Справа № 301/1528/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" червня 2022 р. м. Іршава Іршавський районний суд Закарпатської області

В особі головуючої судді - Даруда І.А.

при секретарі - Сатін Н.М.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності у порядку спадкування ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , ОСОБА_2 звернулися до Іршавського районного суду Закарпатської області з позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання права власності у порядку спадкування.Свої вимоги мотивує тим , що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх дідусь ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про смерть.

Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на все його майно. До складу спадщини входить в тому числі житлові будинки з надвірними спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та буд. АДРЕСА_1 , власником яких згідно погосподарських книг Довжанської сільської ради та свідоцтва про забудову земельної ділянки був їх покійний дідусь ОСОБА_4 , який за життя не провів державної реєстрації за ним вищезазначених житлових будинків.

Заповіт за життя їх дідусь ОСОБА_4 не залишав. Вони є внуками померлого ОСОБА_4 , що стверджується записом про батька у свідоцтві про їх народження та свідоцтві про народження батька і відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України є спадкоємцями за законом.

Згідно довідки від 11.01.2022 року виданої виконавчим комітетом Довжанської сільської ради на день смерті їх дідуся ОСОБА_4 в спадковому будинку за адресою: АДРЕСА_1 разом з ним проживали та були прописані їх батько - син спадкодавця ОСОБА_3 - 1975 р.н., дружина спадкодавця ОСОБА_5 , 1953 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , невістка спадкодавця - ОСОБА_6 , 1978 р.н., а також вони - внуки спадкодавця ОСОБА_2 , 1996 р.н., та ОСОБА_1 , 2000 р.н.

Отже, вони - спадкоємці за законом ОСОБА_2 та ОСОБА_2 проживали за одною адресою разом із покійним дідусем на день відкриття спадщини і не відмовилися від прийняття спадщини, у встановлений законом шестимісячний термін з дня відкриття спадщини, отже, прийняли спадщину

Крім них до кола спадкоємців після смерті ОСОБА_4 , належить також їх батько, син спадкодавця, ОСОБА_3 1975 р.н., який усвідомлюючи значення своїх дій відмовляється від прийняття спадщини і не бажає її приймати.

Інших осіб, які б претендували на майно після смерті спадкодавця, в тому числі осіб які мають право на обов`язкову частку в спадковому майні немає.На теперішній час, вони є єдиними спадкоємцями відкритої спадщини.

Згідно довідок виданих виконавчим комітетом Довжанської сільської ради від 23.02.2022 року вбачається, що згідно записів погосподарського обліку Довжанської сільської ради власником житлових будинків в АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 , які були збудовані в 1990 році та в 1989 році був їх покійний дідусь - ОСОБА_4

Приватним нотаріусом Іршавського районного нотаріального округу П.М.Ожеледа, їх було повідомлено про неможливість юридичного оформлення за ними спадкових прав після смерті дідуся ОСОБА_4 на житлові будинки з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 та буд. АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутністю державної реєстрації за спадкодавцем вищезазначених житлових будинків і тому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину і запропоновано звернутися до суду.

Позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, надіслали суду заяву, в якій просять розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити, тому на підставі ст. 223 ЦПК України розгляд справи проведено у їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився ,надіслав суду заяву в якій просить справу слухати в його відсутність , позовну заяву визнає і не заперечуює проти задоволення такої , тому на підставі ст. 223 ЦПК України справу розглянуто в його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з слідуючих підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дідусь позивачів ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про смерть (а.с.6).

Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на все його майно. До складу спадщини входить в тому числі житлові будинки з надвірними спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та буд. АДРЕСА_1 власником яких згідно погосподарських книг Довжанської сільської ради та свідоцтва про забудову земельної ділянки був покійний дідусь ОСОБА_4 , який за життя не провів державної реєстрації за ним вищезазначених житлових будинків, що стверджується інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно.

Заповіт за життя дідусь позивачів ОСОБА_4 , не залишав.

Спадкування, згідно ст. 1217 ЦК України здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка» належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 є внуками померлого ОСОБА_4 , що стверджується записом про батька у свідоцтві про їх народження та свідоцтві про народження батька і відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України є спадкоємцями за законом.

Згідно довідки від 11.01.2022 року виданої виконавчим комітетом Довжанської сільської ради на день смерті дідуся позивачів ОСОБА_4 в спадковому будинку за адресою: АДРЕСА_1 разом з ним проживали та були прописані батько позивачів - син спадкодавця ОСОБА_3 - 1975 р.н., дружина спадкодавця ОСОБА_5 , 1953 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , невістка спадкодавця - ОСОБА_6 , 1978 р.н., а також позивачі - внуки спадкодавця ОСОБА_2 , 1996 р.н., та ОСОБА_1 , 2000 р.н.

Отже, позивачі - спадкоємці за законом ОСОБА_2 та ОСОБА_2 проживали за одною адресою разом із покійним дідусем на день відкриття спадщини і не відмовилися від прийняття спадщини, у встановлений законом шестимісячний термін з дня відкриття спадщини, отже, відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, прийняли спадщину

Крім позивачів до кола спадкоємців після смерті ОСОБА_4 , належить також їх батько, син спадкодавця, ОСОБА_3 , який усвідомлюючи значення своїх дій відмовляється від прийняття спадщини і не бажає її приймати.Інших осіб, які б претендували на майно після смерті спадкодавця, в тому числі осіб які мають право на обов`язкову частку в спадковому майні немає.

На теперішній час, позивачі є єдиним спадкоємцями відкритої спадщини.

Приватним нотаріусом Іршавського районного нотаріатьного округу П.М.Ожеледа, позивачів повідомлено про неможливість юридичного оформлення за ними спадкових прав після смерті дідуся ОСОБА_4 на житлові будинки з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 та буд. АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутністю державної реєстрації за спадкодавцем вищезазначених житлових будинків і тому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину і запропоновано звернутися до суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена 31 січня 1966 року.

За змістом зазначеного нормативного акту виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад.

Згідно довідок виданих виконавчим комітетом Довжанської сільської ради від 23.02.2022 року вбачається, що згідно записів погосподарського обліку Довжанської сільської ради власником житлових будинків в АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 , які були збудовані в 1990 році та в 1989 році був покійний дідусь позивачів - ОСОБА_4 .

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Одним із способів захисту цивільних прав відповідно до п.1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, є «визнання права».

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 4, 12, 19, 83, 175, 177 ЦПК України, ст.ст. 16, 1216, 1217, 1220 , 1223 , 1258 , 1261, 1267 , 1268 ЦК України , , суд,-

Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності в цілому на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом право власності в цілому на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя : І. А. Даруда