Провадження № 2/229/415/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2022 року м. Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Рагозіної С.О.,

за участю секретаря судового засідання Колупаєвої О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на недоотриману пенсію та стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом.

1. Короткий зміст позовних вимог

30 грудня 2021 року представник позивачки ОСОБА_2 звернулася до Дружківського міського суду Донецької області з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на недоотриману пенсію та стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом, в якому вказала, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Факт смерті ОСОБА_3 на тимчасово окупованій території був встановлений рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 04 червня 2021 року за заявою ОСОБА_1 . Після чого остання звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. 16 червня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до відділу обслуговування громадян №4 (сервісний центр м. Дружківка) Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з заявою щодо повідомлення про розмір недоотриманої пенсії ОСОБА_3 з грудня 2016 року. У відповідь на заяву ОСОБА_1 отримала виписку по пенсійним виплатам ОСОБА_3 , з якої вбачається, що з січня 2017 року по березень 2021 року (включно) ОСОБА_3 була нарахована, але не сплачена пенсія у розмірі 132788.63 грн.

06 жовтня 2021 року ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з грошових сум з належними відсотками і компенсаціями у вигляді недоотриманої пенсії станом на 13 червня 2021 року у розмірі 97952,56 грн, яка обчислена відповідно до довідки відповідача від 03.08.2021 №0500-1801-8/45954.

06 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача з заявою про виплату недоотриманої пенсії та надала свідоцтво про право на спадщину.

Крім того, ОСОБА_1 звернулася до відповідача з заявою про виплату недоотриманої пенсії після смерті матері, яка не увійшла до свідоцтва про право на спадщину за законом у сумі 34836,07 грн.

01.11.2011 відповідач надав відповідь №16806-16071/Б-15/8-0500/21, в якій зазначив, що «…03.08.2021 на запит нотаріуса була надана відповідь №0500-1801-8/45954 про те, що розмір недоотриманої пенсії ОСОБА_3 склав 34836,07 грн. У відповіді було зазначено, що сума недоотриманої пенсії буде зменшена в залежності від дати звернення до територіального управління Пенсійного фонду України особи, яка має право на спадщину. 06.10.2021 вами до відділу обслуговування громадян №4 (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління подано заяву про виплату недоотриманої пенсії ОСОБА_3 . Сума недоодержаної пенсії відповідно до статті ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1056 буде перерахована за три роки до дня звернення за отриманням недоотриманої пенсії».

Згідно з випискою по пенсійним виплатам ОСОБА_3 при розрахунку невиплаченої пенсії з дати звернення ОСОБА_1 , а саме з 06.10.2021, за останні три роки сума недоотриманої пенсії складає 89789,34 грн.

Заборгованість пенсійних виплат за життя ОСОБА_3 , яка не зазначена у свідоцтві про право на спадщину за законом та яка увійшла до складу спадщини складає 34836,07 грн: (132788,63 грн - 97952,56 грн). Заборгованість пенсійних виплат за життя ОСОБА_3 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом та які перераховані за останні 3 (три) роки з дати звернення з відповідною заявою позивача до відповідача (06.10.2021 р.) складає 8163,22 грн (97952,56 грн - 89789,34 грн).

У встановленому нотаріальному порядку позивач не може оформити право власності на недоотриману пенсію у розмірі 34836,07 грн, оскільки у довідці Відповідача, що надійшла нотаріусу зазначено, що «нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно, відповідно до частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» станом на 13.06.2021 складають 97952,56 грн та розмір недоотриманих сум пенсійних виплат буде зменшено в залежності від дати звернення до територіального Пенсійного фонду особи, яка має право на спадщину».

Таким чином, відповідач не визнає за ОСОБА_1 право на недоотриману пенсію померлої матері ОСОБА_3 у розмірі 42999 грн. 29 коп.(34836,07 грн + 8163,22 грн).

Представник позивачки ОСОБА_2 просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на недоотриману за життя пенсію ОСОБА_3 в розмірі 34836,07 грн, стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 недоотриману за життя пенсію ОСОБА_3 в розмірі 42999,29 грн.

