Справа № 128/1882/22
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

22 листопада 2022 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Васильєвої Т.Ю.,

секретар Кострюкова Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Тимощук Володимир Вікторович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що в приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука В.В. перебуває на виконанні ВП № 68661516 від 15.02.2022, сторонами якого є позивач як боржник та відповідач як стягувач. Про існування даного виконавчого провадження боржник дізнався із сайту Єдиного реєстру виконавчих проваджень. Представник позивача отримав документи з реєстру автоматизованої системи виконавчого провадження, ознайомившись з якими виявив, що зазначене виконавче провадження проводиться на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу міста Києва Золотих О.О., зареєстрованого в реєстрі за № 23571, виданого 23.12.2021.

Вказує, 23.12.2021 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу міста Києва Золотих О.О. на підставі ст. ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат», п. 2 Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 та керуючись ч. 1 ст. 640 Цивільного Кодексу України та ч. 6 ст. ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 № 675-VIII, вчинив виконавчий напис, в якому запропоновано звернути стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором № 133263-ВН-1-002 від 14.12.2020, укладеним з ТОВ «Бізнес Позика» (стягувач), заборгованість за кредитним договором № 133263-ВН-1-002 від 14 грудня 2020 року. У вищевказаному виконавчому написі нотаріуса зазначено, що загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника складає 75 515, 82 гривень, з яких сума заборгованості становить 74 875, 82 грн, яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту, що становить 37 677, 82 грн; простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом, що становить 37 198, 00 грн. За вчинення виконавчого напису на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» нотаріусом стягнуто зі стягувача 640 грн. Даний виконавчий напис пред`явлено до примусового виконання до приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука В.В., що підтверджується відповідною постановою про відкриття виконавчого провадження.

Позивач вважає даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріус при вчиненні виконавчого напису не дотримався жодних вимог п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172. Вважає, що приватний нотаріус вніс до виконавчого напису відомості, які не відповідають дійсності. Сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Боржник повинен бути повідомлений не менш ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Крім цього, у позивача відсутні відомості про те, чи отримував нотаріус від стягувача ТОВ «Бізнес Позика» первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), документи, які підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання, також не надано доказів направлення боржнику вимоги про погашення заборгованості у зазначеному розмірі із відміткою поштового відділення про вручення чи неможливість вручення боржнику такої вимоги, а тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед відповідачем ТОВ «Бізнес Позика» є безспірним. З наданих документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Таким чином, позивач вважає спірною заборгованість нараховану у виконавчому написі нотаріуса, оскільки заборгованості за вказаним вище договором взагалі не існує, її не підтверджено жодним документом.

Крім того, позивач вказує, що виконавчий напис виданий приватним нотаріусом на підставі п. 2 Переліку документів, за яких стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою КМУ від 29.06.1999 №1172, проте, відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.12.2017 по справі № 826/20084/14 визнано нечинною та незаконною Постанову КМУ від 26.11.2014 № 662 «Про внесення Змін, що вносяться до Переліку документів, за яких стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в частині, зокрема, п. 2 вказаних змін до положення. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 залишено без змін 20.06.2018 Велика Палата Верховного Суду залишила в силі ухвалу Вищого адміністративного суду України від 1.11.2017 у справі № 826/20084/14. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 23.12.2021 були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню. Про це також вказує Міністерство юстиції України в листі від 25.06.2020 №5232/19.5.6/32-20 щодо незаконності виконавчих написів на договорах, що нотаріально не посвідчені.

Також позивач зазначає, що його місце проживання та реєстрації не співпадає з нотаріальним округом приватного нотаріуса, а тому нотаріус не мав правових підстав вчинити виконавчий напис.

За вказаних обставин, позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 23571, вчинений 23.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу міста Києва Золотих О.О. та стягнути з ТОВ «Бізнес Позика» на користь позивача судові витрати у розмірі сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову в сумі 496, 20 грн та за подання позовної заяви в сумі 992, 40 грн, що разом складає 1 488, 60 грн.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 14.09.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

В судове засідання учасники справи не з`явились.

Представник позивача разом з позовною заявою подав суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечують проти заочного розгляду справи.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча відповідач був належним чином і в установленому законом порядку повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Заяв про розгляд справи без його участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідачем не подано.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Тимощук В.В., в судове засідання також не з`явився з невідомих суду причин, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Згідно з п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У зв`язку з викладеним, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи, що мають значення для вирішення спору судом.

Згідно копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 15.02.2022, приватним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП № 68661516 з примусового виконання виконавчого напису № 23571, виданого 23.12.2021 про стягнення заборгованості в сумі 75 515, 82 грн з позивача на користь відповідача (а.с. 32 - 33).

Згідно копії заяви вих. № б/н від 10.01.2022 Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика», поданої до приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука В.В., заявник просить розпочати примусове виконання рішення на підставі виконавчого напису від 23.12.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» заборгованості, що виникла про кредитному договору № 133263-ВН1-002 від 14.12.2020 на загальну суму 75 515, 82 грн (а.с. 34 - 35).

