Справа № 2-о/593/43/2022
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Бережанський районний суд Тернопільської області

"15" листопада 2022 р.

в особі : судді Німко Н.П.

при секретарі Олексів О.Б.

з участю заявниці ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережани Тернопільської області справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи - Тернопільського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю,-

В С Т А Н О В И В:

Заявниця ОСОБА_1 , зазначивши заінтересованою особою Тернопільський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України, звернулася в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: факту спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у період з 2016 року і по ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

В обгрунтування заяви зазначено, що батько заявниці ОСОБА_2 після оголошення в Україні військового стану 24.02.2022 року, був призваний по мобілізації до Збройних Сил України на посаду командира відділення інженерної техніки інженерно- позиційного взводу інженерно-технічної роти групи інженерного забезпечення в/ч НОМЕР_1 . Під час захисту держави Україна від військової агресії російської федерації ІНФОРМАЦІЯ_1, внаслідок вибухової травми, батько заявниці загинув у Харківській області, Барвінківський район, село Курулька. Заявниця звернулась до Тернопільського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки з заявою про виплату одноразової грошової допомоги сім`ям загиблих осіб з числа військовослужбовців Збройних Сил України. 26 вересня 2022 року засобом поштового зв`язку заявниця отримала відповідь із якої вбачається, що комісія дійшла висновку про повернення поданих заявницею документів на доопрацювання, так як без надання документів, які відповідно до Сімейного Кодексу України підтверджують, що повнолітня заміжня дочка була членом сім`ї загиблого ОСОБА_2 або перебувала на його утриманні відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» - неможливо встановити право заявниці на отримання частки одноразової грошової допомоги відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168. Заявниця зазначає, що з жовтня 2016 року і по лютий 2022 року вона із батьком проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 у квартирі, яка належала бабусі заявниці ОСОБА_3 (матері її батька), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спільне життя із батьком було обумовлена необхідністю постійного догляду за бабусею- особою з інвалідністю, яка в останні роки життя важко хворіла. Вони із батьком також мали взаємні права та обов`язки щодо утримання житла. Батько заявниці розлучений і був зареєстрований, але фактично не проживав за адресою: АДРЕСА_2 . Житловий будинок за вказаною адресою за результатами технічного обстеження не придатний до нормальної експлуатації та проживання в ньому. Окрім цього, за час спільного проживання з батьком вони спільно провели ремонт житлових кімнат у квартирі, купували побутові речі (мультиварку, бойлер, пральну машину, холодильник), здійснювали оплату комунальних послуг. Іншим шляхом, аніж судовим, встановити факт спільного проживання із померлим батьком, а в подальшому отримати одноразову грошову допомогу у зв`язку із смертю батька-військовослужбовця заявниця немає можливості.

У судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 заяву підтримала, просила її задовольнити, у вступному слові фактично дала пояснення, аналогічні змісту поданої заяви.

У судове засідання представник заінтересованої особи Тернопільського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України не з`явився; направив заяву, в якій справу просив розглядати у його відсутність, щодо вирішення заяви - поклався на думку суду.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявниці, допитавши свідків, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що вимоги заявниці є підставними і підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.3 ст.294 Цивільного процесуального кодексу України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до положень ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з приписами статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" право на отримання такої допомоги мають члени сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця, коло яких визначається відповідно до Сімейного кодексу України.

Відповідно до частин другої та четвертої статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права й обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року N 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї" членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.

Зазначена правова позиція висвітлена в Постанові Верховного Суду України від 22.08.2018 р. у Справі № 644/6274/16-й.

Встановлення цього факту має юридичне значення для заявниці, оскільки слугує підставою для отримання ним одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) військовослужбовця-батька.

Судом встановлено таке.

Заявниця ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_4 ) є дочкою ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 05 листопада 1997 року та свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 від 10 жовтня 2020 року.

Батько заявниці ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_5 , який рішенням Бережанського районного суду Тернопільської області від 19 вересня 2012 року розірвано.

Як вбачається з витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №146 від 24 травня 2022 року, ОСОБА_2 призваний по мобілізації на військову службу на посаду командира відділення інженерної техніки інженерно-позиційного взводу інженерно-технічної роти групи інженерного забезпечення. Стаж безперервної військової служби: 05 квітня 2016 року по 07 жовтня 2016 року та 02 березня 2022 року по 21 квітня 2022 року.

Під час захисту держави Україна, ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок вибухової травми, ОСОБА_2 загинув у Харківській області, Барвінківський район, село Курулька, що підтверджується довідкою про причину смерті до форми №106/0 №1354 від 23.04.2022 року, лікарським свідоцтвом про смерть №1354 від 23.04.2022 року, свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 02 травня 2022 року, виданим Бережанським відділом ДРАЦС у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ).

Заявниця ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується довідкою Бережанської міської ради про реєстрацію місця проживання особи №839 від 04.06.2021 року.

Як вбачається із довідки Урманського старостинського округу №171 від 19 вересня 2022 року, померлий батько заявниці ОСОБА_2 був зареєстрованим по АДРЕСА_2 з 13.11.2018 року до дня смерті, але на території села Урмань не проживав.

Згідно звіту про проведення технічного обстеження об`єкта від 19 вересня 2022 року, житловий будинок по АДРЕСА_2 непридатний для нормальної експлуатації та проживання в ньому.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8 , які є сусідами заявниці, а також ОСОБА_9 (чоловік заявниці), ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які є рідними братами батька заявниці підтвердили той факт, що заявниця ОСОБА_12 проживала разом із своїм батьком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , вони разом вели спільне господарство, мали спільний бюджет та побут, робили ремонт у квартирі, доглядали за бабусею, тощо.

Як вбачається із свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 26 лютого 2004 року ОСОБА_3 (бабуся заявниці) є власником квартири по АДРЕСА_1 .

Вказане нерухоме майно ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_2 (батьку заявниці), ОСОБА_11 та ОСОБА_10 (заповіт №48595774 від 10.12.2009 року). Такі спадкоємці відмовились від прийняття спадщини після померлої матері в користь ОСОБА_1 (внучки померлої), що доводиться заявами №206 від 23.02.2022 року, №489 від 14.06.2022 року та №490 від 14.06.2022 року відповідно, поданими нотаріусу вказаними особами.

ОСОБА_3 була особою з інвалідністю ІІІ-ї групи (пенсійне посвідчення № НОМЕР_5 ).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 70-ть років від ішемічної хвороби серця, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 від 28 грудня 2021 року, виданим Бережанським відділом ДРАЦС у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) та довідкою про причину смерті до форми №106/о №397 від 28 грудня 2021 року.

Зважаючи на вищевикладені, досліджені у судовому засіданні докази, у суду не виникло сумніву щодо їх належності, допустимості та достатності у їх логічному взаємозв`язку для визнання обгрунтованим і доведеним того факту, що заявниця ОСОБА_1 та її батько ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 спільно проживали у період з 2016 року і по ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

У цьому суд переконали пояснення заявниці, покази свідків й інші, досліджені в судовому засіданні письмові докази по справі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 13, 76, ч.2, 3, 4 ст. 263, 264, 265 ч.3 ст.294, п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити юридичний факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та її батька ОСОБА_2 (померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у період з 2016 року і по ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відомості про сторін у справі:

Заявниця - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_7 .

Заінтересована особа - Тернопільський обласний центр комплектування та соціальної підтримки Міністерство оборони України, адреса місцезнаходження: 46004, вул.Січових Стрільців, 2, .

У силу положень ч.6 ст. 259 ЦПК України, повний текст рішення суду складено 18 листопада 2022 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Тернопільського апеляційного суду.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області Н.П.Німко