Справа № 204/9478/21
Провадження № 4-с/204/4/22
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2022 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

за участю секретаря Єфімової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа Чечелівський відділ державної виконавчої служби міста у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) на бездіяльність державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2021 року до суду надійшла скарга ОСОБА_1 , у якій останній просив суд поновити пропущений строк для подання скарги та прийняти скаргу до розгляду, визнати протиправною бездіяльність Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (м. Дніпро) щодо не зняття арешту з нерухомого майна (окрім земельної ділянки площею 2000 га, розташованої: Дніпропетровська область, Синельниківський район, Вільненська сільська рада, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0087) ОСОБА_1 , накладеного постановою Красногвардійського відділу ДВС Дніпропетровського МУЮ про арешт майна боржника від 09.01.2008 року в межах виконавчого провадження ЄДРВП № 72; зобов`язати Чечелівський відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_1 , накладеного постановою Красногвардійського відділу ДВС Дніпропетровського МУЮ про арешт майна боржника від 09.01.2008 року в межах виконавчого провадження ЄДРВП №72.

Вимоги скарги мотивовані тим, що відповідно до рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 2 листопада 2007 року вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2 525 гривень в рахунок повернення боргу і 81 грн. повернення судових витрат, а всього 2 606 (дві тисячі шістсот шість) гривень. На виконання вищевказаного рішення суду, постановою від 09.01.2008 року старшого державного виконавця Красногвардійського відділу ДВС Дніпропетровського МУЮ Єлісєєвої М.О. в межах виконавчого провадження ЄДРВП № 72 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-2208, виданого 02.11.2007 року Красногвардійський районним судом м. Дніпропетровська, було накладено арешт на все майно ОСОБА_1 . Відповідно до рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 березня 2018 року вирішено зняти арешт з земельної ділянки площею 2000 га, розташованої: Дніпропетровська область, Синельниківський район, Вільненська сільська рада,кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0087, що належить ОСОБА_1 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку від 27 листопада 2009 року, серія ЯЖ, № 849280. Таким чином, на момент винесення рішень вищевказаних судів в 2007 і 2018 роках, єдиним об`єктом нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 на праві особистої власності, була вищевказана земельна ділянка. В даний час, 26 травня 2021 року ОСОБА_1 відповідно до договору купівлі-продажу, засвідченим приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Златовою Н.А.,реєстр №3616, придбав у власність об`єкт нерухомості, а саме: нежитлове приміщення №112 (перукарня), розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , площею 62, 0 кв. м. У процесі підготовки вищевказаної нотаріальної угоди було виявлено, що Третя дніпровська державна нотаріальна контора на підставі постанови Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зареєструвала обтяження на все нерухоме майно, окрім земельної ділянки площею 2000 га, розташованої: Дніпропетровська область, Синельниківський район, Вільненська сільська рада,кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0087, що належить ОСОБА_1 . Таким чином, рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 березня 2018 року був знятий арешт лише з земельної ділянки площею 2000 га, розташованої: Дніпропетровська область, Синельниківський район, Вільненська сільська рада,кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0087, але на все нерухоме майно арешт з майна не знято, що порушує законні права та інтереси скаржника щодо розпорядження майном, власником якого він є. 14 червня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою про зняття арешту, проте відповідно до ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2021 року у відкритті провадження у справі відмовлено. У зв`язку з цим ОСОБА_1 28.10.2021 року подав клопотання начальнику Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно- Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) щодо наявності відкритих або закінчених виконавчих проваджень стосовно ОСОБА_1 та у разі відсутності таких зняття арешту з майна. Відповідно до листа від 22.11.2021 року № 1916 Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) у даному відділі знаходилося виконавче провадження щодо ОСОБА_1 , однак матеріали провадження були знищені відповідно до наказу № 829/5 від 07.06.2017 року "Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної служби та приватними виконавцями", в зв`язку з чим для зняття арешту з майна рекомендовано звернутися до відповідного суду. Крім того, ОСОБА_1 звертається з клопотанням про поновлення пропущеного строку для подання скарги, оскільки, як вбачається з матеріалів скарги, скаржник до подання скарги неодноразово звертався до інших інстанцій, а саме з позовною заявою до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, а також з клопотанням до Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро), що передбачає значний час між зверненням та поданням відповідних документів та отриманням відповідей на звернення.

У судове засідання скаржник не з`явився, але від його представника адвоката Попової О.М. надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, вимоги скарги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв та/або пояснень по скарзі до суду не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, враховуючи, що учасники судового процесу належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, прийшов до висновку про можливість розгляду скарги за відсутності учасників судового процесу які не з`явились до суду.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги скаржника підлягають задоволенню з наступних підстав.

Спори щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця під час виконання судового рішення врегульовано Розділом VII Цивільного процесуального кодексу України та Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 449 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

В силу ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Щодо порушення строків, зі зверненням до суду зі скаргою, суд зазначає наступне, що ОСОБА_1 звертаючись із скаргою, оскаржує бездіяльність державного виконавця, відносно якого (бездіяльності) не можуть бути встановлені процесуальні строки, оскільки поняття бездіяльності не має закінченого строку, воно є таким, що продовжується, і в частині 5статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» відносно бездіяльності строк не встановлено.

Статтею 451 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Так судом встановлено, що рішенням Красногвардійського районного суду Дніпропетровської області від 02.11.2007 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто 2 525 гривень в рахунок повернення боргу і 81 грн. судових витрат, а всього 2 606 гривень (арк.с.7-8).

Згідно постанови про відкриття провадження Красногвардійського відділу ДВС Дніпропетровського МУЮ від 09.01.2008 року відкрито виконавче провадження № 72 від 09.01.2008 року та накладено арешт майна боржника в межах виконавчого провадження номер за ЄДРВП № 72 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-2208, виданого 02.11.2007 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в розмірі 2 606 гривень.

Відповідно до довідки від 04.12.2017 року з Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 21.01.2008 року за № 6431022 реєстратором: Третя дніпропетровська державна нотаріальна контора на підставі постанови Красногвардійського відділу ДВС Дніпропетровського МУЮ від 09.01.2008 року зареєстровано обтяження на все майно, власника ОСОБА_1 .

Заява ОСОБА_2 від 11.09.2017 року підтверджує погашення ОСОБА_1 суми заборгованості по виконавчому провадженню № 72 від 09.01.2008 року, фінансово матеріальних вимог до ОСОБА_1 не має.

Положеннями ч. 4, 5 ст.82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 березня 2018 року знято арешт з земельної ділянки площею 2000 га, розташованої: Дніпропетровська область, Синельниківський район, Вільненська сільська рада,кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0087, що належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку від 27 листопада 2009 року, серія ЯЖ, № 849280, накладений постановою старшого державного виконавця Єлісєєвої М.О. Красногвардійського відділу ДВС Дніпропетровського МУЮ про арешт майна боржника від 09.01.2008 року в межах виконавчого провадження номер за ЄДРВП № 72 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-2208, виданого 02.11.2007 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в розмірі 2 606 (дві тисячі шістсот шість) гривень (а.с. 9-10).

Згодом, 26 травня 2021 року ОСОБА_1 , відповідно до договору купівлі - продажу, засвідченим приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Златовою Н.А., реєстр № 3616, придбав у власність об`єкт нерухомості, а саме: нежитлове приміщення №112 (перукарня), розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , площею 62, 0 кв. м. (а.с. 11-12).

Так, скаржник стверджує, що у процесі підготовки вищевказаної нотаріальної угоди було виявлено, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, яку ОСОБА_1 отримав 26.11.2021 року, 21.08.2008 року за № 6431022 реєстратором: Третя дніпровська державна нотаріальна контора на підставі постанови Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зареєстровано обтяження на все нерухоме майно, окрім земельної ділянки площею 2000 га, розташованої: Дніпропетровська область, Синельниківський район, Вільненська сільська рада, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0087, що належить ОСОБА_1 (а.с. 19-20).

Таким чином, як стверджує скаржник, рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.03.2018 року знято арешт лише із земельної ділянки, оскільки та той час у власності ОСОБА_1 перебувала лише вона. Так, на подальшу власність ОСОБА_3 і надалі розповсюджується арешт всього його майна, що порушує його законні права та інтереси, оскільки ОСОБА_1 вже погасив суму заборгованості по виконавчому провадженню №72 від 09.01.2008 року.

Листом від 22.11.2021 року № 1916 Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Дніпро) повідомлено скаржника про завершення та знищення виконавчого провадження стосовно ОСОБА_1 (а.с. 18).

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно із положеннями статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною першою статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Схожі за змістом положенням містились у статті 25 цього ж Закону у редакції, чинній на час накладення арешту на майно боржника.

Відповідно до положень частини четвертої статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостійстатті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

Отже, суд враховує, що застосування державними виконавцями наданого їм широкого кола повноважень та законодавчо визначених механізмів, спрямованих на виконання судових рішень, входить до їх обов`язків, визначених статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження», щодо вжиття передбачених цим Законом заходів для неупередженого, ефективного, своєчасного і повного вчинення виконавчих дій.

Аналіз норм Закону України «Про виконавче провадження» щодо підстав накладення арешту на майно боржника та зняття такого арешту дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який виконавець має право застосувати для забезпечення реального виконання виконавчого документа, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню.

Водночас у разі повного виконання виконавчого документа та сплати витрат, пов`язаних з його примусовим виконанням, підстави для збереження чинності арешту майна боржника відсутні.

Судом встановлено та заява ОСОБА_2 (стягувача) від 11.09.2017 року, підтверджує погашення ОСОБА_1 суми заборгованості по виконавчому провадженню №72 від 09.01.2008 року, фінансово-матеріальних вимог до ОСОБА_1 не має.

На сьогодні, скаржник має намір розпорядитися належним йому майном, проте через наявність арешту позбавлений можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності скаржника.

Згідно ст. 38 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року, № 606-XIV, який діяв на момент завершення виконавчого провадження, у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

Таких вимог закону державний виконавець не виконав при завершені виконавчого провадження, державним виконавцем не було скасовано арешт накладений на все майно ОСОБА_1 .

Крім того, суд зауважує, що застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права

Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Указані норми визначають непорушність права власності (в тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності.

Зазначені приписи покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності не тільки на законодавчому рівні, а й під час здійснення суб`єктами суспільних відносин правореалізаційної та правозастосовчої діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам Конституції України та Конвенції.

Зазначеними приписами саме на суд покладено виконання позитивних зобов`язань держави щодо вирішення спорів між учасниками юридичного конфлікту, які виникають між ними у відносинах власності при реалізації належних їм правомочностей.

Суд повинен реалізовувати своє основне завдання (стаття 2 ЦПК України), а саме справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спорів на засадах верховенства права з метою ефективного забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцієюі законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

При цьому, суд звертає увагу на те, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, а також за відсутності будь-яких відомостей стосовно рішення про стягнення виконавчого збору, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

За таких обставин та враховуючи відсутність заборгованості, завершення виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, відсутність будь-яких відомостей стосовно рішення виконавця про скасування арешту, наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника та відсутність необхідності подальшого застосування такого арешту на майно боржника, суд вважає за необхідне визнати неправомірною бездіяльність виконавчої служби щодо незняття арешту з майна заявника, та зняти арешт з майна ОСОБА_1 , накладений постановою Красногвардійського відділу ДВС Дніпропетровського МУЮ про арешт майна боржника від 09.01.2008 року в межах виконавчого провадження ЄДРВП № 72.

Вищезазначені мотиви узгоджуються із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 1 листопада 2021 року у справі № 21/170-08, від 3 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15-ц (провадження № 61-18160св19), від 13 липня 2022 року у справі № 2/0301/806/11 (провадження № 61-3814св22).

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ст. 452 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Оскільки судом скаргу задоволено, то з Чечелівського ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного МУМЮ (м.Дніпро), на користь держави, підлягають стягненню судові витрати в розмірі 908 грн. пов`язані з розглядом скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 18, 56 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, ст. 38 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року, ст. ст. 12, 13, 19, 76-82, 141, 259, 263-265, 447-452 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа Чечелівський відділ державної виконавчої служби міста у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) на бездіяльність державного виконавця - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (м. Дніпро) щодо незняття арешту з майна ОСОБА_1 , накладеного постановою Красногвардійського відділу ДВС Дніпропетровського МУЮ про арешт майна боржника від 09.01.2008 року в межах виконавчого провадження ЄДРВП №72, зареєстрованого Третьою Дніпровською державною нотаріальною конторою 21.08.2008 року за № 6431022.

Скасувати арешт нерухомого майна ОСОБА_1 , накладеного постановою Красногвардійського відділу ДВС Дніпропетровського МУЮ про арешт майна боржника від 09.01.2008 року в межах виконавчого провадження ЄДРВП № 72, зареєстрованого Третьою Дніпровською державною нотаріальною конторою 21.08.2008 року за № 6431022.

Стягнути з Чечелівського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) на користь держави судовий збір за подачу скарги у розмірі 908 грн.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повного тексту ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя Т.О. Дубіжанська