Справа № 567/1251/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2022 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Василевич О.В.

секретар Клімович О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором позики, -

в с т а н о в и в :

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за кредитним договором № 01121-11/2020 від 03.11.2020р. в розмірі 10 200 грн. та заборгованість за договором позики № 3466292 від 06.11.2020 р. в розмірі 19 559,68 грн.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що відповідно до кредитного договору укладеного з ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» в електронній формі відповідачка отримала кредит у розмірі 3000 грн. на умовах строковості, зворотності та платності. В подальшому 21.05.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №21052021, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» передало (відступило) на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі щодо ОСОБА_1 в розмірі 10 200 грн., з яких : 3000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 7 200 грн. сума заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами.

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» повідомляло відповідачку про відступлення на користь товариства права грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором, однак, не зважаючи на це, відповідачка не виконала зобов`язання з повернення кредиту та відсотків за його користування ні на користь відповідача, ні на користь первинного кредитора (ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм»).

Окрім того, зазначає, що відповідно до договору позики укладеного з ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» в електронній формі відповідачка отримала кредит у розмірі 9 000 грн. на умовах строковості, зворотності та платності. В подальшому 14.06.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало (відступило) на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі щодо ОСОБА_1 в розмірі 19 559,58 грн., з яких : 9 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 10 559,68 грн. сума заборгованості по відсоткам за користування грошовими коштами.

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» повідомляло відповідачку про відступлення на свою користь права грошової вимоги за вищевказаним договором позики, однак, не зважаючи на умови договору позики та вищевказане повідомлення про відступлення права вимоги, відповідачка не виконала зобов`язання з повернення позики та відсотків за її користування ні на користь відповідача, ні на користь первинного кредитора (ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»).

Первинні кредитори зобов`язання за вищевказаними договорами виконали у повному обсязі та надали відповідачці кредити у розмірах, передбачених умовами договорів.

У порушення умов укладених договорів відповідачка зобов`язання за вказаними договорами належним чином не виконала та допустила виникнення заборгованості, загальний розмір якої станом на час звернення до суду становить 29 759, 68 грн.

За наведених обставин позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість у вищевказаному розмірі, а також судові витрати по справі.

Представник позивача у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, в поданому до суду клопотанні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила розгляд справи здійснювати у її відсутності.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про місце, дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, правом подати до суду відзив на позовну заяву не скористалася. В поданій до суду заяві позовні вимоги визнала, просила розгляд справи здійснювати у її відсутності.

Ухвалою суду від 18.10.2022 р. прийнято позовну заяву до розгляду та постановлено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Інших процесуальних дій не вчинялося.

У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи, в силу положень ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, та фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи судом встановлено, що 03.11.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та відповідачкою ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 01121-11/2020 в електронній формі, згідно якого відповідачці надано кредит у розмірі 3000 грн., строком на 30 календарних днів до 02.12.2020 року, та зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 2 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом.

Окрім того, 06.11.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачкою ОСОБА_1 укладено договір позики (ануїтет) № 3466292 в електронній формі, згідно якого відповідачка отримала позику у розмірі 9 000 грн. на банківський картковий рахунок, строком на 64 календарних дні, зі сплатою процентів за користування грошовими коштами в розмірі 1,6 % на залишок позики за кожен день користування.

Згідно ч.2 ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму.

Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовій формі (ст.ст.205, 207 ЦК України).

Згідно п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електроний договір це домовленність двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Вищенаведене узгоджується з правовими позиціями, які викладені у постановах Верховного Суду від 23.03.2020 р. у справі №404/502/18, від 09.09.2020 р. у справі №732/670/19, від 07.10.2020 р. у справі № 127/33824/19, від 16.12.2020 р. у справі №561/77/19.

Відповідно до ч.13 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно ЦПК України.

Згідно ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні заявки-анкети для отримання кредиту, зробленої під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту позивача) вказується особа, яка створила таку заявку-анкету.

Судом встановлено, що вищевказаний договір про надання фінансового кредиту та договір позики підписані відповідачкою електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового пароля-ідентифікатора. Укладення між сторонами вищевказаних правочинів відповідачкою не оспорюється та підтверджується належними та допустимими доказами.

З доводів позивача встановлено, що ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виконали свої зобов`язання та надали відповідачці кредитні/позичкові кошти у розмірі, вказаному у відповідних договорах.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про виникнення договірних відносин між сторонами вищевказаних правочинів з приводу отримання відповідачкою кредиту у ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та позики у ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів».

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України).

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З матеріалів справи судом встановлено, що 21.05.2021 року між позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» укладено договір факторингу №21052021, згідно якого останнє відступило на користь позивача право грошової вимоги щодо погашення (стягнення) заборгованостей з боржників, які виникли на підставі кредитних договорів, згідно реєстру боржників, в тому числі відносно відповідачки ОСОБА_1 в розмірі 10 200 грн., в тому числі : 3000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 7 200 грн. сума заборгованості за відсотками, що підтверджується договором факторингу № 21052021 від 21.05.2021 року, актом прийому-передачі реєстру боржників за вищевказаним договором від 21.05.2021 року та витягом з реєстру боржників до вищевказаного договору від 21.05.2021 року.

Окрім того, з досліджених судом доказів встановлено, що 14.06.2021 року між позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено договір факторингу № 14/06/21, згідно якого останнє відступило на користь позивача право грошової вимоги щодо погашення (стягнення) заборгованостей з боржників, які виникли на підставі договорів позики, згідно реєстру боржників, в тому числі відносно відповідачки ОСОБА_1 в розмірі 19 559,68 грн., в тому числі : 9 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 10 559,68 грн. сума заборгованості за відсотками, що підтверджується договором факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, актом прийому-передачі реєстру боржників №1 за вищевказаним договором від 14.06.2021 року та витягом з реєстру боржників №1 до вищевказаного договору від 14.06.2021 року.

Згідно ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінасування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений законом спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`зку, божник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`зку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Позивач проінформував відповідачку про укладення вищевказаного договору факторингу №21052021 від 21.05.2021 року та отримання права грошової вимоги заборгованості, яка виникла на підставі кредитного договору №01121-11/2020 від 03.11.2020 року у розмірі 10 200 грн. та зазначив про необхідність погашення такої заборгованості, вказавши свої банківські реквізити, що підтверджується повідомленням про відступлення права вимоги заборгованості по кредитному договору вих. №004770182-1 від 28.05.2021 року.

Також позивач проінформував відповідачку про укладення вищевказаного договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року та отримання права грошової вимоги заборгованості, яка виникла на підставі договору позики №3466292 від 06.11.2020 року у розмірі 19 559,68 грн. та зазначив про необхідність погашення такої заборгованості, вказавши свої банківські реквізити, що підтверджується повідомленням про відступлення права вимоги заборгованості по договору позики вих. №4804090-1 від 21.06.2021 року.

Згідно правової позиції, викладеної Верховним Судом України у постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15 боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредиторові, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

При вирішенні спору судом взято до уваги, що відповідачка в порушення взятих на себе зобов`язань своєчасно не здійснила погашення основної суми заборгованості та не повернула грошові кошти, отримані в кредит та позику.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №01121-11/2020 від 03.11.2020 року борг ОСОБА_1 за тілом кредиту становить 3000 грн. та згідно розрахунку заборгованості за договором позики №3466292 від 06.11.2020 року заборгованість ОСОБА_1 за основною сумою боргу становить 9000 грн.

Відповідачка не надала суду доказів, які б спростовували розмір заборгованості за основною сумою боргу, а відтак наданий позивачем розрахунок заборгованості в цій частині, за відсутності заперечень щодо такого розрахунку від відповідачки, приймається судом як достовірний.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачкою було порушено обов`язок з повернення кредитних (позичкових) коштів та вказана обставина в ході судового розгляду відповідачкою не спростована та фактично визнана, а відтак у позивача виникло право вимагати повернення основної суми кредиту у розмірі 3 000 грн. та основної суми позики у розмірі 9 000 грн.

Відповідно до ст.1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору/договору позики проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Позивач, звертаючись до суду з вимогами про погашення заборгованості, просив стягнути, окрім заборгованості за основною сумою заборгованості, також заборгованість за процентами за користування кредитними/позичковими коштами.

Судом встановлено, що при укладенні кредитного договору №01121-11/2020 від 03.11.2020 року сторони договору досягнули спільної згоди про те, що процентна ставка фіксована та становить 2 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом.

Згідно розрахунку заборгованості, визначеної позивачем та не спростованої відповідачкою, борг ОСОБА_1 зі сплати відсотків за користування кредитом становить 7 200 грн. та на даний час не сплачений, а відтак з урахуванням визнання відповідачкою позовних вимог в повному обсязі вказана сума також підлягає стягненню з відповідачки.

Крім того, при укладенні договору позики (ануїтет) № 3466292 від 06.11.2020 рокусторони договору дійшли спільної згоди про те, що процентна ставка за користування грошовими коштами становить 1,6 % від залишку суми позики за кожен день користування.

Згідно розрахунку заборгованості, визначеної позивачем та не спростованої відповідачкою, борг ОСОБА_1 зі сплати відсотків за користування позикою становить 10 559,68 грн. та на даний час не сплачений, а відтак з урахуванням визнання відповідачкою позовних вимог в повному обсязі вказана сума також підлягає стягненню з відповідачки.

При вирішенні даного спору судом взято до уваги, що відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, та при цьому суд враховує, що фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку позивачу не повернуті, що свідчить про порушення прав позивача, а відтак суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних/позичкових коштів та сплати відсотків за їх користування, право вимоги яких перейшло від первинних кредиторів до позивача на підставі вищевказаних договорів факторингу.

З врахуванням наведеного, сума заборгованості за кредитним договором, що підлягає стягненню з відповідачки становить 10 200 грн., та за договором позики 19 559, 68 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також слід стягнути понесені останнім витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених вимог, що становить 2481 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12, 76, 81, 83, 89, 141, 247, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (місцезнаходження: м.Київ, вул.Симона Петлюри, 30, індекс 01032, код ЄДРПОУ 3562014, банківські реквізити IBAN № НОМЕР_2 в АТ «Таскомбанк») заборгованість за кредитним договором №01121-11/2020 від 03.11.2020 р. в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. та за договором позики №3466292 від 06.11.2020 р. в розмірі 19 559 (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят дев`ять) грн. 68 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у розмірі 2 481 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 23.11.2022 року.

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.