Справа №750/2609/22
Провадження №2/751/973/22
Рішення

Іменем України

21 листопада 2022 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого судді Карапути О.О.,

при секретарі Бобровник Н.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1

представників відповідачів Мулач Я.В., ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Чернігові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Національного агентства з питань запобігання корупції про стягнення моральної шкоди за незаконне притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить стягнути з державного бюджету України шляхом безспірного списання з рахунку Державної казначейської служби України на його користь 170 000 грн у відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів Національного агентства з питань запобігання корупції.

Мотивує свої вимоги тим, що Національним агентством з питань запобігання корупції 02.04.2021 відносно позивача за участь в роботі житлово-побутової комісії 27.01.2020 складено два протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.ч. 1, 2 ст. 172 КУпАП. Постановою Чернігівського апеляційного суду від 30.06.2021 провадження у справі за згаданими протоколами закрито за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, згiдно з п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

При цьому, негативні наслідки для позивача настали ще до першого судового засідання по справі, оскільки факт складання протоколів щодо скоєння ним правопорушень, пов`язаних з корупцією, широко висвітлено в засобах масової інформації, із зазначенням iм`я та прізвища, мiсця роботи а саме: в інтернет виданнях «Судебно юридическая газета», «Українські національні новини», «Справжня варта», «24 канал», «Українська правда». Поширення вказаної інформації завдало шкоди його репутації як працівника прокуратури та відбилося на його емоційному стані. Крім того, у зв`язку із складанням протоколів про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, наказом керівника Чернігівської обласної прокуратури відносно нього було призначено службове розслідування. Зважаючи на службову перевірку, численні публікації в засобах масової інформації, позивач відчував на собі змiну ставлення колег, викликану протоколами НАЗК та постановою суду першої інстанції від 27.05.2021. Дії НАЗК, вочевидь, завдали йому суттєвих моральних втрат, душевних страждань, призвели до порушення нормальних життєвих та професійних зв`язків. Позивач усвідомлював, що його може бути звільнено з органів прокуратури, позбавлено права на оформлення пенсії як працівника прокуратури та позбавлено службового житла. Це позначилось на його психологічному стані, на взаємовідносинах у родині, у взаєминах з друзями, стані здоров`я.

Від представника відповідача - Національного агентства з питань запобігання корупції 12.09.2022 року надійшов відзив на позовну заяву (а.с.147-161), у якому останній просить у задоволенні позову відмовити, так як під час складення відносно ОСОБА_1 протоколів про адміністративні правопорушення Національне агентство діяло виключно на підставі та в межах повноважень, у спосіб, що передбачені Конституцією та вимогами чинного законодавства. Інформація, яка опублікована на офіційному вебсайті НАЗК є достовірною та не містить в собі жодних тверджень про вчинення позивачем корупційних правопорушень. Позивач у позові посилається на законодавство, яким не врегульовані спірні правовідносини. Позивачем не доведено належними та беззаперечними доказами факт завдання йому моральної шкоди та заявлений до стягнення розмір такої шкоди. Позовна вимога про стягнення моральної шкоди заявлена одночасно до двох відповідачів, що суперечить положенням процесуального законодавства.

Від представника відповідача - Державної казначейської служби України 16.09.2022 року надійшов відзив на позовну заяву (а.с.188-203), у якому останній просить у задоволенні позову відмовити, з тих підстав, що казначейство є окремим учасником цивільних відносин та неналежним відповідачем у справі, а сам факт заподіяння моральної шкоди відповідачу ним не підтверджений.

Від позивача до суду надійшла відповідь на відзиви відповідачів, у якій він проти доводів відповідачів заперечував та просив позов задовольнити, а від представника відповідача НАЗК заперечення на відповідь на відзив, у яких він з позицією позивача не погодився.

Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 25.07.2022 року відкрив провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав.

Представники відповідачів у судовому засіданні проти позову заперечували.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, встановив наступне.

Постановою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 27.05.2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП. Провадження по справі закрито, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Так, згідно вказаної постанови, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді начальника управління представництва інтересів держави в суді прокуратури Чернігівської обласної, реалізуючи повноваження члена житлово - побутової комісії прокуратури Чернігівської області, всупереч вимогам п.2 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» /надалі Закону/, не повідомив вказану комісію, як колегіальний орган, про наявний у нього реальний конфлікт інтересів, а саме: про суперечність між його приватним інтересом, зумовленим бажанням отримати у користування службове житло та його повноваженнями, як члена житлово - побутової комісії прокуратури Чернігівської області, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-7 КУпАП, про що був складений протокол про адміністративне правопорушення №33-02/268 від 02.04.2021 року.

Також, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді начальника управління представництва інтересів держави в суді прокуратури Чернігівської обласної, реалізуючи повноваження члена житлово - побутової комісії прокуратури Чернігівської області, всупереч вимогам п.3 ч.1 ст.28 та абз.1 ч.2 ст.35-1 Закону України «Про запобігання корупції» вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, а саме: взяв участь у прийнятті вказаною комісією рішень за результатами розгляду чотирнадцяти (14) заяв працівників органів прокуратури Чернігівської області про виділення їм службового житла, що були розглянуті нею до його аналогічної заяви про виділення йому службового житла, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 172-7 КУпАП, про що був складений протокол про адміністративне правопорушення №33-02/267 від 02.04.2021 року. (а.с.20-24).

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 30.06.2021 року скасовано постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27.05.2021 року щодо ОСОБА_1 , а провадження по справі закрито, на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

При цьому, зазначено, що суд І інстанції без наявності належних та допустимих доказів необґрунтовано визнав ОСОБА_3 винуватим у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, а тому провадження у справі підлягає закриттю через відсутність у його діях складу інкримінованих правопорушень (а.с.25-29).

Крім того, згідно Висновку від 18.06.2021 року, складеного за результатами службового розслідування відносно позивача, відомості про недостовірність тверджень в анкеті доброчесності позивача ухвалено вважати такими що підтвердились в частині вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення або порушення обмежень, передбачених законодавством у сфері запобігання корупції, вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури (а.с.62-68).

Згідно довідки від 06.07.2021 про результати таємної перевірки доброчесності прокурора, позивач таку перевірку не пройшов (а.с.69).

Зазначені вище висновок службового розслідування та довідка про не проходження таємної перевірки доброчесності позивачем стали наслідком саме складання НАЗК стосовно позивача протоколів про вчинення ним корупційних адміністративних правопорушень за ч.ч. 1, 2 ст. 172 КУпАП.

За результатами додаткового службового розслідування, яке було проведено за ініціативою позивача, на підставі його заяви від 12.10.2021, з урахуванням Постанови Чернігівського апеляційного суду від 30.06.2021 року, складено висновок від 05.11.2021 року, протилежний висновку від 18.06.2021 року, складеного за результатами службового розслідування відносно позивача (а.с.79-82).

А згідно довідки від 18.11.2021 про результати таємної перевірки доброчесності прокурора, у зв`язку з прийняттям Постанови Чернігівського апеляційного суду від 30.06.2021 року, позивач вважається таким, що перевірку пройшов (а.с.83).

При цьому, факт складання НАЗК протоколів відносно позивача про скоєння ним правопорушень, пов`язаних з корупцією, було висвітлено в засобах масової інформації, із зазначенням iм`я та прізвища, мiсця роботи, а саме: в інтернет виданнях «Судебно юридическая газета», «Українські національні новини», «Справжня варта», «24 канал», «Українська правда» (а.с.30-44). А сам позивач у період з 09.04.2021 по 29.06.2021 неодноразово звертався за медичною допомогою з приводу погіршення стану його здоров`я (гіпертонічної хвороби) (а.с.55-59).

Відповідно до частин першої та другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, і відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової шкоди).

