Справа №760/2242/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Оксюти Т.Г.

при секретарі Горупа В.В.

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Державної казначейської служби України, про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів в якому просить суд: стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 51 000 гривень в якості відшкодування моральної шкоди завданої незаконним притягненням до адміністративної відповідальності; стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 10 000,00 гривень в якості відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Свої вимоги мотивував тим, що 08.04.2021 командиром взводу 2 роти 4 УПП в Херсонській області, старшим лейтенантом поліції Кляніним А.О. складено протокол про адміністративне правопорушення Серії БД №041875, за змістом якого ОСОБА_1 11.03.2021 о 02:00 годині в м. Херсон по вул. Грецька, керував транспортним засобом «AUDI А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР.

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 01.06.2021 провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення. Вказана постанова набрала законної сили 12.06.2021.

В зв`язку з закриттям справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень п.4 ч.1 ст. 2 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», у позивача виникло право на відшкодування моральної шкоди після винесення постанови Херсонським міським судом Херсонської області від 01.06.2021.

30.07.2021 позивач звернувся до Департаменту патрульної поліції із заявою про відшкодування моральної шкоди завданої незаконним притягненням до адміністративної відповідальності. 07.09.2021 позивач отримав відповідь від УПП в Херсонській області ДПП згідно якої позивачу було відмовлено у відшкодуванні моральної шкоди.

Позивач зазначає, що завдана йому моральна шкода полягає у безпідставному відкриттю справи про адміністративне правопорушення лейтенантом поліції Кляніним А.О., який склав протокол про адміністративне правопорушення Серії БД №041875. Факт вчинення порушення позивачем правил дорожнього руху не підтвердився, що і було встановлено постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 01.06.2021.

Таким чином, лейтенант поліції Клянін А.О. склав у відношенні позивача протокол про адміністративне правопорушення безпідставно.

Розмір завданої моральної шкоди позивач оцінює в сумі 51000,00 грн.

На підставі зазначеного позивач просить про задоволення позову.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 14.02.2022 відкрито спрощене позовне провадження.

03.05.2022 від представника відповідача - Департаменту патрульної поліції, надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач заперечив проти задоволення позову, просив відмовити у його задоволенні, пославшись на таке.

Інспектор УПП в Херсонській області ДПП є працівником поліції та мав право складати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, та враховуючи санкцію цієї статті мав право на тимчасове вилучення посвідчення водія з видачею тимчасового дозволу на право керування транспортними засобами. Складений працівником поліції протокол про адміністративне правопорушення не є актом, який встановлює, змінює чи скасовує норми права у відповідній сфері відносин, або породжує права і обов`язки для позивача. Протокол про адміністративне правопорушення є лише фіксацією порушення, яке виявлено працівником поліції, та відповідно до статті 251 КУпАП є одним із джерел доказів та підставою для подальшого провадження у справі. Протокол, як доказ, підлягає оцінці при розгляді уповноваженою особою справи про адміністративне правопорушення і не може бути скасований. При складанні протоколу у відношенні позивача працівники поліції діяли в межах наданих їм повноважень, відповідно до статей 255, 265-1 КУпАП та ЗУ «Про Національну поліцію», а доказів про визнання їх дій неправомірними позивачем не надано, як і не доведено факту завдання йому цими діями моральної шкоди та причинно-наслідкового зв`язку з протиправністю дій і завданням шкоди. Позивач не довів належними та допустимими доказами, що неправомірними діями чи бездіяльністю відповідачів позивачу завдана моральна шкода, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діями відповідачів та вини відповідачів в заподіянні моральної шкоди, не зазначив, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Зазначена позивачем сума понесених витрат на правову допомогу є завищеною, не співмірною та не відповідає складності цієї справи.