25 березня 2022 року представник позивачки ОСОБА_2 подала до суду заяву про збільшення позовних вимог у зв`язку з тим, що відповідачем до суду надана довідка від 28.01.2022, в якій зазначено, що сума недоотриманої пенсії за період з 01.01.2007 по 30.04.2021 складає 133027,04 грн. Розмір недоотриманої пенсії з урахуванням ст. 46 Закону України №1056 за останні три роки складає 89506,07 грн, залишок складає 43520,97 грн.

З урахуванням цього заборгованість пенсійних виплат за життя ОСОБА_3 , яка не зазначена у свідоцтві про право на спадщину за законом та яка увійшла до складу спадщини складає 35074,48 грн: (133027,04 грн - 97952,56 грн). Заборгованість пенсійних виплат за життя ОСОБА_3 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом та які перераховані за останні 3 (три) роки з дати звернення з відповідною заявою позивача до відповідача (06.10.2021 р.) складає 8446,49 грн (97952,56 грн - 89506,07 грн).

Таким чином, відповідач не визнає за ОСОБА_1 право на недоотриману пенсію померлої матері ОСОБА_3 у розмірі 43520 грн. 97 коп.(35074,48 грн + 8446,49 грн).

А тому представник позивачки просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на недоотриману за життя пенсію ОСОБА_3 в розмірі 35074,48 грн, стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 недоотриману за життя пенсію ОСОБА_3 в розмірі 43520,97 грн.

2. Аргументи учасників справи

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 не з`явилися, надали заяви, в якій просять справу розглянути без їх участі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача. У відзиві на позовну заяву представник відповідача позовні вказав, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувала на обліку, як внутрішньо переміщена особа, виплата пенсії призупинена за результатами обміну інформацією з Єдиною інформаційною базою даних відповідно до підпункту 5 пункту 12 постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року № 365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» внутрішньо переміщених осіб. Знята з обліку у зв`язку зі смертю, померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до частини другої статті 49 Закону від 09.07.2003 № 1058 - IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду України протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати.

Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Заява про поновлення виплати пенсії подається пенсіонером особисто або його законним представником до територіального органу Пенсійного фонду України через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (пункт 1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1).

Можливість виплати сум пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, врегульовано статтею 52 Закону №1058, в тому числі і в частині їх виплати спадкоємцям, за умови надання свідоцтва про право на спадщину, де спадковим майном зазначено пенсію померлого пенсіонера.

У випадках, коли на день смерті пенсіонера нарахування та виплата пенсії не здійснювалась, заява щодо поновлення виплати пенсії особисто пенсіонером не надавалась, органи Пенсійного фонду України можуть відновити нарахування пенсії на підставі заяви спадкоємця, визначеного нотаріусом.

Обчислення розміру пенсії, що могла бути нарахована, проводиться згідно з частиною другою статті 49 Закону № 1058, з урахуванням вимог статті 46 Закону № 1058 (не більше ніж за три року до дня звернення за отриманням пенсії).

Датою звернення за отриманням пенсії у випадках смерті пенсіонерів є дата звернення визначеного нотаріусом спадкоємця з усіма передбаченими законодавством документами (аналогічні права належали спадкодавцю).

При надані відповіді на запит нотаріуса щодо суми недоотриманої пенсії органи Пенсійного фонду України вказують розмір недоотриманих сум пенсій на дату формування довідки про суму недоотриманої пенсії та обов`язково зазначають, що розмір виплати може бути зменшено в залежності від дати звернення до територіального органу Пенсійного фонду України особи, яка має право на отримання даної виплати згідно свідоцтва про право на спадщину

Згідно запиту приватного нотаріусу від 14.06.2021 було надано відповідь про залишок недоотриманої пенсії листом від 03.08.2021 № 0500-18)01-8/45954.

У листі зазначено, що залишок недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 складає 97 952 грн 56 коп, сума розрахована за три роки.

У зв`язку зі зверненням за недоотриманою пенсією 06.10.2021, сума недоотриманої пенсії була розрахована за період з 05.10.2018 по 30.04.2021 і склала 89 506 грн 07 коп.

Вимоги позивача, щодо виплати грошових коштів за недоотриману пенсію померлого у розмірі 8 446 грн. 49 коп не повинні бути розглянуті в порядку цивільного судочинства оскільки пенсія, яка не була нарахована за життя спадкодавця, не входить до складу спадщини.