Згідно копії договору про надання кредиту № 133263-ВН1-002 від 14.12.2020, Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (кредитодавцеь)та ОСОБА_1 (позичальник) уклали договір про надання кредиту з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, за яким кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 31 000 грн на засадах строковості, поворотності, платності (кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити визначені в договорі проценти за користування кредитом (а.с. 36 - 37).

Згідно копії виконавчого напису, 23.12.2021 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі під № 23571, про стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за договором № 133263-ВН1-002 від 14.12.2020, укладеним з ТОВ «Бізнес Позика», заборгованості за вказаним договором, за період з 14.12.2020 по 26.11.2021, в розмірі 74 875, 82 грн, що складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 37 677, 82 грн; прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом - 37 198 грн; прострочена заборгованість за комісією - 0, 00 грн. Зав чинення цього виконавчого напису нотаріусом стягнуто плату в розмірі 640 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача, становить 75 515, 82 грн (а.с. 38).

Відповідно до заяви про видачу копії виконавчого напису нотаріуса, 27.08.2022 ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. з проханням направити копію виконавчого напису щодо стягнення з заявника заборгованості на користь ТОВ «Бізнес Позика» (а.с. 4 2- 44).

Тобто судом встановлено, що вищевказаний виконавчий напис приватного нотаріуса звернений до примусового виконання та на підставі нього відкрито виконавче провадження.

Оцінивши докази в їх сукупності, суд керується наступними нормами.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі ж самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Згідно з п.п. 1.4 пункту 1, 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, виконавчий напис вчинюється нотаріусом незалежно від місця виконання вимоги, місцезнаходження боржника або стягувача,для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»).

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права.

Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Враховуючи викладене, однією з основних умов вчинення виконавчих написів є наявність документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника, ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (далі Перелік документів), передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку) подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін.

Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Судом встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 23.12.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

Отже, вчиняючи 23.12.2021 виконавчий напис № 23571, приватний нотаріус Золотих О.О. неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23.

Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання».

Верховний Суд у постанові від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19) зазначив, якщо укладений між банком та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Подібна позиція наведена також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року в справі № 910/10374/17 та в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: «Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника».

Крім цього, однією з основних умов вчинення виконавчих написів є наявність документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника, ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах.

В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 посилається,зокрема, на те, що при вчинення виконавчого напису, нотаріус не отримував первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового чи повного погашення, оскільки борг ним повністю сплачено та заборгованість відсутня.

З наданої позивачем копії договору про надання кредиту № 133263-ВН1-002 вбачається, що він не був нотаріально посвідченим. Крім цього, будь-якого обґрунтування зазначеного нотаріусом розміру боргу позивача перед відповідачем на час розгляду справи суду не надано, в зв`язку з чим суду не доведено наявність в нотаріуса підстав вважати, що розмір заборгованості перед відповідачем, що зазначений у виконавчому написі, є безспірним.

Так, з копії оскаржуваного виконавчого напису неможливо встановити, коли настав строк платежу за кредитним договором та коли виникла заборгованість, що стягується на підставі вказаного виконавчого напису, та на якій підставі в ньому зазначено стягнення боргу за період з 14.12.2020 по 26.11.2021. При цьому позивач заперечує наявність будь-якої заборгованості, оскільки вказує, що жодного розрахунку, графіків платежів за період з 14.12.2020 по 26.11.2021 по кредитному договору додано не було.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. без дотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, а також нотаріально посвідченого кредитного договору, а отже виконавчий напис було вчинено безпідставно, за відсутності підтвердження існування нотаріально посвідченого кредитного договору та безспірної заборгованості, а тому позовні вимоги слід задовольнити та визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, у зв`язку із задоволенням позову, згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати зі сплати судового збору в розмірі 992, 40 гривень за звернення до суду із позовною заявою та 496, 20 грн. за звернення до суду із заявою про забезпечення позову, що разом становить 1 488, 60 грн. (а.с. 67, 68). На підтвердження понесення позивачем інших судових витрат доказів не надано.

Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч. ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 211, 223, 259, 263, 265, 268, 280-282 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем, від 23.12.2021, зареєстрований в реєстрі під № 23571, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованості за договором про надання кредиту № 133263-ВН1-002 від 14.12.2020 в сумі 74 875, 82 грн та плати за вчинення виконавчого напису в сумі 640 грн, на загальну суму 75 515, 82 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 488, 60 грн (одна тисяча чотириста вісімдесят вісім гривень 60 коп).

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Вінницьким районним судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», місцезнаходження: вул. Генерала Алмазова, буд. 13, офіс 524, м. Київ, поштовий індекс: 01133, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Тимощук Володимир Вікторович, місцезнаходження: вул. Соборна, 8, офіс 301, м. Вінниця, поштовий індекс: 21050.

Повний текст рішення складено 22.11.2022.

Суддя: