1Справа № 335/5407/22 2/335/2570/2022
УХВАЛА
17 листопада 2022 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя:
у складі головуючого судді Макарова В.О.,
за участю секретаря судового засідання Ступіної В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,
У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.
В обґрунтування позову зазначила, що 03.08.2013 року вона одружилась з ОСОБА_2 . Шлюб було зареєстровано Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 225, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 .
В останній час сімейне життя між сторонами поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб, сім`ю.
Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у позивача та у сім`ї, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.
На даний момент ведення між подружжям спільного господарства та проживання припинено, та за глибоким переконання ОСОБА_1 подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини не має.
У зв`язку з наведеними та керуючись ч. 1 ст. 110, ст. 112 Сімейного кодексу України, позивач вирішила звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу.
Підстави, які б перешкоджали звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу, передбачених ст. 110 Сімейного кодексу України, зокрема таких як вагітність або ж недосягнення їхньою спільною дитиною одного року, - відсутні.
Позивач вважає, що причини які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя сторін як подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам.
Від спільного шлюбу вони з відповідачем мають дитину ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 .
Крім того, вказала, що спір про місце проживання їх спільної дитини між сторонами відсутній. Спільний син ОСОБА_3 зареєстрований та мешкає разом з позивачем та перебуває на її утриманні.
Шлюбні відносини між сторонами припинені, боржник не мешкає з їх родиною, участі у вихованні дитини не приймає, матеріальної допомоги на виховання сина не надає.
Нехтування батьківськими обов`язками з боку батька, на думку позивача, принижує гідність дитини, а наявність людини, яка юридично має права батька, але фактично залишається чужою людиною може в подальшому призвести до негативних наслідків у житті дитини як з моральної, так і з правової точки зору.
З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, ОСОБА_2 , матеріально позивачу та їхньому спільному сину взагалі не допомагає, участі у його вихованні не приймає, внаслідок чого вона не має можливості сама утримувати свого малолітнього сина.
Враховуючи те, що боржник зобов`язаний утримувати неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття, але добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини він не надає, позивач вважає свої вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Посилаючись на викладене, позивач просила розірвати шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 03.08.2013 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 225. Стягнути з відповідача на свою користь кошти (аліменти) на утримання (виховання) малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини всіх видів доходів заробітку боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Ухвалою судді від 31.08.2022 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.
Позивач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку. 17.11.2022 року представник позивача адвокат Бітяков Д.М. подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі та без участі позивача. Крім того, просив позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 коштів (аліментів) на утримання (виховання) малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини всіх видів доходів заробітку боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку залишити без розгляду. На позовних вимогах в частині розірвання шлюбу сторона позивача наполягає та просить їх задовольнити у повному обсязі.
Відповідач в судове засідання з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку. 26.09.2022 року на адресу суду від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про визнання позову, відповідно до якої ОСОБА_2 просить позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити в повному обсязі.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, вирішуючи подану представником позивача заяву, приходить до наступного.
Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.
Як вбачається із даної норми, вказане право позивача є абсолютним, тобто, не залежить від мотивів позивача чи волі сторін у справі.
Водночас, положення ст. 257 ЦПК України не є диспозитивними та передбачають обов`язок суду залишити позов без розгляду з підстав вказаних у частині 1 цієї статті.
Враховуючи позицію позивача з приводу заявлених нею вимог, оскільки заяву позивачем подано до початку розгляду справи по суті та вказане не суперечить нормам закону і не порушуватиме прав учасників справи чи інших осіб, позов в частині стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить залишити без розгляду.
Керуючись п. 5 ч. 1 ст. 257, ст.ст. 258-261 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів в частині стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без розгляду.
Продовжити розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.
У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.О. Макаров