Справа № 456/3096/22
Провадження № 2/456/1071/2022
РІШЕННЯ

іменем України

30 листопада 2022 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Саса С. С. ,

при секретарі Карпин О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрий справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа служба у справах дітей Стрийської міської ради Львівської області про визначення місця проживання дітей,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просить визначити місце проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з ним. В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 07.03.2008 року сторони зареєстрували шлюб у Підгородецькій сільській раді. Від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Через постійні непорозуміння сім`я розпалась та відповідач залишив на позивача утримання їхніх неповнолітніх дітей, а сама переїхала на постійне проживання до Республіки Польща. Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26.07.2022р. шлюб між сторонами було розірвано. Позивач самостійно займається вихованням та повним забезпеченням їхніх спільних дітей з відповідачем, які постійно проживають з позивачем, а тому позивач проситьвизначити місце проживання дітей разом з ним.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини та просить позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позов визнає повністю та не заперечує проти визначення місця проживання їхніх неповнолітніх дітей разом з позивачем.

Представник служби у справах дітей виконавчого комітету Стрийської міської ради Скрицька Н.Б. в судовому засіданні не заперечила проти задоволення позову.

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти та позов задовольнити.

Судом встановлено, що рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26.07.2022 року розірвано шлюб міжОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який був зареєстрований 07.03.2008 року у Підгородецькій сільській раді Сколівського району Львівської області.

Від вказаного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану міста Стрия Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданого 04.06.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Стрию реєстраційної служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області.

З довідки про склад сім`ї №178 виданої 08.09.2022 року КП «УК «Комфортний Стрий» вбачається, що за адресою АДРЕСА_1 проживають ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , 2008 року народження, ОСОБА_4 , 2013 року народження.

З відповіді виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області від 25.10.2022 року №3.17/2480 вбачається, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 25.10.2022 року розглянуто подану заявником заяву щодо визначення місця проживання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такомісією встановлено, що мати дітей ОСОБА_2 не ставить питання про визначення місця проживання дітей з нею, а у своїй заяві від 01.08.2022 року надає згоду на проживання її дітей з батьком - ОСОБА_1 .

Відповідно ч. 3 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

Згідно з ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони- здоров`я, в якому вона проживає.

Згідно ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Статтею 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Крім того, ч. 3 ст. 9 Конвенції проголошує правило про те, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Натомість Конвенція про права дитини є міжнародним договором і саме її норми застосовуються в даному випадку судом, як частина національного законодавства.

При цьому суд зазначає, що Європейський суд з прав людини в своїй практиці керується саме вищезгаданими приписами Конвенції та покладає в основу своїх рішень принцип дотримання "якнайкращих інтересів дитини".

Враховуючи вищевикладене, вимоги діючого законодавства та норм міжнародного права, а також те, що відповідач не заперечила проти визначення місця проживання їхніх неповнолітніх дітей разом з позивачем, суд приходить до висновку про підставність та обгрунтованість вимог позивача, а тому вважає за необхідне визначити місце проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з позивачем ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задоволити.

Визначити місце проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 05.12.2022 року.

Головуючий суддя С. С. Сас