Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

23 серпня 2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді - Зарева Н.І., за участю:

секретаря судового засідання - Віраг Е.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом:

Органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому, , адреса: м. Ужгород, пл. Поштова, 3, в інтересах дітей:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , та

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , до

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

про відібрання дітей від батьків без позбавлення їх батьківських прав, та передачі їх органу опіки та піклування, стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, -

ВСТАНОВИВ:

Орган опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому звернувся в суд із позовною заявою до ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про відібрання дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без позбавлення їх батьківських прав та передачу їх органу опіки та піклування, стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей з ОСОБА_5 в розмірі 1/3 всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та з ОСОБА_4 в розмірі ј всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття.

Заява мотивована тим, що відповідачі систематично злісно ухиляються від належного виконання батьківських обов`язків. Здоров`ям, фізичним та духовним розвитком дітей належним чином не займаються. Внаслідок злісного ухилення від виконання батьківських обов`язків малолітні опинились в умовах, які стали загрозливими для їх життя та здоров`я. Залишення малолітніх з їх батьками наразі є небезпечним для їх життя, здоров`я і морального виховання.

У судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав заяву, в якій просив розглянути справу без участі позивача, на підставі доказів, які наявні в матеріалах справи. У заяві представник також зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися повторно, будучи належним чином повідомленими про час та місце слухання справи, про причини своєї неявки суд не повідомили, відзив у визначений судом строк не подали.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, в разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечив, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК ЦПК України, суд розглянув справу заочно.

Дослідивши та оцінивши належним чином зібрані у справі докази, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно з ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Статтею 152 СК України встановлено, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 СК України, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.

У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.

Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

Згідно з п. 2-5 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва.

Відповідно до роз`яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, відповідачі ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей та забезпечення здобуття ним повної загальної середньої освіти, залишення дітей у них є небезпечним для їх життя, здоров`я і морального виховання.

Згідно з свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серій НОМЕР_1 та свідоцтвом про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 , виданими Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 9м. Івано-Франківськ) 09 вересня 2020 року повторно, відповідачка ОСОБА_5 є матір`ю вищевказаних дітей, а відповідач ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_1 .

Як вбачається з довідки-характеристики на гр. ОСОБА_5 , видану начальником відділу превенції Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, остання за місцем проживання характеризується негативно, потрапляла в поле зору працівників правоохоронних органів, притягувалася до адміністративної відповідальності, перебуває на обліку в Ужгородському РУП ГУНП в Закарпатській області як кривдник.

ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується посередньо, потрапляв в поле зору працівників правоохоронних органів, притягувався до адміністративної відповідальності. На обліку в Ужгородському РУП ГУНП в Закарпатській області не перебуває.

Постановами Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.06.2017 у справі № 308/4576/17, від 18.05.2020 у справі № 308/2844/20, від 18.05.2020 у справі № 308/2847/20, від 30.04.2021 у справі № 308/4495/21 ОСОБА_5 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, ч. 1 ст. 184 КУпАП, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відповідно.

Згідно з наказами Служби у справах дітей Ужгородської міської ради за № 36 від 07 жовтня 2020 року та за № 37 від 07 жовтня 2020 року, малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_1 взято на облік, як дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у зв`язку з ухиленням батьків від виконання батьківських обов`язків.

Як вбачається з матеріалів подань директора Ужгородської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 12 Ужгородської міської ради Закарпатської області від 21.12.2020 за № 473, від 18.02.2021 за № 90 та від 17.05.2021 за № 201, ОСОБА_1 з жовтня 2020 року не відвідує навчальні заняття без поважних причин, а якщо мати приводить її, то на другий або третій уроки. Зовнішній вигляд дитини неохайний, часто вона не має необхідного шкільного приладдя. На телефонні дзвінки мати не відповідає. Зустрічі з учителями уникає. Траплялися випадки коли дитину проводила до школи незнайома жінка, яка повідомила, що виявила дитину на вулиці самою. Дитина плакала, бо не знала де знаходиться її клас.

Висновком органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому від 30.07.2021 за № 920/23/01-12, підтверджено, що відповідачка чинила перешкоди працівникам служби у справах дітей у доступі до умов проживання її дітей. Під час відвідування фахівцем соціального супроводу сім`ї за місцем проживання було виявлено матір дітей, яка вела себе неадекватно та з візуального огляду перебувала в стані алкогольного або наркотичного сп`яніння. Відповідачка заявляла фахівцю про те, що втомилася від виховання дітей та вимагала забрати їх від неї з подальшим розміщенням в інтернатні заклади до моменту, коли вона влаштує особисте життя. Рекомендацій фахівця із соціальної роботи, відповідального за здійснення соціального супроводу не дотримується. Батько ОСОБА_1 за час перебування дитини на обліку

служби у справах дітей жодного разу не поцікавився її долею. На запрошення, які надсилались на його адресу реєстрації, не реагував. Згідно з даним висновком, орган опіки та піклування вважає за доцільне відібрати малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від ОСОБА_5 та від ОСОБА_4 , без позбавлення їх батьківських прав.

На підставі вищенаведеного, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача про відібрання дітей від їх батьків без позбавлення батьківських прав є повністю обґрунтованими, та підлягають задоволенню, оскільки дослідженими в ході розгляду справи доказами доведено, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей та забезпечення здобуття ними повної загальної середньої освіти, а також те, що залишення дітей у них є небезпечним для їх морального виховання.

Суд вважає за необхідне також вказати, що відібрання дітей від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав є тимчасовим заходом на відміну від позбавлення цих осіб батьківських прав, яке має безстроковий характер. Тому, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дітей батьками, суд, керуючись інтересами дитини, за їх заявою може постановити рішення про повернення дітей батькам або одному з них.

Згідно з ч. 4 ст. 170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.

Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 СК України, якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Позивач просить визначити розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) матері та батька.

Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

ОСОБА_5 є працездатною особою молодого віку, а тому за своїм матеріальним станом взмозі організувати своє життя таким чином, щоб забезпечити достатню матеріальну допомогу дітям на їх утримання. При вирішенні питання розміру аліментів, які підлягають до стягнення з відповідачки, суд враховує її матеріальне становище, інші обставини, що мають істотне значення, а також вимоги ч. 2 ст. 183 СК України, відповідно до яких, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

На підставі вищенаведеного, суд прийшов до висновку, що з відповідачки належить стягнути аліменти на утримання двох малолітніх дітей в розмірі 1/3 всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 3 ст. 183 СК України, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто не звернувся з позовом про визначення розміру аліментів на дитину, що не досягла повноліття, аліменти стягуються в подальшому за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, що досягла повноліття.

Враховуючи, що ОСОБА_4 , є працездатного особою, а також те, що у суду відсутні відомості щодо наявності у нього доходів, суд вважає за належне стягнети з відповідача аліменти на утримання ОСОБА_1 в розмірі ј всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття.

Суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 150, 152, 155, 164, 170, 180, 182, 183, 184, 191, 193 СК України, ст.ст. 76-81, 258, 263-265, 273, 293, 310-314, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Відібрати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від матері - ОСОБА_5 без позбавлення батьківських прав.

3. Відібрати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від батька - ОСОБА_4 без позбавлення батьківських прав.

4. Передати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому.

5. Стягнути з ОСОБА_5 на користь Органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому аліменти на утримання малолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03 серпня 2021 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів, у межах суми платежу за один місяць.

6. Стягнути з ОСОБА_4 на користь Органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03 серпня 2021 року до досягнення нею повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів, у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.І. Зарева