Ухвала

02 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 444/28/15-ц

провадження № 61-9416ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О. В.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 06 липня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 05 липня 2022 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Міністерства юстиції України Маковецького Зоряна Вікторовича щодо передачі для реалізації арештованого майна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Міністерства юстиції України Маковецького З. В. щодо передачі для реалізації арештованого майна.

Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 06 липня 2021 року, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного суду від 05 липня 2022 року, у задоволенні скарги відмовлено.

ОСОБА_1 21 вересня 2022 року звернувся засобами поштового зв`язку до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 06 липня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 05 липня 2022 року у вищевказаній справі.

У касаційній скарзі заявник зазначив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, з посиланням на те, що процесуальний строк пропущено з поважних причин, оскільки повний текст постанови представник заявника отримала лише 25 серпня 2022 року, що підтверджується копією конверта суду першої інстанції та трекінгом з сайту Акціонерного товариства «Укрпошта», які додає до касаційної скарги. Відтак вважає, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин.

Ухвалою Верховного Суду від 03 жовтня 2022 року касаційну скаргу залишено без руху, надано строк для усунення недоліків, зокрема сплатити судовий збір у розмірі 496,20 грн та подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження із наведенням інших поважних причин такого пропуску та наданням доказів на їх підтвердження. Крім того, наведені у касаційній скарзі причини пропуску строку на касаційне оскарження, Судом визнано неповажними.

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 подав квитанцію про сплату судового збору у розмірі 496,20 грн та заяву про поновлення строку на касаційне оскарження.

Заява обґрунтована тим, що повний текст постанови представник заявника отримала лише 25 серпня 2022 року, що підтверджується копією конверта суду першої інстанції та трекінгом з сайту Акціонерного товариства «Укрпошта», тому вважає, що строк на касаційне оскарження пропущено ним з поважних причин.

Вирішуючи питання про поновлення строку на касаційне оскарження, оцінивши наведені заявником доводи поважності причин пропуску строку, Верховний Суд керувався наступним.

У статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частин першої та другої статті 390 ЦПК Україникасаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 272 ЦПК України у разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складання - в електронній формі у порядку, встановленому законом (у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси), або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса в особи відсутня.

За даними ЄДРСР оскаржувана постанова Львівського апеляційного суду прийнята 05 липня 2022 року, дата складання повного тексту постанови 07 липня 2022 року, отже останнім днем касаційного оскарження, з урахуванням вихідних днів, було 08 серпня 2022 року, проте касаційна скарга подана до відділення поштового зв`язку 21 вересня 2022 року.

Доводи ОСОБА_1 щодо отримання його представником копії постанови апеляційного суду лише 25 серпня 2022 року не можна визнати поважними, оскільки саме він звертався до апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 06 липня 2021 року, у судовому засіданні апеляційної інстанції 05 липня 2022 року була присутня представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , що свідчить про обізнаність заявника щодо розгляду апеляційним судом цієї справи.

Верховний Суд також врахував той факт, що 12 липня 2022 року постанова Львівського апеляційного суду від 05 липня 2022 року зареєстрована у Єдиному державному реєстрі судових рішень, а 13 липня 2022 року - оприлюднена у ньому.

Отже, у заявника не було перешкод у ознайомленні зі змістом оскаржуваної постанови і подачі касаційної скарги у розумний строк.

Також суду не надано логічного пояснення, які об`єктивні перешкоди заважали заявникові або його представнику звернутись із заявою про видачу копії судового рішення раніше 23 серпня 2022 року, враховуючи обізнаність про існування такої постанови.

Статтею 12 ЦПК України передбачено рівність учасників справи у користуванні своїми правами та здійсненні ними процесуальних обов`язків.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша стаття 44 ЦПК України).

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Разом з тим, право суду на поновлення строку не є безмежним.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, зі спливом значного проміжку часу, є порушенням принципу юридичної визначеності та «права на суд», гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункти 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року).

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у практиці Європейського суду з прав людини.

Отже, наведені заявником у заяві підстави про поновлення строку на касаційне оскарження не дають підстав для висновку, що строк на касаційне оскарження постанови Львівського апеляційного суду від 05 липня 2022 року, пропущено з поважних причин.

Враховуючи наведене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 06 липня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 05 липня 2022 року необхідно відмовити на підставі пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України.

Керуючись пунктом 4 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Жовківського районного суду Львівської області від 06 липня 2021 року та постанови Львівського апеляційного суду від 05 липня 2022 року відмовити.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 06 липня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 05 липня 2022 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Міністерства юстиції України Маковецького Зоряна Вікторовича щодо передачі для реалізації арештованого майна.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали повернути особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков С. О. Погрібний О. В. Ступак