Справа №: 398/3856/22
провадження №: 2/398/1962/22
РІШЕННЯ

Іменем України

"13" грудня 2022 р. місто Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого - Демченко І.М.

за участю секретаря Міщенко С.А.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Олександрії, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

за участі:

позивача ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовною заявою, посилаючись на те, що на підставі рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 12.01.2018 року з відповідача на користь позивача на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуто аліменти в твердій грошовій формі в розмірі 880грн., щомісячно, до повноліття дитини. На даний час присуджений розмір аліментів є меншим ніж у двічі за мінімальний розмір аліментів, а саме 50% прожиткового мінімуму на дитину. Виходячи з вищевикладеного просить змінити спосіб стягнення аліментів з 880грн. на 1/4 частку всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до повноліття ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з дня подання заяви до суду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 12.01.2018 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , в твердій грошовій сумі, у розмірі 880 гривень, щомісячно до повноліття дитини. На даний час присуджений розмір аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі 880грн., менше ніж у двічі за мінімальний розмір аліментів, а саме 50% прожиткового мінімуму на одинадцятирічну дитину. Син проживає з нею. Навіть присуджені аліменти відповідач сплачує не регулярно. Відповідно, коштів в межах її фінансових можливостей не вистачає для забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Ухвалою суду від 25.11.2022 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження.

06.12.2022 року відповідачем до канцелярії суду подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог оскільки, рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 29.01.2010 року у справі №2-57/2010 з нього було стягнуто аліменти на користь позивача на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі 350грн. щомісячно починаючи з 23.07.2009 року і до повноліття дитини. Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 12.01.2018 року у справі №392/33/18 було збільшено розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_4 до 880грн. щомісячно починаючи з 21.09.2017 року і до повноліття дитини. Позивачем при подачі позову не надано належних та допустимих доказів на підтвердження зміни свого матеріального становища або її сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із сторін та інших випадків передбачених ст. 192 СК України, тому її вимоги не підлягають задоволенню. Крім того зазначає, що від іншого шлюбу має малолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка перебуває на його утриманні.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала з підстав зазначених в ньому, інших доказів які б підтверджували зміну її матеріального становища, крім тих, що додані до позову, не надала.

Відповідач на розгляд справи не зявився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, у раніше поданому відзиві на позов просив розглядати справу у його відсутність та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши доводи позивача, дослідивши матеріали справи встановив обставини та відповідні правовідносини, що виникли між сторонами.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання якого на підставі рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 12.01.2018 року з відповідача у цій справі на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти у розмірі 880грн. щомісячно, починаючи з 21 вересня 2017 року та до повноліття ОСОБА_4 (а.с. 8-10).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 09 квітня 2022 року Маловисківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новомиргородському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є ОСОБА_2 та ОСОБА_6 (а.с. 28).

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з статтею 51. Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до ї повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини в усіх справах щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними постановами, що займаються питаннями соціального забезпечення адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється забезпеченню.

Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно за законів України. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень ст.ст.183,184 СК України суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі.

Таким чином, підстави визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст.183,184 СК України.

У ч.1 ст.192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України).

Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Аналогічні висновки містяться в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20.06.2019 у справі №632/580/17 (провадження № 61-51сво18) та постановах Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №536/1557/17 (провадження №61-7584св18), від 30.06.2020 у справі №343/945/19 (провадження №61-2057св20).

В обґрунтування своїх позовних вимог про зміну розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення, позивач зазначила, що розмір стягуваних на підставі рішення суду аліментів на даний час значно менший ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку.

Проте суд звертає увагу, що нормами Сімейного кодексу України не передбачена можливість зміни розміру аліментів у зв`язку зі змінами в законодавстві та перегляду судом визначеного рішенням суду розміру аліментів.

Крім того, ч. 1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.

Таким чином, у разі примусового виконання рішення про стягнення аліментів, збільшення мінімального гарантованого розміру аліментів є підставою для самостійного визначення державним виконавцем розміру аліментів з урахуванням такого збільшення з моменту набрання чинності нової редакції статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Позивачем всупереч наведеним нормам не надано суду жодних належних, допустимих доказів на підтвердження покращення матеріального стану відповідача та погіршення її матеріального стану, що є підставою для зміни способу і розміру стягуваних аліментів.

Відтак, враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про збільшення розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення задоволенню не підлягають.

Водночас, суд роз`яснює позивачу, що за наявності для того підстав позивач не позбавлена права в подальшому ставити питання про зміну розміру стягуваних аліментів зі зміною способу їх стягнення чи без такої зміни, а також вирішувати питання про стягнення заборгованості за аліментами чи діяти в інший передбачений законом спосіб на захист прав дітей.

Керуючись ст.ст.2, 23, 76-81, 258, 259, 263, 264, 265, 273 ЦПК України, ст.ст.192, 196 Сімейного Кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - відмовити.

Рішення може бути оскаржено повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлено 16 грудня 2022 року.

Головуючий: Демченко І.М.