Номер провадження 2/754/123/22
РІШЕННЯ

Іменем України

(повне рішення суду виготовлено 01 грудня 2022 року)

30 листопада 2022 року м. Київ, Деснянський районний суд м. Києва, суддя: Грегуль О.В., секретар судового засідання: Гончаренко М.М., справа № 755/17829/18

ОСОБА_1 - позивач

ОСОБА_2 - відповідач

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Змисловська Тетяна Василівна - третя особа

Вимоги позивача: визнання заповіту недійсним

Боярова А.В. і Ващенко М.Г. - адвокати позивача

Матюшко В.В. - адвокат відповідача

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, який подавався в новій редакції та в якому позивач просить визнати недійсним заповіт ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 від 15.08.2018, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Змисловською Тетяною Василівною, зареєстрований у реєстрі нотаріальних дій за № 1474 посилаючись на те, що спадкодавець не підписував спірний заповіт.

Підсудність справи Деснянському районному суду м. Києва визначена ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22.11.2018.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 07.02.2019 позов залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 13.02.2019 відкрито провадженнея у справі за правилами загального позовного провадження.

У судовому засіданні адвокати позивача позов підтримали, а адвокат відповідача позов не визнав, а також адвокати сторін не заперечували проти розгляду справи по суті за відсутності третьої особи.

Стороною відповідача подано відзив з проханням відмовити в задоволенні позову.

Третя особа в судове засідання не з`явилась і доказів про поважність причин своєї неявки суду не надала, хоча про час і місце розгляду справи неодноразово повідомлялась належним чином судовими повідомленнями, а також інформація про рух справи розміщується на сайті суду і є загальнодоступною.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У листі Верховного Суду України від 25.01.2006 № 1-5/45, визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-VIII, 1. В умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. 2. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Заяв/клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

З урахуванням ст. ст. 128-131, 223 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних і доказів для її розгляду по суті за відсутності третьої особи.

Вислухавши адвокатів сторін, показання свідків: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , експерта ОСОБА_10 , дослідивши матеріали справи, оглянувши оригінали заповітів ОСОБА_5 від 21.06.2013 і від 15.08.2018, оригінали відомостей про виплату пенсій і соціальних допомог, оригінал медичної карти стаціонарного хворого № 20115 ОСОБА_5 , суд у судовому засіданні встановив наступне.

Позивач є сином ОСОБА_5 , що підтверджується виданим повторно свідоцтвом про народження позивача від 08.02.1984.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 02.10.2018.

Відповідно до нотаріально посвідченого третьою особою заповіту від 15.08.2018 ОСОБА_5 усе своє майно заповів відповідачу.

При цьому в заповіті рукописним текстом вказано: «Текст цього заповіту, до підписання, мною в голос прочитаний» у графі: «Підпис» поставлено підпис і зазначено « ОСОБА_5 ».

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 15.04.2020 за клопотанням сторони позивача у справі призначено судову посмертну почеркознавчу експертизу.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 16.09.2020 за клопотанням сторони позивача поновлено провадження у справі.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 19.02.2021 за клопотанням сторони позивача у справі призначено судову посмертну почеркознавчу експертизу.

На виконання ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 19.02.2021 до суду надійшов висновок експерта за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи у цивільній справі № 755/17829/18 від 01.09.2021 № 1740/21-32 і відповідно до якого рукописний текст: «Текст цього заповіту, до підписання, мною в голос прочитаний» і в графі: «Підпис» запис: « ОСОБА_5 », виконано не ОСОБА_5 , а іншою особою.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 22.09.2021 поновлено провадження у справі.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 12.01.2022 за клопотання сторони позивача у справі призначено додаткову судову посмертну почеркознавчу експертизу.

На виконання ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 12.01.2022 до суду надійшов висновок експертів за результатами проведення додаткової судової почеркознавчої експертизи у цивільній справі № 755/17829/18 від 08.09.2022 № 16686/16687/22-32 і відповідно до якого підпис від імені ОСОБА_5 у графі: «Півдпис» у заповіті ваід 15.08.2018, виконаний не ОСОБА_5 , а іншою особою.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 07.10.2022 поновлено провадження у справі.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 30.11.2022 відмовлено в задоволенні клопотання сторони відповідача про призначення по справі повторної експертизи.

Згідно ст. 1233 ЦК України, 1. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ст. 1234 ЦК України, 1. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. 2. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.

Згідно ст. 1247 ЦК України, 1. Заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. 2. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. 3. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. 4. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 1257 ЦК України, 1. Заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. 2. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. 3. Недійсність окремого розпорядження, що міститься у заповіті, не має наслідком недійсності іншої його частини. 4. У разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах.

Допитані судом свідки у своїх показаннях зазначили наступне.

Свідок ОСОБА_6 зазначила, що відповідач її онук, позивач її син, а спадкодавець її колишній чоловік. 15.08.2018 спадкодавець не міг скласти заповіт, оскільки перебував у лікарні. 15.08.2018 свідок не бачила спадкодавця. Крім того за життя спадкодавець не визнавав відповідача, як онука. Останній раз свідок бачила спадкодавця за декілька місяців до дня смерті. Також свідок зазначила, що в неї неприязне відношення до відповідача.

Свідок ОСОБА_7 зазначила, що знає лише позивача і спадкодавця. За життя приблизно літом 2013 спадкодавець говорив, що квартиру на АДРЕСА_1 він заповів позивачу. Спадкодавець за життя не любив невістку, а про онука взагалі не згадував.

Свідок ОСОБА_8 зазначив, що що спадкодавця знав з 1973 р., а позивача і відповідача не знає. 14.08.2018 свідок був у лікарні у спадкодавця. За життя спадкодавець свідку говорив, що він заповів квартиру на АДРЕСА_1 позивачу. 14.08.2018 спадкодавець говорив, що має намір переписати на позивача і квартиру на ОСОБА_11 . Спадкодавець не визнавав відповідача, як онука.

Свідок ОСОБА_9 зазначила, що знає позивача і знала спадкодавця. 15.08.2018 свідок спадкодавця не бачила. 15.08.2018 спадкодавець лежав у лікарні. Чи залишав спадкодавець приміщення лікарні 15.08.2018 свідку не відомо. З лікарні спадкодавець повернувся приблизно 23 чи 24 серпня 2018 і з цього часу свідок бачила спадкодавця кожний день до 01.09.2018. У лікарню спадкодавець ліг приблизно 12 чи 13 серпня 2018. Як до лікарні так і після лікарні спадкодавець був ходячим, руки та ноги в нього працювали і розмовляв він розсудливо.

Експертом ОСОБА_10 свій висновок підтримано.

Згідно ч. 1, ч. 4 - ч. 7 ст. 81 ЦПК України, 1. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 4. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. 5. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 6. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 7. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

ЄСПЛ вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Вищевикладене дає суду правові підстави для висновку про доведеність відсутності наявності вільного волевиявлення заповідача на складання заповіту від 15.08.2018 та про обґрунтованість позовних вимог.

Будь-яких конкретних, правових та беззаперечних доказів, які б спростовували позовні вимоги, стороною відповідача суду не надано і судом таких доказів не здобуто.

За таких обставин, позов задовольняється.

Згідно ч. 1 і ч. 2 ст. 141 ЦПК України, 1. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 2. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розмір судового збору суд визначає за ставкою на час подання позову.

Керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов.

Визнати недійсним заповіт ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 від 15.08.2018, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Змисловською Тетяною Василівною, зареєстрований у реєстрі нотаріальних дій за № 1474.

Стягнути з ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 ): 704 грн. - судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: