Справа № 569/486/21
23 червня 2022 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області
в складі судді - Галінської В.В.
секретар судового засідання - Калетинець Т.В.
справа № 569/486/21
учасники справи: позивач - ОСОБА_1
відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА"
треті особи: Приватний нотаріус Рівненського міського ноталіального округу Самсонюк Олена Анатоліївна, ФОП ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА", треті особи - Приватний нотаріус Рівненського міського ноталіального округу Самсонюк Олена Анатоліївна, ФОП ОСОБА_2 про скасування запису про іпотеку та припинення обтяження нерухомого майна,-
В провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА", треті особи - Приватний нотаріус Рівненського міського ноталіального округу Самсонюк Олена Анатоліївна, ФОП ОСОБА_2 про скасування запису про іпотеку та припинення обтяження нерухомого майна.
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 10 лютого 2022 року позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА", треті особи - Приватний нотаріус Рівненського міського ноталіального округу Самсонюк Олена Анатоліївна, ФОП ОСОБА_2 про скасування запису про іпотеку та припинення обтяження нерухомого майна залишено без задоволення.

Постановою Рівненського апеляційного суду 24 травня 2022 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 залишено без задоволення, рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 10 лютого 2022 року - без змін.

27 вересня 2021 року на адресу суду надійшла заява представника відповідача ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» Слостіна А.Г. про стягнення з позивача ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Інвестохілс Веста» судових витрат, що понесені відповідачем на правничу допомогу.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Враховуючи, що суд не вбачає необхідності у виклику учасників процесу для розгляду заяви про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, її розгляд здійснюється без виклику учасників процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

За змістом ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом невирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Так, відповідно до ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв"язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Частинами 1, 2 ст. 246 ЦПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПКУкраїни судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов"язаних з розглядом справи. До витрат, пов"язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному статтею 137 ЦПК України. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов"язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Як зазначено у ч.4-6 вказаної статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, склад та розмір витрат, пов"язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов"язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов"язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Так, на підтвердження понесених ТзОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» витрат на професійну правничу допомогу представником позивача Слостіним А.Г. надано: копію Договору №05-01/2021-4 про надання правової допомоги від 05 січня 2021 року, що укладений між ТзОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» та Адвокатським об`єднанням «Вердикт», копію прайс-листа АО «Вердикт», що затверджений рішенням Загальних зборів №12 від 04 січня 2021 року, копію заявки на надання юридичної допомоги №1 від 15 січня 2021 року, відповідно до якої ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» погодили надання АО «Вердикт» правових (юридичних) послуг ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», копію акту наданих послуг від 11 лютого 2022 року за Договором №05-01/2021-4 про надання правової допомоги від 05 січня 2021 року, копію протоколу №3 засідання ради адвокатського об`єднання «Вердикт» від 02 березня 2021 року, відповідно до п.3 якого змінено найменування АО «Вердикт» на АО «Лігал Ассістанс», копію платіжного доручення №6279 від 14 лютого 2022 року, яким стверджується оплата ТОВ «ФК Інвестохіллс Веста» 47600 гривень на рахунок АО «Лігал Асістанс», призначення платежу оплата згідно договору надання правової допомоги № 05-01/2021-4 від 05.01.2021 року.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач поніс витрати на правничу допомогу, які підлягають до стягнення з позивача на користь відповідача відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України.

Проте слід зазначити, що при підрахунку загальної вартості наданих АО «Вердикт» послуг особою, що здійснювала такий підрахунок було допущено помилку, а саме зазначено їх вартість в розмірі 47600 гривень, замість правильної 46600 гривень.

Частина 5 ст.137 ЦПК України вказує на те, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно положень додаткової постанови Верхового Суду від 30.09.2020 у справі №201/14495/16-ц суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 в справі № 362/3912/18.

Такі ж критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п.269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд вважає, що витрати за участь представника в судових засіданнях 20.04.2021 року, 07.05.2021 року, 26.11.2021 року, 13.12.2021 року, які не відбулись по 1500 грн. за кожне є завищеними, зважаючи на витрачений адвокатом час, а тому розмір їх відшкодування слід зменшити до 300 грн. за кожне судове засідання.

Окрім того, сума витрат на послуги адвоката з підготовки письмових пояснень до апеляційної скарги та заперечень на клопотання про призначення почеркознавчої експертизи в розмірі 2300 грн та 2000 грн. відповідно також, на думку суду, є завищеною, оскільки підготовка даних документів не потребувала значного часу, великого обсягу аналітичної роботи. Зменшення судом їх розміру до 1000 грн. за кожен із названих документів відповідатиме принципу розумності та реальності витрат.

Що стосується розподілу судових витрат у вигляді «гонорару успіху» суд зазначає наступне.

Пунктом 1.2 Договору про надання правової допомоги № 05-01/2021-4 від 05 січня 2021 року передбачено, що за умови ухвалення судом першої або апеляційної або касаційної інстанції рішення на користь клієнта, останній сплачує адвокатському об`єднанню суму основної винагороди та гонорар успіху в обсязі та на умовах, що встановлені розділом 4 даного договору.

Відповідно до п.4.2 Договору вартість послуг АО та розмір гонорару успіху визначаються прас-листом, затвердженим рішенням загальних зборів Адвокатського об`єднання.

Як вбачається із п.5 прайс-листа АО «Вердикт» від 04 січня 2021 року гонорар успіху у справі немайнового характеру становить 10000 гривень.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) зазначила, що суд повинен оцінювати необхідність та розумність судових витрат у вигляді "гонорару успіху", саме в контексті компенсації цих витрат за рахунок іншої сторони судової справи.

Аналогічним чином тлумачить це питання і ЄСПЛ, висновки якого зокрема у рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96), свідчать, що договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом, може підтверджувати, що у клієнта дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові, якщо така угода є юридично дійсною. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними.

Таким чином зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату "гонорару успіху" не є обов`язковими для суду при вирішенні питання про розподіл судових витрат та покладення таких витрат на іншу сторону справи, оскільки в такому випадку суд застосовуючи відповідні положення процесуального законодавства, зокрема частин четвертої-п`ятої статті 137 ЦПК України, може оцінювати необхідність, розумність та інші критерії співмірності цих витрат.

Однак, вищенаведене не означає, що такі зобов`язання між адвокатом та клієнтом не є обов`язковими для сторін договору про надання правової допомоги, у разі якщо такий договір є дійсним.

З огляду на зазначене суд вважає, що підстави для стягнення з позивача на користь відповідача гонорару успіху згідно з умовами договору про надання правової допомоги у розмірі 10000 гривень відсутні. Так, враховуючи розмір гонорару, який підлягає стягненню з позивача на користь заявника, а також складність справи, присудження також до стягнення і гонорару успіху не відповідає критерію розумності.

З огляду на викладене суд дійшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника відповідача ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» Слостіна А.Г. про стягнення з позивача ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Інвестохілс Веста» судових витрат, що понесені відповідачем на правничу допомогу. Розмір витрат, про стягнення яких просить заявник, є завищеним щодо іншої сторони спору, а тому, зважаючи на складність справи, враховуючи обсяг надання послуг та виконаних робіт адвокатами АО «Вердикт», принципи співмірності, розумності та реальності витрат, суд приходить до висновку про необхідність зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, та стягнути з позивача на користь відповідача зазначені витрати у сумі 29500 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 270, п.3 Розділу ХII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву представника відповідача ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» Слостіна А.Г. про стягнення з позивача ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Інвестохілс Веста» судових витрат, що понесені відповідачем на правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА", треті особи - Приватний нотаріус Рівненського міського ноталіального округу Самсонюк Олена Анатоліївна, ФОП ОСОБА_2 про скасування запису про іпотеку та припинення обтяження нерухомого майна задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА", треті особи - Приватний нотаріус Рівненського міського ноталіального округу Самсонюк Олена Анатоліївна, ФОП ОСОБА_2 про скасування запису про іпотеку та припинення обтяження нерухомого майна.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА" витрати, що понесені відповідачем на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 29500 гривень.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники процесу:

ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА", 04080, м. Київ, вул. О.Терьохіна, 8А, офіс. 11, Код ,

Приватний нотаріус Рівненського міського ноталіального округу Самсонюк Олена Анатоліївна, м. Рівне, вул. Гагаріна, 67.

ФОП ОСОБА_2 АДРЕСА_1 .

Суддя -