Сума пенсії, що належала ОСОБА_3 і залишилася недоотриманою у зв`язку з її смертю, увійшла до складу спадщини, а позивач, прийнявши спадщину, має право на виплату цієї суми, яка зазначена в свідоцтві про право на спадщину з урахуванням трирічного строку передбаченого ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити позивачу нарахування та виплату суми пенсії за період з 01.01.2017 по 04.10.2018, що належала особі ОСОБА_3 і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, управління зазначає наступне.

ОСОБА_3 перебувала на обліку в Костянтинівсько-Дружківському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, як особа переміщена з тимчасово окупованої території або району проведення антитерористичної операції.

Виплата пенсії ОСОБА_3 була призупинена з 01.01.2017. За поновленням виплати пенсії ОСОБА_3 до управління особисто не звертався, тому пенсія не нараховувалась.

Головне управління вважає, що відсутня норма закону або підзаконного акту, яка б зобов`язувала органи Пенсійного фонду нараховувати суми пенсії пенсіонерам після їх смерті за зверненням членів сім`ї. Норми стосовно виплати пенсії після смерті пенсіонера стосуються лише тієї пенсії, яка була нарахована пенсіонеру за час його життя, тобто належала пенсіонеру на час смерті. Отже, не має правових підстав для здійснення виплати пенсії позивачу, якщо така пенсія не нараховувалась ОСОБА_3 за час життя.

Представник відповідача вважає, що оскільки померлий за життя не вжив заходи щодо своєчасного нарахування та отримання нарахованої пенсії, то він не скористався своїм правом на отримання належних їй сум пенсії. А тому у позивача відсутнє право на спадкування права на нарахування пенсії померлої ОСОБА_3 , у зв`язку з чим просить відмовити у задоволенні позову.

3. Фактичні обставини, встановлені судом

ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Горлівка Донецької області (а.с.11-14).

Відповідно до довідки від 31.07.2015 ОСОБА_3 була зареєстрована як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території України, за адресою: АДРЕСА_1 з 21 липня 2015 року (а.с.16).

10 червня 2021 року в Лиманській державній нотаріальній конторі була заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_3 (а.с.17).

06 жовтня 2021 року на ім`я ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом №300 на майно ОСОБА_3 , яке складалося з грошових сум з належними відсотками та компенсаціями, у вигляді недоотриманої пенсії станом на 13.06.2021 у розмірі 97952,56 грн (а.с.20-21).

На звернення ОСОБА_1 від 06.10.2021 до відповідача надана відповідь про те, що сума недоодержаної пенсії відповідно до статті ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1056 буде перерахована за три роки до дня звернення за отриманням недоотриманої пенсії (а.с.26).

Відповідно до довідки відділу обслуговування громадян №4 (сервісний центр) від 28.01.2022 сума недоотриманої пенсії за період з 01.01.2017 по 30.04.2021 складає 133027,04 грн. Враховуючи те, що померла ОСОБА_3 за період життя не зверталася за поновленням виплати, а спадкоємець її дочка ОСОБА_1 звернулася до управління із заявою про виплату недоотриманої пенсії та необхідними документами 06.10.2021, то розмір недоотриманої пенсії був зменшений з урахуванням вимог статті 46 Закону №1056, та складає 89506,07 грн. Залишок складає 43520,97 грн (а.с.47).

З урахуванням цього заборгованість пенсійних виплат за життя ОСОБА_3 , яка не зазначена у свідоцтві про право на спадщину за законом та яка увійшла до складу спадщини складає 35074,48 грн: (133027,04 грн - 97952,56 грн). Заборгованість пенсійних виплат за життя ОСОБА_3 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом та які перераховані за останні 3 (три) роки з дати звернення з відповідною заявою позивача до відповідача (06.10.2021 р.) складає 8446,49 грн (97952,56 грн - 89506,07 грн).

4. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи зі змісту статті 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Згідно з ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст ч. 3 ст. 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Суд зазначає, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Отже, у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна, яке визначено в свідоцтві про право на спадщину за законом від 06.10.2021 №300.

Вищевказане свідоцтво про право на спадщину за законом від 06 жовтня 2021 року, видане на ім`я ОСОБА_1 і у якому зазначено, що спадщина складається з недоотриманих пенсійних коштів у розмірі 97952,56 грн, не оспорено та є чинним, а тому зменшення суми пенсії спадкодавця, що належить спадкоємцю, є безпідставним.