Стаття 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені статтями 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Загальноконституційні засади відносин між державою та громадянином, зокрема щодо відповідальності держави, закріплено в конституційні та цивільно-правові норми: статтю 56 Конституції України; статті 1173-1176 ЦК України, Закон України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» (далі - Закон N 266/94-ВР).

Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Отже, у даному випадку спірні правовідносини регулюються приписами ст.1174 ЦК України.

Статтями 2, 4 Закону N 266/94-ВР передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку, зокрема, закриття справи про адміністративне правопорушення.

Тобто, здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, отримання пояснень та інше).

У даній справі підставою для відшкодування шкоди є закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Разом із тим, це не спростовує того, що такими діями позивачу завдано моральної шкоди, оскільки закриття справи про адміністративне правопорушення через відсутність його складу свідчить про те, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, а, крім того, відшкодування здійснюється незалежно від вини.

Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувались з боку держави будь-які заходи примусу, чи було понесено особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом.

Зокрема, таких висновків дійшла колегія суддів Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду (Постанова від 10 жовтня 2019 року у справі № 569/1799/16-ц, провадження № 61-19000сво18).

Провадження у справі за ч.ч. 1, 2 ст. 172 КУпАП відносно позивача у судах різних інстанцій тривало з 19.04.2021 по 30.06.2021 року, тобто більше 2 місяців.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 4 Закону N 266/94-ВР відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності та справедливості.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що провадженням у справі про адміністративні правопорушення, з розгляду згаданих вище протоколів, позивачу було заподіяно моральної шкоди, а також приймає до уваги, що факт складання відносно позивача протоколів про вчинення корупційних правопорушень був висвітлений у засобах масової інформації, а сам позивач у період судового провадження вимушений був звертатися за медичною допомогою з приводу погіршення стану його здоров`я, за місцем роботи відносно нього було проведено службове розслідування, результати якого йому довелося оскаржувати для відновлення своїх порушених прав, відносно позивача було проведено таємну перевірку доброчесності прокурора, яку позивач через складання НАЗК відносно нього згаданих вище протоколів, не пройшов.

Завдана позивачу моральна шкода полягає у приниженні честі, гідності, моральних переживаннях, фізичних стражданнях, порушенні усталеного способу життя та нормальних життєвих стосунків.

При визначенні розміру компенсації моральної шкоди суд виходить із загальних засад розумності, співмірності та справедливості, врахує тривалість провадження у справі про адміністративні правопорушення, яке здійснювалось більше 2 місяців, необхідність зміни нормального життєвого стану, порушеня відносно позивача службового розслідування та таємну перевірку за місцем роботи, а також негативні їх результати у зв`язку із складанням НАЗК зазначених вище протоколів та витрачання часу і коштів на відновлення своїх прав в судових інстанціях, спростування результатів згаданого службового розслідування.

При вирішенні спору, суд враховує правові висновки, викладені у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2019 року (справа N 242/4741/16-ц, провадження N 14-515цс19), згідно яких у даній категорії справ ДКСУ та її територіальний орган можуть бути залучені до участі у справі з метою забезпечення завдань цивільного судочинства, однак їх незалучення не може бути підставою для відмови у позові.

Виходячи з викладеного, з`ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, проаналізувавши доводи кожної із сторін на предмет їх обгруднованості, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Інші, наведені сторонами доводи, вказаних висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.12, 81, 229, 247, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Національного агентства з питань запобігання корупції про стягнення моральної шкоди за незаконне притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України шляхом безспірного списання з рахунку Державної казначейської служби України, спеціально визначеного для відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконних дій органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду 30000,0 (тридцять тисяч) грн. у відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 22 листопада 2022 року.

Позивач ОСОБА_1 (зареєстрований: АДРЕСА_1 ; фактично проживаючий: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач 1 Державна казначейська служба України (місцезнаходження: вул. Бастіонна, 6, м. Київ, 01601, код ЄДРПОУ 37567646)

Відповідач 2 Національне агентство з питань запобігання корупції (місцезнаходження: бульвар Дружби Народів, 28, м. Київ, 01103, )

Суддя О. О. Карапута