Справа № 487/1526/22
Провадження № 2/487/1521/22
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2022 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Лагоди А.А.,

за участю секретаря судового засідання Мізюк А.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщені суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини у зв`язку із навчанням,

ВСТАНОВИВ:

23.05.2022 року позивач звернулась до суду із позовною заявою до відповідача, яким просить стягнути аліменти на її утримання, оскільки продовжує навчання у Чорноморському національному університеті імені Петра Могили в розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 01.03.2022 року та до закінчення навчання, але не більше як до 23-х років.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 та являється донькою відповідача. Рішенням суду від 03.03.2005 року з відповідача були стягнуті аліменти на її утримання. На даний час позивач є повнолітньою, однак продовжує навчатись на І курсі денної форми навчання у Чорноморському національному університеті імені Петра Могили. Відповідач є працездатним, офіційно працює, має дохід. У зв`язку з вищевикладеним, вимушена звернутися до суду із вказаним позовом.

Ухвалою суду від 24.05.2022 року справу прийнято до розгляду та призначено до судового засідання за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін.

Позивач до судового засідання не з`явилась. Подала заяву, якою просить розглядати справу за її відсутності та зменшила позовні вимоги в частині розміру аліментів, а саме з ј частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача до 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача.

Відповідач до судового засідання не з`явився. Надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та визнав зменшені позовні вимоги.

Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, прийшов до наступного.

Судом встановлено позивач по справі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 являється донькою ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого 17.03.2004 року Міським відділом ДРАЦС Миколаївського обласного управління юстиції.

Згідно Довідки т.в.о. першого проректора Чорноморському національному університеті імені Петра Могили від 09.05.2022 року №2/630-13, ОСОБА_1 дійсно являється студенткою І курсу юридичного факультету університету за контрактом денної форми навчання. Зарахована на навчання 3 01.09.2021 року. Прогнозований термін закінчення навчання 30.06.2025 року.

Також судом встановлено, що рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.02.2019 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.01.2019 року і до повноліття дитини.
Статтею 198 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно до ч. ч. 1, 2 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року: обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягненням дочкою, сином віку який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчатися; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

У статті 182 СК України перелічені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів.

Відповідачем в процесі розгляду справи не доведено неможливості надавати матеріальну допомогу повнолітньому синові.

При вирішенні питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд врахував положення перелічених вище норм діючого законодавства у сукупності з наданими сторонами доказами, обов`язку обох батьків в рівній мірі нести витрати по утриманню повнолітньої дитини, розмір прожиткового мінімуму, який поступово збільшується, та дійшов висновку про задоволення позовних вимог, стягнувши аліменти на користь позивача в заявленому зменшеному розмірі, починаючи з 01.03.2022 року та до закінчення навчання, але не більше як до виповнення дитиною 23-х років.

Позивач, як одержувач аліментів, від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції звільнена (п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»), відтак, відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 992,40 грн. за подання позовної заяви підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 10, 18, 23, 76, 279, 258, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини у зв`язку із навчанням задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання, в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) з врахуванням індексації, але не менше Ѕ прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, на час навчання починаючи з 01.03.2022 року та до 30.06.2025 року, але не більше як до виповнення дитиною 23 років.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в межах сплати платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Суддя А.А. Лагода