Дата звернення спадкоємця до органу Пенсійного фонду України з вимогою про виплату нарахованої за життя спадкодавця пенсії не впливає на розмір виплат та не надає органам Пенсійного фонду України права на обмеження цих виплат.

Тлумачення статей 1218, 1227ЦК України свідчить про те, що законодавство допускає спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії.

Посилання відповідача у відзиві на позов, що померла ОСОБА_3 за життя не виявила бажання поновити їй пенсію та не зверталася з відповідною заявою до відповідача і пенсія не отримана з вини пенсіонера, не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Статтею 8 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

На час виникнення спірних правовідносин ані воєнний, ані надзвичайний стан в Україні в цілому, так і на окремих територіях Донецької та Луганської областей, не запроваджувалися.

Відповідно до статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема: права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (пункти 1, 6).

Визначення поняття внутрішньо переміщеної особи наведено у абзаці першому частини першої статті 1 Закону України від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин).

Внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Як зазначено в статті 2 цього Закону Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, повернення таких осіб до їх покинутого місця проживання в Україні та їх реінтеграції.

Жодним законом України не визначено такої підстави для припинення пенсії, як відсутність у особи її реєстрації як внутрішньо переміщеної.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 243/3505/16-ц (провадження № 14-271цс18), постанові Верховного Суду від 17 грудня 2018 року у справі № 243/5697/16-ц (провадження № 61-34175св18) та у постанові Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 227/2802/16-ц (провадження № 61-6270св18) зазначено про те, що, підтверджуючи майнові права фізичних осіб незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального статусу, закон не передбачає жодних обмежень інших прав таких осіб, які вони можуть реалізувати на території України.

Тому припинення пенсійних виплат за життя спадкодавця з підстав, не передбачених законом, та не оскарження дій спадкодавцем не зумовлює припинення вже призначених пенсійних виплат і не позбавляє його спадкоємців можливості спадкувати право на отримання пенсії. Право на такі виплати у спадкодавця зберігається і в розумінні положень статті 1227 ЦК України ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю.

Подібні правові висновки зроблені у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) надано правовий висновок, у якому зазначено, що припинення страхових виплат за життя спадкодавця з підстав, не передбачених законом, та не оскарження дій фонду спадкодавцем не зумовлює припинення вже призначених страхових виплат і не позбавляє його спадкоємців можливості спадкувати право на отримання страхових виплат. Право на такі виплати у спадкодавця зберігається і в розумінні положень статті 1227 ЦК України ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю.

За інформацією відділу обслуговування громадян №4 (сервісний центр) загальна сума недоотриманої пенсії ОСОБА_3 за період з 01.01.2017 по 30.04.2021 складає 133027,04 грн.

Свідоцтво про право на спадщину за законом від 06 жовтня 2021 року закріпляє права власності ОСОБА_1 на недоотриману пенсію у сумі 97952,56 грн.

Таким чином, суд доходить до висновку, що за ОСОБА_1 підлягає визнання права власності за решту недоотриманої пенсії, а саме 35074,48 грн, виходячи з розрахунку: 133027,04 грн - 97952,56 грн.

Ця сума, а також різниця між сумою, вказаною у свідоцтві про право на спадщину за законом (97952,56 грн) та сумою, яку призначив відповідач до виплати за три роки, що передують зверненню спадкоємиці із заявою, (89506,07 грн) у розмірі 8446,49 грн, що в загальному розмірі складає 43520,97 грн, підлягають стягненню з відповідача на корить позивачки ОСОБА_1 .

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 лютого 2022 року у справі № 428/10113/20 (провадження № 61-14299св21).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 і їх повне задоволення.

Ухвалою суду від 19 січня 2022 року позивачку ОСОБА_1 було звільнено від сплати судового збору.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд дійшов до висновку про повне задоволення вимог позивача, то з відповідача в дохід державного бюджету підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 11-13, 76-81, 89, 200, 206, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на недоотриману пенсію та стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на недоотриману за життя пенсію ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 35 074 (тридцять п`ять тисяч сімдесят чотири) грн 48 коп.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 недоотриману за життя пенсію ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в загальному розмірі 43 520 (сорок три тисячі п`ятсот двадцять) грн 97 коп.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь державного бюджету судовий збір у сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , юридична адреса: Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровському апеляційного суду через Дружківський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 грудня 2022 року.

Cуддя: С. О. Рагозіна