печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2022 року Печерський районний суд міста Києва

суддя Матійчук Г.О.

секретар судового засідання Музика В. П.

справа № 757/57815/20-ц

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення коштів, -

представник позивача Лімаренко В. Д.

представник відповідача Кобзар Ю.Б.

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2020 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просив стягнути із Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») на користь ОСОБА_2 : суму вкладу за Договором №SAMDN9155 (вклад «Стандарт», 3 міс) від 21.06.2012 року у розмірі 100 000,00 дол. США, суму відсотків за Договором №SAMDN9155 (вклад «Стандарт», 3 міс) від 21.06.2012 року у розмірі 69 763, 35 доларів США, суму за Договором №SAMDN9256 (вклад «Мультивалютний», 3 міс) від 14.12.2012 року у розмірі 150 000,00 дол. США, суму відсотків за Договором №SAMDN9256 (вклад «Мультивалютний», 3 міс) від 14.12.2012 року у розмірі 97 474, 31 доларів США, суму в розмірі 3 % річних від неповерненої суми в розмірі 760, 16 доларів США, а всього суму: 417 997, 82 долари США; стягнути із АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 суму пені згідно ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» в розмірі 7 719 606, грн, з яких 3 087 842, 40 грн - пеня за прострочення виконання зобов`язання з повернення коштів за Договором №SAMDN9155 від 21.06.2012 року, 4 631 763, 60 грн - за Договором №SAMDN9256 від 14.12.2012 року, та судові витрати.

В обґрунтування позову зазначено, що 21.06.2012 року між ОСОБА_3 та АТ КБ «ПриватБанк» був укладений Договір №SAMDN9155 (вклад «Стандарт», 3 міс) (далі - Договір від 21.06.2012 року).

Пунктом 1 Договору від 21.06.2012 року передбачено, що клієнт передає, а банк приймає грошові кошти в сумі 100 000,00 доларів США, строком на 3 місяці, до 21.09.2012 року включно. Для внесення суми вкладу банк відкриває клієнту особовий рахунок № НОМЕР_1 . Процентна ставка по вкладу складає 8,5 % річних. Період нарахування процентів по вкладу - 1 місяць.

Згідно п. 2 Договору від 21.06.2012 року нарахування процентів за вкладом починається з першого робочого дня, наступного за днем надходження грошових коштів у банк, і здійснюється за кожний календарний день, виходячи з фактичної кількості днів у році за ставкою, зазначеною у п. 1. з урахуванням п. 6,7 договору.

В свою чергу п. 6 Договору від 21.06.2012 року встановлено, що у разі, якщо після закінчення терміну вкладу, клієнт не заявить банку про відмову від продовження терміну, вклад вважається автоматично продовженим ще на один термін, вказаний в п. 1 договору. Термін вкладу продовжується неодноразово без явки клієнта в банк. При цьому обчислення нового терміну вкладу та нового мінімального терміну вкладу починається з дня, наступного за датою закінчення попереднього терміну вкладу.

При продовженні терміну вкладу розрахунок відсотків на кожний новий термін вкладу здійснюється за процентною ставкою, що діє в банку для депозитних вкладів даного найменування та строку на день закінчення попереднього терміну вкладу, без укладення додаткових угод до даного договору. Проценти за наступний термін вкладу нараховуються на суму вкладу. Наступне продовження терміну вкладу здійснюється в такому ж порядку.

Відповідно до п. 7 Договору від 21.06.2012 року сторони мають право достроково розірвати цей договір відповідно до діючого законодавства, повідомивши про це іншу сторону за два банківських дня до дати розірвання договору. При поверненні вкладу з ініціативи клієнта до обрахування мінімального терміну вкладу (див. п. 1 договору) з дати початку продовження терміну вкладу, клієнту повертається сума вкладу і виплачуються проценти, нараховані за ставкою вкладу (до запитання), за фактичний термін користування вкладом. При поновленні вкладу після закінчення мінімального терміну вкладу (див. п. 1 даного договору) з дати початку продовження терміну вкладу, але до закінчення терміну вкладу, клієнту повертається сума вкладу та виплачуються проценти, нараховані виходячи з діючої процентної ставки за вкладом, помноженої на коефіцієнт 0,5.

Сума нарахованих процентів за вклад у цілу кількість термінів вкладу, що пройшли з моменту оформлення договору, виплачується в повному обсязі.

Сторони договору у п. 11 Договору від 21.06.2012 року встановили, що цей договір вступає в силу з дня його підписання. Дія договору припиняється з виплатою клієнту усієї суми вкладу разом з процентами, належними відповідно до умов цього договору.

21.06.2012 року позивачем було передано банку 100 000,00 доларів США, що підтверджується квитанцією від 21.06.2012 року.

Також, вказує, що 14.12.2012 року між ОСОБА_3 та АТ КБ «ПриватБанк» був укладений №SAMDN9256 (вклад «Мультивалютний», 3 міс) (далі - Договір від 14.12.2012 року).

Пунктом 1 Договору від 14.12.2012 року передбачено, що клієнт передає, а банк приймає грошові кошти в одній з нище перерахованих валют строком на 3 місяці по 13.03.2013 року включно в наступних розмірах та умовах: розмір внесених сум: 150 000, 00 доларів США, для внесення суми вкладу банк відкриває клієнту особовий рахунок № НОМЕР_2 , процентна ставка по базових угодах, розміщених на базових рахунках, по кожній з валют складає - 8,5% річних, період нарахування процентів по вкладу - 3 місяці.

Пунктом 2 Договору від 14.12.2012 року передбачено, що нарахування процентів за вкладом починається з першого робочого дня, наступного за днем надходження грошових коштів у банк, і здійснюється за кожний календарний день, виходячи з фактичної кількості днів у році. Проценти нараховується за ставками, зазначеною у п.1. з урахуванням п. 8, 11, 12 даного договору. День повернення вкладу в період нарахування процентів не входить.

Згідно п. 8 Договору від 14.12.2012 року виплата суми нарахованих процентів проводиться банком починаючи з першого робочого дня банку після закінчення терміну вкладу, вказаного в п.1 справжньої угоди. Клієнт має право отримати нараховані проценти не раніше 15-00 першого робочого дня, наступного за датою оформлення договору за цілу кількість періодів нарахування, що минули з моменту укладення договору.

Пунктом 11 Договору від 14.12.2012 року передбачено, що у разі, якщо після закінчення терміну вкладу, клієнт не заявить банку про відмову від продовження терміну, вклад (всі 3 базові угоди) автоматично вважається продовженим ще на один термін, вказаний в п.1 договору. Термін вкладу продовжується неодноразово без явки клієнта в банк. При цьому обчислення нового терміну вкладу та нового мінімального терміну вкладу починається з дня, наступного за датою закінчення попереднього терміну вкладу.

При продовженні терміну вкладу розрахунок процентів на кожний новий термін вкладу здійснюється за процентною ставкою, що діє в банку для депозитних вкладів даного найменування та строку на день закінчення попереднього терміну складу, без укладення додаткових угод до даного договору. Проценти за наступний термін вкладу нараховуються на суму вкладу. Наступне продовження терміну вкладу здійснюється в такому ж порядку.

У пункті 12 Договору від 14.12.2012 року встановлено, що сторони мають право достроково розірвати цей договір відповідно до діючого законодавства, повідомивши про це іншу сторону за два банківських дні до дати розірвання договору.

При поверненні вкладу за ініціативою кієнта до закінчення терміну дії вкладу, клієнту повертається сума вкладу, та виплачуються проценти по кожному вкладному рахунку, виходячи із діючої процентної ставки, помноженої на коефіцієнт 0, 5.

Договір від 14.12.2012 року вступив в силу з дня його підписання, дія договору припиняється виплатою клієнту всієї суми вкладу разом з процентами, належними відповідно до умов цього договору (п.16 Договору від 14.12.2012 року).

14.12.2012 року позивачем було передано Банку 150 000,00 доларів США, що підтверджується квитанцією №2 від 14.12.2012 року.

Для поповнення та перевірки вкладу позивачеві видано Deposit Card (Депозитну картку) № НОМЕР_3 , строком дії до 04/14.

Підтвердженням розміщення в ПАТ КБ «ПриватБанк» депозитних вкладів, є довідка №20812197 Кримського регіонального управління ПАТ КБ «ПриватБанк» від 29.05.2014 року, що ОСОБА_4 , ІПН НОМЕР_4 , паспортні дані: серія НОМЕР_5 , виданий Сімферопольським РВ ГУ МВС України в Криму, дата видачі 25.12.1997 рік, станом на 29.05.2014 рік, має в ПАТ КБ «Приватбанк» два рахунки типу «стандарт» та типу «депозитна картка», на яких знаходились суми коштів у розмірі 151 006, 85 доларів США, 100 614,12 доларів США, 3 683,90 доларів США.

Вказує, що керуючись п. 7 Договору від 21.06.2012 року та п. 12 Договору від 14.12.2012 року позивач звернувся до відповідача із листом від 04.11.2020 року, направивши його поштовим відправленням засобами поштового зв`язку «Укрпошта» на юридичну адресу відповідача, в якому повідомив про дострокове розірвання Договору від 21.06.2012 року та Договору від 14.12.2012 року та просив повернути належні йому кошти з врахуванням нарахованих відсотків. Даний лист отриманий відповідачем 09.11.2020 року.

Вважає, що оскільки відповідач не виконав своїх обов`язків з повернення позивачу вказаних коштів, грошові кошти за договорами банківських вкладів від 21.06.2012 року та 14.12.2012 року, з врахуванням нарахованих процентів, трьох відсотків річних та пені, підлягають стягненню із відповідача, що стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24.12.2020 року відкрито провадження у справі та вирішено, що вказана справа буде розглядатись за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Встановлено відповідачу строк 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження, протягом якого відповідач має право направити: 1) суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; 2) позивачу - копію відзиву та доданих до нього документів, строк 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження, протягом якого відповідач має право для пред`явлення зустрічного позову (а.с. 40, т. 1).

Копію ухвали від 24.12.2020 року направлено на адреси сторін, крім того відповідачу направлено копію позовної заяви з додатками (а.с. 43, т. 1).

24.02.2021 року через канцелярію суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позову з підстав, зазначених у ньому. Зокрема, у відзиві зазначено, що АТ «КБ «ПриватБанк» як боржник за договорами банківських вкладів від 21.06.2012 року та 14.12.2012 року був замінений на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінілон» на підставі договору про переведення боргу №б/н від 17.11.2014 року. Так, АТ «КБ «ПриватБанк» не несе відповідальності за вказаними договорами, оскільки новим боржником виступає саме Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінілон», а отже останнє є належним відповідачем у вказаній справі. Вказано, що позивач не звертався до банку із заявою про розірвання договорів 21.06.2012 року та 14.12.2012 року, а відтак прострочення виконання не настало, у зв?язу з чим відсутні підстави для нарахування пені. Щодо нарахування процентів за ставкою 8, 5 % річних після розірвання договору вважає їх незаконними, оскільки зобов`язання сторін припинилося, у зв`язку із чим позивач має право на стягнення процентів за ставкою 0,01 % «На вимогу». Також, просила зупинити провадження у вказаній справі до розгляду Великою Палатою Верховного Суду цивільної справи №320/5115/17 (а.с. 52-74, т. 1).

16.03.2021 року надійшла заява позивача про збільшення предмету позову, у якій просив стягнути із АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 : суму вкладу за Договором №SAMDN9155 (вклад «Стандарт», 3 міс) від 21.06.2012 року у розмірі 100 000,00 доларів США та суму відсотків за Договором №SAMDN9155 (вклад «Стандарт», 3 міс) від 21.06.2012 року у розмірі 70 780,48 доларів США; суму вкладу за Договором №SAMDN9256 (вклад «Мультивалютний», 3 міс) від 14.12.2012 року у розмірі 150 000,00 доларів США, суму відсотків за Договором №SAMDN9256 (вклад «Мультивалютний», 3 міс) від 14.12.2012 року у розмірі 99 033,9 дол. США, 3 % річних від неповернутої суми у розмірі 2 547, 95 доларів США, а всього стягнути 422 362, 33 доларів США; суму пені згідно ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» в розмірі 25 789 365, 00 грн, з яких 10 315 746,00 грн - пеня за прострочення виконання зобов`язання з повернення коштів за Договором №SAMDN9155 від 21.06.2012 року та 15 473 619,00 грн - за Договором №SAMDN9256 від 14.12.2012 року (а.с. 80-89, 124-128, т. 1).

16.03.2021 року надійшла відповідь на відзив, у якій, зокрема, заперечував проти посилань відповідача щодо переведення боргу на ТОВ «ФК «Фінілон», посилаючись на те, що згоди на таке переведення позивач не надавав, жодних договорів щодо такого переведення не підписував, у зв`язку із чим договір про переведення боргу є нікчемним правочином. Також заперечував проти зупинення провадження у справі (а.с. 90-104, 130-142, т. 1).

17.03.2021 року надійшло клопотання представника відповідача про долучення доказів, в якому банк просив долучити до матеріалів справи копію довідок АТ «КБ «Приватбанк» від 18.02.2021 року та копію витягу з електронного додатку до договору про переведення боргу від 17.11.2014 року (а.с. 106-114, т. 1).

17.03.2021 року надійшла заява представника відповідача про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ТОВ «ФК «Фінілон» (а.с. 115-118, т. 1).

23.03.2021 року надійшли заперечення відповідача, у яких останній заперечує проти позовних вимог також з тієї підстави, що АТ «КБ «Приватбанк» як боржник за договором банківського вкладу був замінений на ТОВ «ФК «Фінілон» на підставі договору про переведення боргу від 17.11.2014 року за мовчазною згодою позивача. Тому належним відповідачем у цій справі є саме ТОВ «ФК «Фінілон» (а.с. 143-150, т. 1).

23.03.2021 року надійшов відзив відповідача на заяву про зміну предмету позову, у якому зазначено, що відсутні підстави для стягнення 3 % річних та пені, оскільки позивач не звертався до банку із заявою про розірвання договорів від 21.06.2012 року та 14.12.2012 року, а отже прострочення зобов?язання не настало (а.с. 151-153, т. 1).

22.06.2021 року надійшли заперечення позивача на заяву про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ТОВ «ФК «Фінілон», у яких просив відмовити у її задоволенні (а.с. 169-177, т. 1).

Протокольною ухвалою від 23.06.2021 року у задоволенні заяви про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ТОВ «ФК «Фінілон» - відмовлено (а.с. 187-189, т. 1).

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23.06.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 190, т. 1).

18.11.2021 року надійшла заява позивача про залишення позову без розгляду в частині стягнення пені згідно ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» (а.с. 205-207, т. 1).

08.02.2021 року надійшла заява позивача про відмову від заяви про залишення позову без розгляду в частині стягнення пені згідно ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» (а.с. 219-224, т. 1).

10.02.2022 року надійшло клопотання відповідача про зупинення провадження у справі №757/57815/20-ц до закінчення перегляду в касаційному порядку цивільної справи №199/3152/20 (а.с. 240-255, т. 1).

06.06.2022 року надійшли додаткові пояснення відповідача, в яких посилаючись на правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду по справі №321/1260/19, зазначає, що договір про переведення боргу не є нікчемним правочином, оскільки вчинений у письмовій формі за мовчазною згодою позивача (а.с. 7-12, т. 2).

Протокольною ухвалою від 22.09.2022 року у задоволенні клопотань відповідача про зупинення провадження у справі - відмовлено (а.с. 45-46, т. 2).

У судовому засіданні представник позивача - адвокат Лімаренко В. Д. позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача - адвокат Кобзар Ю. Б. у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову, у зв?язку із відсутністю предмету спору.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи та характер спірних правовідносин, об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав.

За ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України).

За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 21.06.2012 року між ОСОБА_3 та АТ КБ «ПриватБанк» був укладений Договір №SAMDN9155 (вклад «Стандарт», 3 міс) (а.с. 17-18, т. 1).

Пунктом 1 Договору від 21.06.2012 року передбачено, що клієнт передає, а банк приймає грошові кошти в сумі 100 000,00 доларів США, строком на 3 місяці, до 21.09.2012 року включно. Для внесення суми вкладу банк відкриває клієнту особовий рахунок № НОМЕР_1 . Процентна ставка по вкладу складає 8,5 % річних. Період нарахування процентів по вкладу - 1 місяць.

Згідно п. 2 Договору від 21.06.2012 року нарахування процентів за вкладом починається з першого робочого дня, наступного за днем надходження грошових коштів у банк, і здійснюється за кожний календарний день, виходячи з фактичної кількості днів у році за ставкою, зазначеною у п. 1. з урахуванням п. 6,7 договору.

В свою чергу п. 6 Договору від 21.06.2012 року встановлено, що у разі, якщо після закінчення терміну вкладу, клієнт не заявить банку про відмову від продовження терміну, вклад вважається автоматично продовженим ще на один термін, вказаний в п. 1 договору. Термін вкладу продовжується неодноразово без явки клієнта в банк. При цьому обчислення нового терміну вкладу та нового мінімального терміну вкладу починається з дня, наступного за датою закінчення попереднього терміну вкладу.

При продовженні терміну вкладу розрахунок відсотків на кожний новий термін вкладу здійснюється за процентною ставкою, що діє в банку для депозитних вкладів даного найменування та строку на день закінчення попереднього терміну складу, без укладення додаткових угод до даного договору. Проценти за наступний термін вкладу нараховуються на суму вкладу. Наступне продовження терміну вкладу здійснюється в такому ж порядку.

Відповідно до п. 7 Договору від 21.06.2012 року сторони мають право достроково розірвати цей договір відповідно до діючого законодавства, повідомивши про це іншу сторону за два банківських дні до дати розірвання договору. При поверненні вкладу з ініціативи клієнта до обрахування мінімального терміну вкладу (див. п. 1 договору) з дати початку продовження терміну вкладу, клієнту повертається сума вкладу і виплачуються проценти, нараховані за ставкою вкладу (до запитання), за фактичний термін користування вкладом. При поновленні вкладу після закінчення мінімального терміну вкладу (див. п. 1 даного договору) з дати початку продовження терміну вкладу, але до закінчення терміну вкладу, клієнту повертається сума вкладу та виплачуються проценти, нараховані виходячи з діючої процентної ставки за вкладом, помноженої на коефіцієнт 0,5.

Сума нарахованих процентів за вклад у цілу кількість термінів вкладу, що пройшли з моменту оформлення договору, виплачується в повному обсязі.

Сторони договору у п. 11 Договору від 21.06.2012 року встановили, що цей договір вступає в силу з дня його підписання. Дія договору припиняється з виплатою клієнту усієї суми вкладу разом з процентами, належними відповідно до умов цього договору.

21.06.2012 року позивачем було передано банку 100 000,00 доларів США, що підтверджується квитанцією від 21.06.2012 року (а.с. 19, т. 1).

14.12.2012 року між ОСОБА_3 та АТ КБ «ПриватБанк» був укладений №SAMDN9256 (вклад «Мультивалютний», 3 міс) (а.с. 20-21, т. 1).

Пунктом 1 Договору від 14.12.2012 року передбачено, що клієнт передає, а банк приймає грошові кошти в одній з нище перерахованих валют строком на 3 місяці по 13.03.2013 року включно в наступних розмірах та умовах: розмір внесених сум: 150 000, 00 доларів США, для внесення суми вкладу банк відкриває клієнту особовий рахунок № НОМЕР_2 , процентна ставка по базових угодах, розміщених на базових рахунках, по кожній з валют складає - 8,5% річних, період нарахування процентів по вкладу - 3 місяці.

Пунктом 2 Договору від 14.12.2012 року передбачено, що нарахування процентів за вкладом починається з першого робочого дня, наступного за днем надходження грошових коштів у банк, і здійснюється за кожний календарний день, виходячи з фактичної кількості днів у році. Проценти нараховується за ставками, зазначеною у п.1. з урахуванням п. 8, 11, 12 даного договору. День повернення вкладу в період нарахування процентів не входить.

Згідно п. 8 Договору від 14.12.2012 року виплата суми нарахованих процентів проводиться банком починаючи з першого робочого дня банку після закінчення терміну вкладу, вказаного в п.1 справжньої угоди. Клієнт має право отримати нараховані проценти не раніше 15-00 першого робочого дня, наступного за датою оформлення договору за цілу кількість періодів нарахування, що минули з моменту укладення договору.

Пунктом 11 Договору від 14.12.2012 року передбачено, що у разі, якщо після закінчення терміну вкладу, клієнт не заявить банку про відмову від продовження терміну, вклад (всі 3 базові угоди) автоматично вважається продовженим ще на один термін, вказаний в п.1 договору. Термін вкладу продовжується неодноразово без явки клієнта в банк. При цьому обчислення нового терміну вкладу та нового мінімального терміну вкладу починається з дня, наступного за датою закінчення попереднього терміну вкладу.

При продовженні терміну вкладу розрахунок процентів на кожний новий термін вкладу здійснюється за процентною ставкою, що діє в банку для депозитних вкладів даного найменування та строку на день закінчення попереднього терміну складу, без укладення додаткових угод до даного договору. Проценти за наступний термін вкладу нараховуються на суму вкладу. Наступне продовження терміну вкладу здійснюється в такому ж порядку.

У пункті 12 Договору від 14.12.2012 року встановлено, що сторони мають право достроково розірвати цей договір відповідно до діючого законодавства, повідомивши про це іншу сторону за два банківських дні до дати розірвання договору.

При поверненні вкладу за ініціативою клієнта до закінчення терміну дії вкладу, клієнту повертається сума вкладу, та виплачуються проценти по кожному вкладному рахунку, виходячи із діючої процентної ставки, помноженої на коефіцієнт 0, 5.

Договір від 14.12.2012 року вступив в силу з дня його підписання, дія договору припиняється виплатою клієнту всієї суми вкладу разом з процентами, належними відповідно до умов цього договору (п.16 Договору від 14.12.2012 року).

14.12.2012 року позивачем було передано Банку 150 000,00 доларів США, що підтверджується квитанцією №2 від 14.12.2012 року (а.с. 22, т. 1).

Для поповнення та перевірки вкладу позивачеві видано Deposit Card (Депозитну картку) № НОМЕР_3 , строком дії до 04/14 (а.с. 23, т. 1).

Відповідно до довідки №20812197 Кримського регіонального управління ПАТ КБ «ПриватБанк» від 29.05.2014 року ОСОБА_4 , ІПН НОМЕР_4 , паспортні дані: серія НОМЕР_5 , виданий Сімферопольським РВ ГУ МВС України в Криму, дата видачі 25.12.1997 рік, станом на 29.05.2014 рік, має в ПАТ КБ «Приватбанк» два рахунки типу «стандарт» та типу «депозитна картка», на яких знаходились суми коштів у розмірі 151 006, 85 доларів США, 100 614,12 доларів США, 3 683,90 доларів США (а.с. 24, т. 1).

04.11.2020 року ОСОБА_5 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» із листом вих. №04/11-2020, направивши його поштовим відправленням засобами поштового зв`язку «Укрпошта» на юридичну адресу відповідача, в якому повідомив про дострокове розірвання Договору від 21.06.2012 року та Договору від 14.12.2012 року та просив повернути належні йому кошти з врахуванням нарахованих відсотків. Даний лист отриманий АТ КБ «ПриватБанк» 09.11.2020 року (а.с. 25-27, т. 1).

Відповідно до п. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно п.1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Укладення і виконання банківських договорів врегульовані нормами Цивільного кодексу України та банківського законодавства.

Частинами 1, 2 ст. 1058 ЦК України визначено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу).

Згідно ч. 3 ст. 1058 ЦК України до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Згідно з ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові, грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банківські рахунки - це рахунки, на яких обліковуються власні кошти, вимоги, зобов`язання банку стосовно його клієнтів і контрагентів та які дають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою банківських платіжних інструментів; вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Згідно з п. 1.9 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року №492 договір банківського рахунку та договір банківського вкладу укладаються в письмовій формі. Один примірник договору зберігається в банку, а другий банк зобов`язаний надати клієнту під підпис.

Положення статті 1059 ЦК України врегульовує питання форми банківського вкладу та наслідки недодержання письмової форми договору. Так, за змістом цієї статті договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним.

Зокрема, такий документ, що є підтвердженням внесення коштів, повинен містити: найменування банку, який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час, час виконання операції), також підпис працівника банку, який прийняв готівку, та відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку, засвідчений електронним підписом САБ (підпункт 2.9 пункту 2 «Приймання готівки» розділу IV «Касові операції банків (філій, відділень) з клієнтами» Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 01 серпня 2011 року № 174).

Із наведених норм законодавства випливає, що договори банківського вкладу та банківського рахунку укладаються в письмовій формі, один примірник договору зберігається в банку, а другий обов`язково надається клієнту, письмова форма вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний рахунок підтверджено договором банківського вкладу з видачею документу, що відповідає вимогам, установленим законом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Статтею 1060 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.

Частиною 3 ст. 1060 ЦК України визначено, що за договором банківського строкового вкладу банк зобов`язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу. Повернення вкладникові банківського строкового вкладу та нарахованих процентів за цим вкладом на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, можливе виключно у випадках, якщо це передбачено умовами договору банківського строкового вкладу.

Діяльність відокремленого підрозділу відповідача на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя було припинено постановою Правління Національного банку України «Про відкликання та анулювання банківських ліцензій та генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій окремих банків і закриття банками відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя» від 06.05.2014 року № 260. Згідно з пунктом 5 цієї постанови банкам, серед яких зазначено й ПАТ КБ «ПриватБанк», визначено припинити діяльність відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя, та протягом місяця з дня набрання чинності цією постановою забезпечити закриття таких відокремлених підрозділів, про що повідомити Національний банк України.

Згідно з пунктом 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03.12.2003 року №516, залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Відповідно до положень Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за № 1172/8493 (далі - Інструкція № 492), банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського вкладу вкладні (депозитні) рахунки (пункт 1.8); договір банківського вкладу укладається в письмовій формі; один примірник договору зберігається в банку, а другий - банк зобов`язаний надати клієнту під підпис (пункт 1.9); письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту; у договорі банківського вкладу, зокрема, зазначаються: вид банківського вкладу, сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок, строк зберігання коштів (за строковим вкладом), розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін, умови дострокового розірвання договору тощо (пункт 1.10).

Пункт 10.1 Інструкції № 492 передбачає порядок відкриття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам. Зокрема, після пред`явлення фізичною особою необхідних документів уповноважений працівник банку ідентифікує цю фізичну особу, після чого між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; після укладення договору банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунку кошти на вкладний (депозитний) рахунок, після чого на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вказаний рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і видається згідно з внутрішніми положеннями банку.

Пунктом 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 01.06.2011 року № 174, передбачено, що банк (філія, відділення) зобов`язаний надати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибутковою касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі у вигляді паперового або електронного документа відповідно до законодавства, умов договору та згідно з внутрішньобанківськими правилами, правилами платіжної системи. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп «вечірня» чи «післяопераційний час»), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту. Зокрема, такий документ повинен містити: найменування банку, який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі її здійснення в післяопераційний час - час виконання операції), а також підпис працівника банку, який прийняв готівку, та відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку, засвідчений електронним підписом САБ.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 1, Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у вказаній справі майном позивача є грошові кошти.

З огляду на зазначене, власник вкладів мав легітимні очікування на видачу останніх на його вимогу, тобто законні очікування щодо реалізації свого права власності.

Посилання позивача, що АТ КБ «ПриватБанк» не виконав своїх обов?язків з повернення позивачу вказаних коштів, грошові кошти за договорами банківських вкладів від 21.06.2012 року та 14.12.2012 року, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, та не спростовано доводами відповідача. Матеріали справи не містять будь-яких доказів виконання відповідачем зобов`язань за договором банківського вкладу.

Так, у матеріалах справи міститься підтвердження про отримання АТ КБ «ПриватБанк» вимоги ОСОБА_6 щодо повернення банківських вкладів - 09.11.2020 року, а отже суд приходить до висновку, що у відповідача виник обов`язок повернення позивачу вказаних коштів, з врахуванням нарахованих процентів.

При цьому відповідач не заперечує факт укладення вказаних договорів від 21.06.2012 року та 14.12.2012 року, а лише посилається на те, що вказані договори вже припинили свої дії, оскільки вони були строкові, терміном на 3 місяці, однак дане твердження не знайшло свого підтвердження у судовому засіданні, адже договором передбачено, що у разі, якщо після закінчення терміну вкладу, клієнт не заявить банку про відмову від продовження терміну, вклад автоматично вважається продовженим ще на один термін, вказаний в п.1 договору. Термін вкладу продовжується неодноразово без явки клієнта в банк, а відповідачем не надано суду будь-яких доказів на підтвердження зазначеного.

Щодо посилання відповідача, що належним відповідачем у справі є ТОВ «ФК «Фінілон», оскільки відбулось переведення боргу за депозитним договором з первісного боржника - ПАТ КБ «ПриватБанк» на нового боржника - ТОВ «ФК «Фінілон» на підставі договору про переведення боргу №б/н від 17.11.2014 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «ФК «Фінілон», та електронного додатку №1 (перелік депозитних договорів та договорів банківського обслуговування) до договору про переведення боргу від 17.11.2014 року, суд не бере до уваги з огляду на відсутність згоди кредитора про таке переведення, як це передбачено ст. 520 ЦК України.

Крім того таке переведення боргу позивач заперечив, зазначивши, що не надавав згоду на зміну боржника.

Вказаною статтею не визначено в якій саме формі має бути виражена згода кредитора, важливим фактором є лише підтвердження її наявності.

Отримання згоди від кредитора на заміну боржника пов`язано з тим, що для кредитора має вагоме значення, хто виконуватиме зобов`язання, адже різні боржники мають різну платоспроможність, сумлінність та інші індивідуальні характеристики, що прямо впливатиме не тільки на своєчасність, а й на ймовірність виконання зобов`язання.

Отже, виходячи з наведеного та враховуючи заперечення позивачем факту переведення боргу, банк не тільки не отримав згоду кредитора на таке переведення боргу, а й навіть не повідомив його про це.

Так, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суму за депозитними вкладами, з врахуванням нарахованих процентів.

При цьому, суд вважає за можливе при стягненні коштів за депозитними вкаладами, взяти за основу розрахунок нарахованих процентів, наданий позивачем, відповідно до якого сума нарахованих процентів за Договором №SAMDN9155 (вклад «Стандарт», 3 міс) від 21.06.2012 року становить 70 780,48 доларів США, сума нарахованих процентів за Договором №SAMDN9256 (вклад «Мультивалютний», 3 міс) від 14.12.2012 року становить 99 033,9 доларів США.

Щодо стягнення трьох відсотків річних, нарахованих у зв`язку із не виплатою на вимогу позивача банківського вкладу, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У контексті статей 524, 533-535, 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті чи в іноземній валюті), це таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Оскільки стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.

Після розірвання договорів банківського вкладу банк не звільняється від відповідальності за порушення виконання зобов`язань згідно зі ст. 625 ЦК України, частиною другою якої встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналогічною є правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 року по справі №320/5115/17.

3 % річних розраховуються з урахуванням простроченої суми, визначеної у відповідній валюті, помноженої на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання до дня ухвалення рішення, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році).

Тому, з відповідача на користь позивача у межах позовних вимог підлягають стягненню 3 відсотки річних, нараховані за Договором від 21.06.2012 року за період із 12.11.2020 року по 15.03.2021 року (124 дні) у сумі 1 019, 18 доларів США (100 000, 00 доларів США х 3% х 124/100%) та за Договором від 14.12.2012 року за період із 12.11.2020 року по 15.03.2021 року (124 дні) у сумі 1 528, 77 доларів США (150 000, 00 доларів США х 3% х124/100%), а у загальній сумі 2 547, 95 доларів США.

Щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення із відповідача суми пені згідно ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», суд виходить із наступного.

Згідно із ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Пеня є особливим видом відповідальності за неналежне виконання зобов`язання, яка має на меті, окрім відшкодування збитків після вчиненого порушення щодо виконання зобов`язання, додаткову стимулюючу функцію для добросовісного виконання зобов`язання.

Відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі, коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання в натурі.

Аналіз наведених норм закону свідчить про те, що позивач є споживачамем фінансових послуг, а банк їх виконавцем та несе відповідальність за неналежне надання цих послуг, передбачену ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме сплату пені у розмірі 3 % вартості послуги за кожний день прострочення.

Оскільки пеня є неустойкою і має штрафний характер, вона не входить до складу зобов`язання, її сплата та розмір визначені Законом України «Про захист прав споживачів» за неналежне надання виконавцем банківських послуг споживачеві, то нарахування та стягнення такої пені має бути здійснене в національній валюті України.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України встановлюється спеціальна позовна давність в один рік до вимог про стягнення неустойки.

Виходячи з того, що вкладник за договором депозиту є споживачем фінансових послуг, а банк їх виконавцем та несе відповідальність за неналежне надання цих послуг, з відповідача підлягає до стягнення пеня, передбачена частиною п`ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», у розмірі 3 % від суми утримуваних банком коштів за кожен день з моменту звернення клієнта з вимогою про видачу коштів до дня фактичної видачі, що відповідає правовій позиції, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 761/26293/16-ц (провадження № 14-64цс19 ).

Частиною третьою статті 551 ЦК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

З врахуванням обставин справи, суми утримуваних банком коштів, терміну прострочення виконання зобов?язання, суд вважає за можливе стягнути із відповідача пеню у загальному розмірі 25 789 365, 00 грн, з яких 10 315 746,00 грн - пеня за прострочення виконання зобов`язання з повернення коштів за Договором №SAMDN9155 (вклад «Стандарт», 3 міс) від 21.06.2012 року та 15 473 619,00 грн - за Договором №SAMDN9256 (вклад «Мультивалютний», 3 міс) від 14.12.2012 року, відповідно до розрахунків, наданих позивачем.

Відповідач будь-яких розрахунків за вказаними договорами суду не надав.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Розподіл судових витрат між сторонами, регулюється ст. 141 ЦПК України. Зокрема: судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв?яку із задоволенням позову, судовий збір підлягає стягненню із відповідача на користь держави, оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 258, 509, 526, 533-535, 549, 625, 626, 627, 629, 638, 1058, 1059, 1060, 1066 ЦК України, ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. ст. 2, 4, 12, 13, 15, 76-82, 89, 95, 141, 174, 258-259, 263-265, 352-355, 15.5) Перехідних положень ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення коштів - задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 : суму вкладу за Договором №SAMDN9155 (вклад "Стандарт", 3 міс) від 21.06.2012 р. у розмірі 100 000,00 дол. США та 70 780,48 дол. США. відсотків за вкладом; суму вкладу за Договором №SAMDN9256 (вклад "Мультивалютний", 3 міс) від 14.12.2012 р. у розмірі 150 000,00 дол. США, суму відсотків у розмірі 99 033,9 дол. США та 2 547,95 дол. США. - 3 відсотки річних від неповернутих сум, а всього стягнути 422 362,33 дол. США.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 суму пені згідно ч. 5 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів" в розмірі 25 789 365, 00 грн, з яких 10 315 746,00 грн - пеня за прострочення виконання зобов`язання з повернення коштів за Договором №SAMDN9155 (вклад "Стандарт", 3 міс) від 21.06.2012 р. та 15 473 619,00 грн - за Договором №SAMDN9256 (вклад "Мультивалютний", 3 міс) від 14.12.2012 р.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь держави судовий збір в сумі 10 510,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи безпосереднього до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України за веб-адресою http://court.gov.ua/fair/sud2606.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, код ЄРДПОУ 14360570.

Повний текст рішення виготовлено 04.11.2022 року.

Суддя Г.О. Матійчук