Справа № 578/418/22
провадження № 2-др/578/4/22
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

(додаткове)

30.11.2022 смт Краснопілля

Краснопільський районний суд Сумської області у складі головуючого судді Зері Ю.О., за участю секретаря судового засідання Ткаченко Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду заяву представника позивача про розподіл судових витрат у справі № 578/418/22 за позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в особі представника - адвоката Бровка Руслана Миколайовича, адреса: пров. Красовицького, 9, оф. 1, м. Суми, РНОКПП НОМЕР_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», пл. Солом`янська, буд. 2, м. Київ, 03035; код , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: 1) приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Закорка Вадима Вікторовича (пров. Пляжний, буд. 3, м. Суми, 40000), 2) приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича (вул. Мала Житомирська, буд. 6/5, м. Київ, 01001) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

установив:

Рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 11.11.2022 у даній справі позов ОСОБА_1 в особі представника адвоката Бровка Р.М. до ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича № 106527 від 08.06.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія ««Еліт Фінанс» заборгованості у розмірі 18 919,39 грн. Стягнуто з ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору.

Під час розгляду справи відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України представник позивача заявляв усно та письмово про намір подати протягом п`яти днів після ухвалення рішення докази на підтвердження витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, попередній розрахунок судових витрат був наведений у позові.

15.11.2022 до суду надійшла заява представника позивача (вх. № 2595), у якій він просив суд вирішити питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення по суті позовних вимог, у якій просив суд ухвалити додаткове рішення про розподіл судових витрат шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 9500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Відтак суд доходить висновку про вирішення питання про судові витрати шляхом ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Ухвалою суду від 16.11.2022 прийнято до розгляду заяву представника позивача адвоката Бровка Р.М. про розподіл судових витрат у справі № 578/418/22, розгляд заяви призначено у судовому засіданні 30.11.2022 з повідомленням сторін.

У судове засідання 30.11.2022 сторони не прибули.

Заявник просив розглядати його заяву про ухвалення додаткового рішення без участі сторони позивача.

Представник відповідача у судове засідання також не прибув, подав до суду заперечення від 22.11.2022 (вх. № 1236) на заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, у якій вважає, що заява адвоката Бровка Р.М. повинна бути залишена без розгляду, оскільки представником позивача не дотримано положення ч. 8 ст. 141 ЦПК України та не подано докази понесення позивачем витрат на правову допомогу адвоката у строк до закінчення судових дебатів, у той час як підстави для поновлення такого строку, на думку відповідача, відсутні. Щодо розміру витрат позивача на оплату послуг адвоката, відповідач зазначає, що відшкодування таких витрат у розмірі, заявленому представником позивача, є неправильним та несправедливим, заявлені до відшкодування витрати є неспівмірними із складністю справи та наданим адвокатом обсягом послуг. Вважає, що відшкодування відповідачем витрат на професійну правничу допомогу можливе в обсязі 1000,00 грн.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані заявником докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов наступного висновку.

Підстав для залишення без розгляду заяви представника позивача з підстав, наведених у запереченнях відповідача від 22.11.2022, судом не встановлено, оскільки заява подана у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, представником позивача у судових засіданнях було заявлено про наміри звернутись протягом 5 днів після ухвалення рішення з заявою про вирішення питання відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, тому наявні підстави для розгляду по суті заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з наявних у справі матеріалів, 02.06.2022 між позивачем у справі ОСОБА_1 (Клієнт) та адвокатом Бровком Р.М. (Адвокат) укладений договір про надання правової (правничої) допомоги № 01/02-06-21. Згідно розділу 1 договору його предметом сторони визначили складання та подання до суду позовної заяви про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню за № 106527 від 08.06.2021, виданого приватним нотаріусом Остапенком Є.М.; складання адвокатських запитів та інших документів, пов`язаних з веденням даної справи. Також сторони погодили надання правової допомоги у наступних формах: консультації; складання різного роду документів з правом їх підпису та подання/надсилання певному суб`єкту; інші види послуг, які пов`язані з виконанням даного договору.

Порядок визначення розміру та сплати клієнтом гонорару адвокатові сторони погодили у розділі 4 договору від 02.06.2022. Так сторони погодили, що гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами; до гонорару не включаються фактичні витрати, необхідні для виконання договору; факт наданих послуг підтверджується Актом наданих послуг, який є невід`ємною частиною до цього договору; підставою для сплати гонорару є рахунок-фактура (у випадку безготівкового розрахунку); клієнт сплачує гонорар протягом трьох днів з дати отримання рахунку-фактури (пункти 2, 5, 6, 7, 8 розділу 4 договору).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 137 ЦПК України).

Адвокатом Бровком Р.М. разом із заявою про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на підтвердження обсягу витрат на професійну правничу допомогу подана копія договору від 02.06.2021 про надання правової (правничої) допомоги № 01/02-06-21, копія квитанції до прибуткового касового ордера № 01/10-06-22 від 10.06.2022 про прийняття від ОСОБА_1 4000,00 грн на підставі договору про надання правової допомоги, копія адвокатського запиту № 01/06 від 23.06.2022, направленого приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенку Є.М. разом з доказами направлення цього адвокатського запиту, копія постанови Сумського апеляційного суду від 01.03.2022 щодо стягнення судових витрат у даній категорії спорів, яку заявник просить врахувати при ухваленні додаткового рішення.

Остаточний розрахунок суми судових витрат наведений у заяві, поданій до суду 15.11.2022 та складається з консультації позивача 500 грн (фіксована ціна), аналіз судової практики у даній категорії спорів 2500 грн (фіксована ціна), складання позовної заяви 2500 грн (фіксована ціна), складання адвокатського запиту на адресу приватного нотаріуса 1000 грн (фіксована ціна), складання двох клопотань про витребування доказів 1000 грн (фіксована ціна), участь у одному підготовчому/судовому засіданні (у т.ч. в режимі ВКЗ незалежно від того, у приміщенні суду чи поза його межами) 1000 грн (адвокат був присутній у двох судових засіданнях) (фіксована ціна).

Таким чином адвокатом заявлено до відшкодування відповідачем 9500 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Разом з тим до заяви не додано доказів того, які саме тарифи були узгоджені сторонами договору про надання правової (правничої) допомоги, з яких має складатись гонорар адвоката за умовами пункту 2 розділу 4 цього договору, а також Акту наданих послуг на підтвердження факту наданих послуг.

За змістом пункту 1 частини 2 статті 137, частини 8 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України).

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 20.12.2019 у справі № 903/125/19, від 02.09.2020 у справі № 329/766/18.

При визначенні суми відшкодування судових витрат суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Пунктом 4 частини 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначається в договорі про надання правової допомоги.

Відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18.

Також при ухваленні додаткового рішення суд враховує правові позиції, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону N 5076-VI).

При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону № 5076-VI врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

За статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 9 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю.

При ухваленні додаткового рішення у даній справі про розподіл судових витрат судом враховано складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та встановлено, що дана категорія спорів не є надскладною та не є новою у практиці адвоката, про що свідчить надана ним же копія постанови суду апеляційної інстанції, яку адвокат просив врахувати при ухваленні додаткового рішення. Також судом врахований час, витрачений адвокатом на виконання робіт за договором про надання правової (правничої допомоги), зокрема й участь адвоката у двох судових засіданнях, проведених у режимі відеоконференції. Щодо складання адвокатом двох клопотань про витребування доказів (сума наданої послуги встановлена у розмірі 1000 грн і яку враховано в остаточному розрахунку суми судових витрат), суд вважає за необхідне наголосили, що одне з цих клопотань (а саме клопотання від 01.10.2022) будо подане адвокатом за пропозицією суду, викладеною в ухвалі від 23.09.2022, оскільки суд не наділений повноваженнями самостійно збирати докази, а ухвала про витребування доказів від приватного нотаріуса Остапенка Є.М. залишена без виконання через неможливість вручення цієї ухвали нотаріусу.

Обсяг наданих адвокатом послуг за умови відсутності Акту наданих послуг, передбаченого умовами договору про надання правової (правничої) допомоги від 02.06.2022, встановлений судом шляхом дослідження матеріалів судової справи № 578/418/22.

Посилання відповідача у запереченнях на заяву про ухвалення додаткового рішення на те, що відшкодування позивачеві за рахунок відповідача витрат на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі 9500 грн є несправедливим та неправильним, а тому таке відшкодування можливе у розмірі 1000 грн, суд вважає безпідставними та необґрунтованими, оскільки саме дії відповідача стали підставою для винесення приватним нотаріусом оскаржуваного виконавчого напису, що у подальшому змусило позивача звернутись до адвоката за правовою допомогою з метою захисту його прав, адвокатом у свою чергу відповідно до умов укладеного договору був наданий певний обсяг юридичних послуг позивачеві, частково надані послуги були оплачені позивачем.

Таким чином, беручи до уваги обсяг наданої адвокатом як представником позивача правової допомоги у справі № 578/418/22 суд доходить висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката в розмірі 9 500,00 грн не є співмірним із складністю справи та обсягом наданої адвокатом правової допомоги, гонорар, який належить сплатити на користь адвоката не у повній мірі відповідає критеріям реальності (дійсності та необхідності) та розумності розміру гонорару, частково враховує складність справи, її конкретні обставини, ціну позову, кваліфікацію та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини, а тому заява представника позивача про розподіл судових витрат та стягнення з відповідача на користь позивача 9500 грн витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 7000 грн витрат на професійну правничу допомогу, що суд вважає достатнім з урахуванням зазначених вище критеріїв.

На підставі наведеного, керуючись статтями 133, 137, 141, 246, 270 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву представника позивача адвоката Бровка Р.М. про розподіл судових витрат у справі № 578/418/22 задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», пл. Солом`янська, буд. 2, м. Київ, 03035; код , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.

В іншому відмовити.

Видати виконавчий лист після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо додаткове рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», пл. Солом`янська, буд. 2, м. Київ, 03035; .

Суддя Ю.О. Зеря