06.10.2022 від представника відповідача - Державної казначейської служби України, надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач заперечив проти задоволення позову, просив відмовити у його задоволенні, пославшись на таке. Казначейство діє відповідно до повноважень та компетенції, визначених, зокрема, Положенням про Державну казначейську службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 № 215. Згідно з Положенням, Казначейство є юридичною особою, має самостійний баланс, печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням та не несе відповідальності за дії органів державної влади. Казначейство виступає від власного імені, самостійно відповідає за власними зобов`язаннями і є окремим учасником цивільних відносин відповідно до частини 1 статті 2 ЦК України. Казначейство жодних прав та інтересів позивача не порушувало, тому не повинно нести відповідальність за дії інших державних органів. Сам факт закриття справи про адміністративне правопорушення не тягне обов`язковий наслідок цивільно-правового характеру і не може бути доказом того, що дії та бездіяльність відповідачів заподіяли позивачу моральну шкоду. Вина відповідачів не встановлена належним чином та не доведена незаконність дій Департаменту патрульної поліції та його посадових осіб, тому відсутні підстави для відшкодування шкоди. Також представник відповідача у відзиві зазначив, що позивачем не підтверджена наявність моральної шкоди, в чому саме вона полягає, а також відсутнє обґрунтування саме такого розміру моральної шкоди, що суперечить вимогам законодавства України.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 08.04.2021 командиром взводу 2 роти 4 УПП в Херсонській області, старшим лейтенантом поліції Кляніним А.О. складено протокол про адміністративне правопорушення Серії БД №041875, за змістом якого ОСОБА_1 11.03.2021 о 02:00 годині в м. Херсон по вул. Грецька, керував транспортним засобом «AUDI А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР.

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 01.06.2021 у справі №766/6402/21, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення; постанова набрала законної сили 12.06.2021.

Позивач у позові стверджує, що діями лейтенанта поліції Кляніна А.О., який склав у відношенні позивача протокол про адміністративне правопорушення Серія БД № 041875, позивачу було завдано моральну шкоду, яку позивач оцінює у розмірі 51 000,00 грн, на що слід зазначити наступне.

Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади, були сформульовані Верховним Судом у постанові від 10.04.2019 у справі №464/3789/17. Зокрема, суд дійшов висновку, що відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним з ефективних засобів юридичного захисту. Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання та приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання.

Порушення прав людини чи погане поводження з нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви: протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичної або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік і стан здоров`я потерпілого.

У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставин справи, повинен установити, чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, установити причинно-наслідковий зв`язок і визначити сумірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам.

Відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких відноситься наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювана шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювана; вина.

За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

При відшкодуванні моральної шкоди необхідно з`ясовувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних страждань, а також в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та чим він при цьому керується.

Статтею 81 ЦПК України визначено обов`язок доказування і подання доказів, кожною із сторін, яка повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Конституція є базовим законом і його норми знаходять своє втілення і розвиток в інших законах, які встановлюють умови і порядок відшкодування.

Термін "Кожен" зовсім не означає, що відшкодування відбудеться будь-кому, хто про це буде стверджувати чи просити. Незаконними діями (бездіяльністю) має бути заподіяна шкода, і факт її заподіяння має бути доведений.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають, істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував у своїх рішеннях, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом». Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Відповідно до пункту 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» N 4 від 31 березня 1995 року відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачу моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Позивачем не доведено належними та допустимими доказами те, що неправомірними діями чи бездіяльністю уповноважених посадових осіб Департаменту патрульної поліції позивачу була завдана моральна шкода, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діями відповідача та його вини в заподіянні моральної шкоди, не зазначено з яких міркувань він виходив визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується.

Постанова Херсонського міського суду Херсонської області від 01.06.2021 у справі №766/6402/21, якою справу про адміністративне правопорушення відносно позивача було закрито за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не містить інформації щодо предмета доказування. Оскільки предметом розгляду у вказаній справі було притягнення особи до адміністративної відповідальності і за результатами розгляду справи судом не було встановлено протиправності дій або бездіяльності посадових осіб Департаменту патрульної поліції.

Інших доказів вчинення посадовими особами Департаменту патрульної поліції будь-яких протиправних дій у відношенні позивача, позивачем до суду надано не було.

Отже, належних та допустимих доказів на підтвердження того, що в результаті неправомірних, винних дій чи бездіяльності посадових осіб Департаменту патрульної поліції позивач зазнав будь-яких фізичних або душевних страждань, позивачем не надано. Також позивачем не підтверджена наявність моральної шкоди, в чому саме вона полягає, а також відсутнє обґрунтування саме такого розміру моральної шкоди, про яку позивач вказує у позові.

З урахуванням викладеного у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 23, 1167 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», статтями 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Державної казначейської служби України, про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя