Справа № 336/4128/21
Пр. № 2/336/366/2022
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2022 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Щасливої О.В.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом, вимоги по якому збільшила 6 вересня 2021 року, про стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зумовлених розвитком здібностей та хворобою дитини.

В позові зазначила, що ОСОБА_4 є донькою сторін, яка після розірвання між ними шлюбу мешкає з нею. З відповідача стягуються аліменти на утримання доньки. Позивач бажає залучити відповідача до участі в додаткових видатках на утримання доньки, що зумовлені її лікуванням та розвитком здібностей. Зокрема на ортодонтичні та стоматологічні послуги позивач витратила 33801 грн., на діагностику та лікування фізичного та психологічного стану дитини 5599 грн. 90 коп., оплата за навчання доньки в ліцеї з вересня 2019 року обчислюється сумою в 10200 грн. Окрім сум, які вже витратила позивач на лікування та розвиток здібностей дитини, вона планує понести видатки за один рік навчання доньки в десятому класі ліцею, що обчислюватимуться сумою в 6050 грн. Одну другу частину витрат, які вже понесла і які планує зробити позивачка у зв`язку з додатковим утриманням доньки, становлять 27825 грн. 65 коп., які вона просить стягнути з відповідача на свою користь.

У зв`язку з викладеним просить про ухвалення рішення на користь позовних вимог.

Ухвалою судді від 12.01.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Заходи забезпечення позову, доказів в справі не приймалися.

Позивач до суду не з`явилась, надавши суду письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позовних вимог, вирішення справи у її відсутність, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи.

Зазначені обставини в силу ст. ст. 211, 223 ЦПК України є підставою для розгляду справи без участі позивача.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце вирішення справи, до суду не з`явився, відзиву на позов, клопотання про розгляд справи у його відсутність або про відкладення судового розгляду суду не надав.

За згаданих обставин зі згоди позивачки, висловленої в її письмовій заяві, суд постановляє про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі (а. с. 9-11). Мають дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання якої з ОСОБА_2 рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя стягнуто аліменти в розмірі однієї четвертої частини заробітку на користь позивача (а. с. 12-13).

Статтею 185 СК України внормовано участь батьків в додаткових витратах на дитину: той з батьків, з якого присуджено стягнення аліментів, а також той з батьків, до якого вимога про стягнення аліментів не була пред`явлена, зобов`язані брати участь в додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами, зокрема, хворобою дитини.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Означений висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 р. у справі № 6-1489цс17.

З наведеного випливає, що тягар доведення наявності витрат та їх розмір законом покладено на того з батьків, який несе або планує понести ці витрати.

Надані позивачем докази переконують суд в ґрунтовності вимог про стягнення додаткових коштів на утримання дитини, оскільки вони свідчать про захворювання дитини, які потягли необхідність коштовного лікування, а також про те, що позивач понесла певні видатки для відновлення здоров`я доньки (а. с. 14-34).

Вказані джерела надані суду позивачем для огляду у тому вигляді, в якому отримані в медичних закладах різної форми власності, тому піддавати сумніву відомості, що зазначені в них, у суду немає підстав.

Разом з тим, частково задовольняючи позовні вимоги, суд не погоджується з твердженнями позову про те, що витрати з навчання дитини в загальноосвітньому закладі є витратами з розвитку здібностей дитини, виходячи з такого.

Як випливає із змісту ст. 185 СК України, а також роз`яснень, які містяться в пункті 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», витрати на дитину, стягнення яких врегульовано статтею 185 СК України, є видатками, викликаними особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, хворобою, каліцтвом тощо).

Між тим понесені позивачкою видатки, докази сплати яких надала вона (а. с. 36-39), пов`язані з отриманням загальної освіти, сприяння в набутті якої дитиною з боку батьків є їхнім обов`язком, і не є внесками в розвиток творчих, спортивних або інших здібностей, притаманних певній особі.

Окрім того, суд бере до уваги зміст квитанцій про сплату певних грошових сум на користь навчального закладу, з яких випливає, що призначенням платежів є благодійний внесок до благодійного фонду ліцею, тому у суду є всі підстави для висновку про те, що сплата означених сум є виразом вільного волевиявлення особи, що здійснює їх на власний розсуд, тобто добровільно, а самі по собі платежі за своїм змістом не є обов`язковим внеском в набуття дитиною освіти.

Таким чином, суд знаходить підтвердженими витрати, які пов`язані з лікуванням, у сумі 39400 грн. 90 коп. (33801 грн. + 5599 грн. 90 коп.).

Виходячи з рівного обсягу обов`язків батьків в утриманні дитини, частка цих витрат, що припадає на відповідача, становить 19700 грн. 45 коп. ( 39400 грн. 90 коп. : 2).

За змістом частини другої статті 185 СК України, при покладенні на відповідача в справі понесених позивачем витрат, зумовлених особливими обставинами, суд має враховувати обставин, що мають істотне значення.

За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі, як випливає із змісту постанови Верховного Суду України від 13 вересня 2017 р. у справі № 6-1489цс17.

Цивільним процесуальним законодавством встановлено порядок здійснення цивільного судочинства.

За змістом змагальності сторін, яка є однією з засад цивільного судочинства, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 12 ЦПК України).

З наведеного положення цивільного процесуального законодавства, яким, як зазначено, встановлені процедури здійснення цивільного судочинства, випливає, що тягар доведення ґрунтовності позовних вимог та заперечень проти них є прерогативою сторони, що висуває вимоги або заперечує проти них.

Доведення обставин, що мають значення для кожної справи, здійснюється на підставі доказів, якими у відповідності до ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст. 77 ЦПК).

Відповідач, обізнаний про наявність в провадженні суду спору про покладення на нього частини додаткових витрат на утримання дитини, зумовлених особливими обставинами, правом на подання відзиву не скористався, доказів наявності обставин, що мають значення в справі і могли б бути підставою для зменшення розміру компенсації понесених позивачкою витрат, не надав.

Означені обставини не дають суду підстав відійти від засади рівності обов`язків батьків в утриманні дитини.

Стягненню з відповідача у доход держави підлягає судовий збір, пільги щодо сплати якого має позивачка.

Керуючись ст. ст. 180, 185 СК України, ст. ст. 2, 4, 5, 12, 13, 77-81, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , до ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 19700 грн. 45 коп. додаткових витрат на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Решту вимог залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави 908 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя О.В. Щаслива