021 р. про його звільнення, судові витрати у виді судового збору сплачені позивачем у розмірі 992,40 гривень та 997,00 гривень стягнути із відповідача.
15.07.2022 року представником відповідача ОСОБА_3 подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого проти задоволення позову заперечує та зазначає, що 08 листопада 2021 року відповідно до наказу директора Ужанського національного природного парку № 51-к ОСОБА_1 звільнено із займаної посади на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України (відсутність на роботі протягом одного робочого дня 04.11.2021 р. без поважних причин). Підставою для видачі даного наказу слугували: доповідна записка в.о. провідного юрисконсульта Ужанського НПП Шкарампота Б. від 04.11.2021 р., акт про відсутність на робочому місці ОСОБА_1 від 04.11.2021 року складений заступником директора Ужанського НПП Кваковська І.М., начальником відділу рекреації та благоустрою Ужанського НПП Горбей О.Я., в.о. провідного юрисконсульта ОСОБА_4 ; акт від 05.11.2021 р. про відмову ОСОБА_1 надавати письмові пояснення з приводу відсутності на роботі 04.11.2021 р. протягом усього робочого дня.; протокол № 005 чергових зборів працівників Ужанського НПП від 05.11.2021 року.
Відповідно до Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників Ужанського національного природного парку, затверджених директором від 25 червня 2018 року, встановлено п`ятиденний робочий тиждень з двома вихідними. Початок роботи з 08.00 години, перерва на обід з 12.00 години до 12.48 години, кінець робочого часу (понеділок - четвер) - 17.00 годин, в п`ятницю о 16.00 годин. Залишати працівнику робоче місце без дозволу безпосереднього керівника неприпустимо.
Посилається у відзиві на те, що копія наказу про звільнення ОСОБА_1 від 08 листопада 2021 року №51-к була відправлена такому рекомендованим листом за адресою його місця реєстрації, що підтверджено квитанцією АТ «Укрпошта» ВПЗ Березний. Однак, зазначений лист повернуто Ужанському НПП 16.11.2021 р. з поміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Видати позивачу трудову книжку не представляється можливим, оскільки такі документи є викраденими і з даного приводу проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні. Щодо твердження позивача про його звільнення не уповноважною особою, вказує на те, що постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду якою залишено без змін рішення Закарпатського окружного адміністративного суду про скасування наказу про призначення директором Ужанського НПП Сойми А.Д. винесено 25 травня 2022 року. Наказ про звільнення ОСОБА_1 директором Ужанського НПП Сойма А.Д. підписано 08.11.2021 р., тобто майже за 6 місяців до винесення зазначеної постанови, з чого слідує, що звільнення позивача було проведено посадовою особою, яка станом на вказаний день мала повноваження вчиняти такі дії. Представник відповідача зазначила, що оскільки, відповідач на час звільнення позивача здійснив з ним остаточний розрахунок по заробітній платі, заборгованість відсутня, а у позивача відсутні підстави для поновлення на роботі, то у відповідача не виникає обов`язку сплатити позивачу середній заробіток за час вимушеного прогулу.
02.08.2022 року позивач ОСОБА_1 подав до суду відповідь на відзив, у якій просив повернути відзив відповідачу з підстав пропущення строку для його подачі та відсутності доказів про повноваження ОСОБА_3 , якою підписаний даний відзив.
26.10.2022 року на адресу суду від представника відповідача надійшла заява про застосування строку позовної давності, відповідно до якої просив застосувати позовну давність щодо позовних вимог ОСОБА_1 в тому числі і щодо вимоги про скасування наказу про звільнення позивача та відмовити у позові.
У судове засідання позивач та його представник не зявилися, проте позивач надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.
Представник відповідача у судове засідання не зявився, проте надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі. У відповідності до відзиву, який знаходиться у матеріалах справи, сторона відповідача у задоволенні позовних вимог просить суд відмовити у повному обсязі.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, у матеріалах наявне пояснення останнього, де він просить відмовити у задоволенні позовних вимог і провести розгляд справи без його участі.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах із Ужанським національним природним парком. Наказом Ужанського національного природного парку за № 33 від 08.08.2017 р. «Про прийняття на роботу» ОСОБА_1 прийнято на посаду провідного інженера з охорони праці з випробувальним терміном на два місяці з оплатою праці згідно штатного розпису з 08 серпня 2017 року. (а.с.12 т.1).
Наказом Ужанського національного природного парку №51-к від 08.11.2021 року, ОСОБА_1 звільнено із займаної посади з 08.11.2021 року за прогул (відсутність на роботі протягом одного робочого дня 04.11.2021 р. без поважних причин) згідно ст. 40 п. 4 КзПП України.(а.с.13, т.1).
Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
За положеннями п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.
За змістом даної норми (п. 4 ст. 40 КЗпПУ) обов`язковою умовою звільнення працівника за прогул є його відсутність на роботі без поважних причин більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня.
Положеннями статей 139-142 КЗпП України визначено, що працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Власник або уповноважений ним орган повинен правильно організувати працю працівників, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержувати законодавства про працю і правил охорони праці, уважно ставитися до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови їх праці та побуту. Трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку.
Відповідно до норм ст.ст. 147-149 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1)догана; 2)звільнення. Дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення. До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.
Як роз`яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992р. №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за п.4 ст.40 КЗпП, суди повинні виходити із того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин.
Для встановлення факту прогулу, тобто факту відсутності особи на робочому місці більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин, суду необхідно з`ясувати поважність причин такої відсутності.
Поважними причинами визнаються такі причини, що виключають вину працівника.
Отже, визначальним фактором для вирішення питання про законність звільнення позивача з роботи за пунктом 4 статті 40 КЗпП України є з`ясування поважності причин його відсутності на роботі.
Із наказу №51-к від 08.11.2021 року вбачається, що підставою видачі цього наказу є : доповідна записка в.о. провідного юрисконсульта Ужанського НПП Шкарампота Б. від 04.11.2021 р., акт про відсутність на робочому місці ОСОБА_1 від 04.11.2021 року; акт про відмову ОСОБА_1 надавати письмові пояснення від 05.11.2021 р.; протокол засідання ради трудового колективу від 05.11.2021 року.
Згідно доповідної записки в.о. провідного юрисконсульта Ужанського НПП Шкарампота Б. від 04.11.2021 р., позивач ОСОБА_1 був відсутній на роботі 04.11.2021 р. протягом усього робочого дня без поважних причин, заздалегідь не попередивши про свою відсутність. Жодних документів, що підтверджують поважність причини його відсутності не надав, на телефонні дзвінки не відповідав. (а.с. 54, т. 1).
У відповідності до акту про відсутність на робочому місці від 04.11.2021 року встановлено, що у ньому також зазначено, що 04.11.2021 р. ОСОБА_1 був відсутній на роботі протягом усього робочого дня, про поважні причини відсутності ОСОБА_1 не надавав, на телефонні дзвінки не відповідав. Цей акт складено заступником директора Ужанського НПП Кваковська І.М., начальником відділу рекреації та благоустрою Ужанського НПП Горбей О.Я., в.о. провідного юрисконсульта ОСОБА_5 . Відсутній підпис ОСОБА_1 про ознайомлення з актом. (а.с. 55 т.1).
Також, 05.11.2021 р. був складений акт заступником директора Ужанського НПП Кваковська І.М., начальником відділу рекреації та благоустрою Ужанського НПП Горбей О.Я., в.о. провідного юрисконсульта ОСОБА_4 про відмову ОСОБА_1 надати письмові пояснення, зокрема у ньому зазначено, що 05.11.2021 р. о 08.10 год. ОСОБА_1 було запропоновано надати письмове пояснення з приводу відсутності його 04.11.2021 р. протягом всього робочого дня і надати таке пояснення він у їх присутності відмовився.(а.с. 56 т.1).
Протоколом №005 засідання ради трудового колективу Ужанського НПП від 05.11.2021 р. року було ухвалено звільнити ОСОБА_1 із займаної посади з 05.11.2021 року за прогул одного дня без поважних причин. (а.с. 57, т.1).
Судом констатовано, що вищезазначені підстави для видачі наказу про звільнення позивача є неналежними та недостовірними і спростовуються наступними доказами.
А саме, показами свідків.
Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні дав покази, що він працює в Ужанському НПП начальником рекреації та благоустрою, станом на 04.11.2021 р. він працював у парку майже два місяці. 04.11.2022 р., він був на робочому місці цілий день, і того ж дня йому повідомили колеги, що відсутній на роботі працівник ОСОБА_1 , якого не було протягом цілого робочого дня,і у звязку із чим, в кінці дня було складено акт про його відсутність позивача на роботі. Зазначив, що 04.11.2022 р. він на юридичній адресі офісу АДРЕСА_1 не знаходився, і на запитання представника позивача де знаходиться робоче місце ОСОБА_1 не дав чіткої відповіді. Повідомив, що офіс Ужанського НПП на даний час знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , де у них було два кабінети. Щодо акту про відмову ОСОБА_1 надати письмові пояснення від 05.11.2021 р. ствердив, що цього дня він його не бачив, а із ним зв`язувались інші працівники в телефонному режимі. Щодо зборів трудового колективу повідомив, що як повідомлялось позивача про ці збори він незнає, а збори проводились за адресою АДРЕСА_2 . Також повідомив суду, що особисто він із позивачем ніколи не зустрічався, вони не знайомі, а саме як дав покази ОСОБА_6 «Особисто я з ним ніколи не зустрічався». Потім свідок змінив покази та пояснив, що все-таки на вигляд позивача знає, але не знайомився із ним особисто.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні повідомила, що працює в Ужанському НПП із 2008 року, із 2014 року працює заступником директора Ужанського НПП, також була головою ради трудового колективу всі ці роки. Однак, у звязку із незаконним призначенням керівника Ужанського НПП Сойма А.Д., відбувся ряд незаконних дій від працівників парку. З цього приводу журналісти проводили розслідування і також її було повідомлено щодо незаконого звільнення багатьох працівників парку, зокрема і ОСОБА_1 .
Щодо акту про відсутність на робочому місці від 04.11.2021 р. та акту про відмову надати письмові пояснення від 05.11.2021 р. щодо ОСОБА_1 , ствердила, що 04.11.2021 р. та 05.11.2021 р. позивач ОСОБА_1 був присутній на роботі цілий день за адресою адміністративної будівлі парку АДРЕСА_1 . Повідомила, що ні 04.11.2021 р., ні 05.11.2021 р., посадові особи які підписали дані акти ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 не приходили до офісу за вказаною адресою.
Щодо протоколу № 005 засідання ради трудового колективу Ужанського НПП, який підписаний головою ради трудового колективу ОСОБА_8 та секретарем ОСОБА_9 стверджує, що немає ніяких підтверджень щодо того, що ці особи були обрані як головою та секретарем, оскільки із 2014 р. головою трудового колективу була вона і жодних перевиборів не було. У витягу із колективного договору Ужанського НПП зазначено, що колективний договір яким і станом на сьогодні користуються працівники Ужанського НПП, складений 2018 року директором ОСОБА_10 і нею, як головою трудового колективу ОСОБА_7 . Додала, що ніхто не повідомляв її і працівників Ужанського НПП що буде проводитися засідання ради трудового колективу Ужанського НПП на вул. Шевченка 27 смт. Великий Березний, і оскільки головою ради трудового колективу була вона і до неї ніхто не звертався щодо погодження звільнення ОСОБА_1 .
Крім того, пояснила суду, що у протоколі № 005 засідання ради трудового колективу зазначено про розгляд питання, а саме відсутності на робочому місці ОСОБА_1 начальника господарського відділу, однак позивач не займав цю посаду, а працював на посаді провідним інженером із охорони праці, крім того у наказі про звільнення ОСОБА_1 навіть не зазначено із якої посади звільняють його. Тому вважає, що вищезазначені документи по звільненню є сфальсифікованими, у зв`язку із чим нею було написано заяви щодо порушення кримінальних проваджень по факту підроблення цих документів, щодо тих людей, які сфальсифікували ці документи. Також, свідок ОСОБА_7 зазначила, що із 2017 року по теперішній час офіційне робоче місце позивача ОСОБА_1 в Ужанському НПП знаходилось за адресою АДРЕСА_1 , це офіс парку в якому Ужанський НПП визначався із 2006 року. Про зміну юридичної адреси парку вона дізналася у Великоберезнянському районному суді, оскільки вона представляє інтереси працівників Ужанського НПП, які були незаконно звільнені. Крім того, пояснила, що розпорядчих документів директора ОСОБА_2 проте, що робоче місце ОСОБА_1 змінюється на іншу адресу на АДРЕСА_2 не було.
Свідок ОСОБА_10 щодо звільнення ОСОБА_1 із посади провідного інженера із охорони праці повідомив, що йому відомо, що 04.11.2021 р. були складені акти щодо відсутності позивача на роботі та відмову позивача надавати письмові пояснення з приводу відсутності на роботі, доповідна записка та протокол чергових зборів працівників Ужанського НПП від 05.11.2021 року. Підтвердив суду, що 04.11.2021 р. ОСОБА_1 був на роботі весь робочий час, є досвідченим та дисциплінованим працівником, також 05.11.2021 р. позивач був на роботі, проте із наказом про звільнення не був ознайомлений. Крім того, свідок зазначив, що осіб які складали та підписали дані акти ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 він не бачив та інші працівники парку також не бачили їх за адресою офісу парку Незалежності,7 смт. Великий Березний.
Щодо акту про відмову ОСОБА_1 від 05.11.2021 р. надавати пояснення, у якому зазначено що ОСОБА_1 о 08.10 год. відмовився надавати пояснення, свідок зазначає, що працівники парку ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 не були того дня на роботі за адресою офісу парку Незалежності,7 смт. Великий Березний.
Щодо протоколу зборів трудового колективу, у якому головою ради трудового колективу зазначено ОСОБА_8 , а секретарем ОСОБА_9 , пояснює що дані особи зборами трудового колективу не обиралася ні головою ні секретарем, оскільки збори трудового колективу не проводились, і працівників парку щодо їхнього обрання не повідомлялися. Також відмітив, що 05.11.2021 р. на зборах трудового колективу згідно протоколу № 005 були присутніми всього 5 чоловік, а штат Ужанського НПП складає близько 180 чоловік. Згідно копії колективного договору який знаходиться у матеріалах справи головою ради трудового колективу є ОСОБА_7 а секретарем Дербаль Ю.М. Крім того, зазначив що у протоколі № 005 зазначено про розгляд відсутності на робочому місці ОСОБА_1 начальника господарського відділу, проте позивач не працював на цій посаді, а працював на посаді провідного інженера із охорони праці.
Про робоче місце Ужанського НПП ствердив, що парк має у власності адмінбудівлю яка була куплена 17 років назад і ця адмінбудівля пристосована для управлінського персоналу, апарату управління де належним чином обладнані кабінети із всіма необхідними засобами для комунікації управління, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Підтвердив, що не був виданий розпорядчий документ та не було належним чином доведено до відома працівників парку що робоче місце парку по Шевченка, 27, оскільки приміщення за адресою АДРЕСА_2 не належить Ужанському НПП і там не обладнані приміщення для управління.
Свідок ОСОБА_3 яка працює заступником директора Ужанського НПП пояснила, що її прийняли на роботу із 1 вересня 2021 р., і вона із працівником парку ОСОБА_1 станом на 04.11.2021 р. не була знайома, ніколи його небачила. Однак зазначила, що ОСОБА_1 на роботу не ходив, тому було складено акт про його відсутність на роботі, який складував ОСОБА_4 в кінці робочого часу того ж дня, а на другий день було складено акт про відмову надавати пояснення. Зокрема, пояснила, що юрисконсульт ОСОБА_4 04.11.2021 р. сказав їй, що ОСОБА_1 немає на робочому місці, і потрібно приймати міри щодо нього, складати акт про відсутність і потім звільняти його. ЇЇ колега ОСОБА_9 повідомляла позивача ОСОБА_1 проте, щоб він вийшов на роботу, якщо він не прийде його буде звільнено. Акти складали на робочому місці за АДРЕСА_2 . Крім того, дала покази проте, що до офісу парку за адресою АДРЕСА_1 вона не приходила, і незнає де знаходиться кабінет ОСОБА_1 . На запитання представника позивача «Чи повідомляли ви ОСОБА_1 у якому місці і у якій годині мають відбуватися збори трудового колективу щодо його звільнення» ненадала відповідь.
У постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі № 235/2284/17 (провадження № 61-72св17) зроблено висновок, що основним критерієм віднесення причин відсутності працівника на роботі до поважних є наявність об`єктивних, незалежних від волі самого працівника обставин, які повністю виключають вину працівника.
Із огляду на наведене, суд відхиляє посилання представника відповідача у відзиві, на те, що позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за прогул, вчинений 04 листопада 2021 року, факт здійснення якого зафіксований належним чином актом про відсутність на робочому місці, оскільки даний факт є недоведеним згідно показів свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , які підтвердили присутність позивача ОСОБА_1 на робочому місці 04.11.2021 р. та показами ОСОБА_3 та ОСОБА_6 в частині тих показів, що останні підтвердили те, що особисто незнайомі із позивачем ОСОБА_1 , а також те, що 04.11.2021 р. не знаходились у офісі за адресою АДРЕСА_1 , а перебували за іншою адресою офісу АДРЕСА_2 .
Крім того, досліджуючи копію протоколу № 005 засідання ради трудового колективу Ужанського НПП від 05.11.2021 року (а.с. 57, т.1), судом зясовано наступні обставини.
Згідно зі 245 КЗпП України, працiвники мають право брати участь в управлiннi пiдприємствами, установами, органiзацiями через загальнi збори (конференцiї), ради трудових колективiв, професiйнi спiлки, якi дiють у трудових колективах, iншi органи, уповноваженi трудовим колективом на представництво, вносити пропозицiї щодо полiпшення роботи пiдприємства, установи, органiзацiї, а також з питань соцiально-культурного i побутового обслуговування.
Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний створювати умови, якi б забезпечували участь працiвникiв в управлiннi пiдприємствами, установами, органiзацiями. Службовi особи пiдприємств, установ, органiзацiй зобов`язанi у встановлений строк розглядати критичнi зауваження i пропозицiї працiвникiв i повiдомляти їх про вжитi заходи.
Відповідно до сталої практики трудового законодавства, повноваження трудових колективів здійснюються безпосередньо загальними зборами (конференціями) трудових колективів підприємств, установ, організацій.
Загальні збори (конференції) трудових колективів підприємств, установ, організацій розглядають найважливіші питання життя і діяльності трудових колективів. Збори (конференції) трудових колективів підприємств, установ, організацій можуть проводитися також по цехах, відділах, дільницях, бригадах та інших підрозділах.
Збори вважаються правомочними, якщо в них бере участь більш як половина загальної кількості членів колективу, а конференція - не менш як дві третини делегатів.
Рішення загальних зборів (конференції) трудового колективу приймаються відкритим голосуванням більшістю голосів членів колективу, присутніх на зборах (конференції). При проведенні зборів трудового колективу по цехах та інших підрозділах підприємства, установи, організації рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувала більшість членів трудового колективу, присутніх на зборах. Рішення доводяться до відома всіх членів колективу.

Зі змісту протоколу № 005 чергових зборів працівників Ужанського НПП від 05.11.2021 року убачається, що головою ради трудового колективу був ОСОБА_8 , секретарем зборів була ОСОБА_9 та були присутні працівники ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Із копії колективного договору на 2018-2021 роки, який схвалений на зборах трудового колективу (протокол №1 від 25.06.2018 року) вбачається що такий укладений між директором Ужанського НПП ОСОБА_10 та головою ради трудового колективу ОСОБА_7 . Зокрема, із даного колективного договору чітко встановлено, що головою ради трудового колективу була ОСОБА_7 . Інших відомостей та розпорядчих документів щодо обрання головою ради трудового колективу ОСОБА_8 , та переобрання голови ради трудового колективу Ужанського НПП шляхом проведення зборів трудового колективу, суду зі сторони відповідача не надано. Крім того, показами свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , стверджується, що до їх відома та до відома інших працівників, не було донесено рішення щодо обрання ОСОБА_8 головою ради трудового колективу шляхом проведення зборів трудового колективу. Таким чином, із огляду на наведене, суду не надано жодних доказів, що ОСОБА_8 був уповноваженого особою трудового колективу Ужанського НПП.

Окрім зазначеного, якщо ж вважати, що на час складання протоколу № 005 чергових зборів працівників Ужанського НПП від 05.11.2021, загальна кількість працівників трудового колективу складала близько 180 чоловік, то більшість голосів складає не менше 90 (180:2=90). Водночас, із дослідженням протоколу № 005 чергових зборів, а саме списку працівників трудового колективу Ужанського НПП від 05.11.2021 р., які прийняли участь у зборах 05.11.2021 р. встановлено, що на зборах трудового колективу було присутніх 3 працівників ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , а разом із секретарем зборів ОСОБА_9 та головою ради трудового колективу ОСОБА_8 всього було 5 осіб, (а.с.57), а відтак такі збори є неправомочними.

Таким чином, кожна з наведених обставин виключає законність звільнення позивача з роботи, ці обставини тягнуть його поновлення на роботі. Вказані порушення вимог закону і процедури звільнення позивача з роботи не були спростовані відповідачем.

Щодо клопотання представника відповідача про застосування строку позовної давності,суд виходить з наступного.

Згідно з частиною першою статті 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Відповідно до частини першої статті 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства.

Згідно приписів частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності встановлення судом факту доведеності порушення права особи, яка звернулася до суду з позовом.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 01 квітня 2019 року по справі №752/12158/14-ц виклав правовий висновок, згідно якого строки звернення до суду у справах щодо трудових правовідносин врегульовано нормами КЗпП України. Зазначені строки звернення до суду застосовуються виключно щодо спорів, які за своєю юридичною природою належать до трудового права.

Верховний Суд указав, що спір про звільнення - це спір за заявою про поновлення на роботі. Для звернення з позовами про поновлення на роботі встановлено місячний строк.

Повторюючи загальне правило про те, що строк для звернення обчислюється з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, стаття 233 КЗпП України конкретизує це правило стосовно звільнення працівника.

Судом встановлено, що в день звільнення 08.11.2021 року позивача не було ознайомлено з наказом про звільнення та не вручено копію наказу про звільнення, доказів протилежного суду не надано.

Встановлено, що про порушення свого трудового права ОСОБА_1 достеменно дізнався 09.06.2022 р., будучи присутнім в судовому засіданні Воловецького районного суду Закарпатської області по іншій цивільній справі. З даним позовом до суду він звернувся 23.06.2022 року.

Таким чином, в разі встановлення судом пропуску передбачених ст. 233 КЗпП України строків, суд при розгляді трудового спору повинен з`ясувати всі обставини справи. При необґрунтованості вимог працівника по суті суд відмовляє позивачу в задоволенні вимог саме з цієї підстави. Якщо вимоги позивача є обґрунтованими, але строк, встановлений ст. 233 КЗпП України, пропущено без поважних причин, суд також відмовляє у позові, але у зв`язку з пропуском встановленого строку. При обґрунтованості позовних вимог і пропуску строку з поважних причин, строк для звернення до суду поновлюється, а позов задовольняється.

Із огляду на наведене, суд вважає, що трудове право позивача порушено, строк, встановлений ст. 233КЗпП України позивачем не пропущено, оскільки скасування наказу та поновлення на роботі є пов`язаними вимогами, а відтак не встановлено підстав для застосування строків позовної давності за заявою представника відповідача.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що наказ № 51-к від 08.11.2021 року «Про звільнення» ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а позивач ОСОБА_1 - поновленню на роботі.

Щодо заявлених позовних вимог у частині про стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд зазначає.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу (частина друга статті 235 КЗпП).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частини четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 серпня 2020 року в справі № 501/2316/15-ц (провадження № 61-37956св18) вказано, що:

«статтею 235 КЗпП передбачено, що виплата середнього заробітку за час вимушеного прогулу здійснюється у випадках: звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу (частина перша); у разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству (частина третя); у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу (частина четверта).

Отже, вимушений прогул визначається як період часу, з якого почалось порушення трудових прав працівника (незаконне звільнення або переведення на іншу роботу, неправильне зазначення формулювання причин звільнення або затримки видачі трудової книжки при звільненні) до моменту поновлення таких прав, тобто ухвалення рішення про поновлення працівника на роботі, чи визнання судом факту того, що неправильне формулювання причини звільнення в трудовій книжці перешкоджало працевлаштуванню працівника.»

Середній заробіток працівника визначається за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 (надалі - Порядок).

Відповідно до п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Враховуючи наведені обставини, а також те, що позивач ОСОБА_13 підлягає поновленню на роботі, суд дійшов висновку, що з відповідача на його користь підлягає стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

З урахуванням цих норм, зокрема, абзацу третього пункту 2 Порядку, середньомісячна заробітна плата за час затримки розрахунку обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто дню звільнення працівника з роботи.

Відповідно до пункту 5 розділу ІV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час затримки розрахунку, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пункту 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час затримки розрахунку, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац другий пункту 8 Порядку).

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац третій пункту 8 Порядку).

Крім того, положеннями розділу ІІІ Порядку передбачені виплати, які підлягають і не підлягають урахуванню (зокрема, одноразові виплати, соціальні виплати, окремі види премій тощо) при обчисленні середньої заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплати за час затримки розрахунку.

Згідно з довідкою АТ «Акцент-Банк» № 3490 від 08.06.2022 року про отримання заробітної плати від ОМС Ужанський національний природний парк, яка видана ОСОБА_1 за період з 01.01.2021 по 06.06.2022 за його рахунком у АТ «А-Банк» були виплати працівнику за основним місцем роботи заробітної плати, лікарняні і розрахункові заробітна плата ОСОБА_1 , зокрема за останніми двома повністю відпрацьованими місяцями роботи позивача:

- за липень 2021 року заробітна плата із Ужанського НПП виплачена позивачу в розмірі 9660,00 гривень, що із урахуванням податків 18% прибутковий податок та 1,5% військовий збір становить 12000,00 гривень (в місяці 22 робочий день).

- за серпень 2021 року заробітна плата із Ужанського НПП виплачена позивачу в розмірі 4830,00 гривень, що із урахуванням податків 18% прибутковий податок та 1,5% військовий збір становить 6000,00 гривень (в місяці 21 робочий день).

Таким чином, за липень 2021 року та серпень 2021 року 43 робочі дні. Середня заробітна плата складає (12 000,00+6000,00 /43 робочі дні) 418,60 гривень за один робочий день.

За період з 09.11.2021 по 22.11.2022 року 260 робочих днів (листопад 2021 16 днів; грудень 2021 22 днів, січень 2022 р. 19 днів, лютий 2022 -20 днів, березень 2022 22 дні, квітень 20 днів, травень 2022 20 днів, червень 2022 20 днів, липень 2022 - 21 днів, серпень 2022 - 22 дні, вересень 2022 - 22 дні, жовтень 2022 20 днів, листопад 16 днів).

Сума виплати середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу за період з 09.11.2021 по 22.11.2022 року становить 108 836,00 гривень (418,60 * 260 робочих днів).

Враховуючи наведене, суд визначив позивачу точну грошову суму середньої заробітної плати за весь час вимушеного прогулу за період з 09.11.2021 р. по 22.11.2022 р. що становить 108 836,00 гривень, яку слід стягнути із відповідача на його користь.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, таким чином із відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору в розмірі, а саме в розмірі 1989,40 гривень (992,40 грн. +997,00 грн.).

Крім того, на підставі статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 992,40 гривень.

Керуючись статтями 10, 11, 12, 13, 141, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Ужанського національного природного парку, третьої особи на стороні відповідача: ОСОБА_2 про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, - задовольнити.

Скасувати наказ директора Ужанського національного природного парку № 51-к від 08.11.2021 року «Про звільнення ОСОБА_1 » щодо звільнення ОСОБА_1 з займаної посади 08 листопада 2021 року за прогул (відсутність на роботі протягом одного робочого дня 04.11.2021 р. без поважних причин) згідно з п.4 ст. 40 КЗпП України.

Поновити ОСОБА_1 на посаді провідного інженера з охорони праці Ужанського національного природного парку.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді провідного інженера з охорони праці Ужанського національного природного парку.

Стягнути з Ужанського національного природного парку на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, за період з 09 листопада 2021 року по 22 листопада 2022 року в сумі 108 836 (сто вісім тисяч вісімсот тридцять шість) гривень 00 копійок з утриманням із цієї суми установлених законодавством податків та зборів.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах платежу за один місяць.

Стягнути з Ужанського національного природного парку на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати у виді судового збору в розмірі 1989 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят дев`ять) гривень 40 копійок.

Стягнути з Ужанського національного природного парку на користь держави судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання її до Закарпатського апеляційного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ;

Відповідач: Ужанський національний природний парк, місцезнаходження: 88900, Закарпатська область, смт. Великий Березний, вул. Шевченка, 27, ;

Третя особа на стороні відповідача: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Суддя Пелих О.О.