ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Судді-доповідача: Дряниці Ю.В.

Суддів: Пилипчук Л.І., Дорош А.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Гриньова Руслана Олеговича на рішення Московськогорайонного суду м. Харкова від 20 жовтня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» про захист прав споживача та зобов`язання провести перерахунок,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2021 позивач звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» про захист прав споживача та зобов`язання провести перерахунок.

В обґрунтування позову посилалась на те, на момент пред`явлення позову, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.01.2021 № 242422244 квартира АДРЕСА_1 з 05.07.2019 перебуває у власності АТ «ПУМБ» на підставі договору іпотеки, укладеним 22.11.2006 між ПАТ «ПУМБ» та ОСОБА_2 .

В свою чергу, ОСОБА_2 став власником зазначеної квартири, починаючи з 22.11.2006, придбавши цю квартиру у позивача.

Позивач вказує, що наразі у неї відсутній обов`язок сплачувати вартість житлово-комунальних послуг за вищевказану квартиру, проте відповідач ТОВ «Харківгаз Збут» безпідставно продовжує здійснювати нарахування заборгованості за спожиті послуги на ім`я ОСОБА_1 .

Позивач посилаючись на ч. 3 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», вказує, що з моменту переходу права власності на квартиру попередній власник втрачає права та обов`язки співвласника багатоквартирного будинку, а новий власник набуває прав і обов`язків співвласника такого будинку. Обов`язок щодо оплати вартості житлово-комунальних послуг несе власник об`єкту, до якого такі послуги постачаються.

Пунктом 4 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496 закріплено, що якщо відбулась зміна власності на об`єкт постачання природного газу, приєднаний до газорозподільних систем Оператора ГРМ, новий власник повинен самостійно звернутися до постачальника з відповідною заявою-приєднанням до договору постачання природного газу.

Позивач вказує, що не несе відповідальність за бездіяльність нових власників вищевказаної квартири. Наразі виникла необхідність у здійсненні відповідачем відповідного перерахунку вартості послуг газопостачання, за які позивач не має обов`язку сплачувати.

02.02.2021 позивач направила на адресу відповідача звернення про здійснення перерахунку. Листом від 25.02.2021 позивачу повідомлено, що станом на 25.02.2021 новий власник квартири не звернувся для укладення договору. Також, відповідач на звернення позивача листом від 21.04.2021 повідомив, що ЗАТ «ПУМБ» є іпотекодержателем нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 , а користувачем послуг є ОСОБА_1 .

Позивач вважає такі дії відповідача необґрунтованими, оскільки вважає, що вказана квартира наразі перебуває у власності ПАТ «ПУМБ», вказує, що відповідач безпідставно відмовляється здійснити перерахунок вартості комунальних послуг за споживання природного газу.

Просила суд зобов`язати відповідача провести перерахунок вартості послуг газопостачання до квартири АДРЕСА_1 , з урахуванням відсутності обов`язку у ОСОБА_1 зі сплати відповідних послуг, починаючи з дати відчуження цієї квартири на ім`я ОСОБА_2 , тобто з 22.11.2006, та стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 20 жовтня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» про захист прав споживача та зобов`язання провести перерахунок відмовлено.

Рішення оскаржила позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

У доводах апеляційної скарги зазначає обставини, аналогічні викладеним у позовній заяві. Крім того, звертає увагу суду на те, що місцевим судом зроблено безпідставний висновок про те, що позивач зареєстрована та проживає у квартирі АДРЕСА_1 .

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з підстав, передбачених ст. 375 ЦПК України.

Місцевим судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 22.11.2006, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Погрібною Т.П., ОСОБА_2 набув право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 29.01.2021, квартира АДРЕСА_1 з 05.07.2019 зареєстрована на праві приватної власності за АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК». Підстава для державної реєстрації: додаткова угода до кредитного договору № 5109039 від 22.11.2006, виданий 09.09.2011 ПАТ «ПУМБ» та ОСОБА_2 ; кредитний договір № 5109039 від 22.11.2006, виданий ЗАТ «ПУМБ» та ОСОБА_2 ; додатковий договір № 5109192/20110909 до договору іпотеки № 5109192 від 22.11.2006 виданий 09.09.2011 ПН ХМНО Погрібна Т.П.; повідомлення від 05.09.2016, видане ПАТ «ПУМБ»; договір іпотеки від 22.11.2006 № 3976.

На звернення ОСОБА_1 щодо перерахунку розміру плати за послуги газопостачання листом від 25.02.2021 ТОВ «Харківаз Збут» повідомило, що без особистого звернення нового власника договір постачання природного газу не може бути укладено, та станом на 25.02.2021 новий власник не звернувся для укладення договору. Також листом від 21.04.2021 ТОВ «Харківаз Збут» повідомило, що у Товариства відсутні правові підстави для проведення перерахунку за спожитий пиродний газ, оскільки ЗАТ «ПУМБ» є лише іпотекодержателем нерухомого майна за адресою: квартира АДРЕСА_1 , а користувачем послуг з газопостачання залишається позивач (а.с.21-26).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог місцевий суд дійшов висновку, що позивач постійно з 16.05.1997 проживає та зареєстрована у квартирі АДРЕСА_1 , при цьому встановлено, що в судовому засіданні сторона позивача не заперечувала факту надання відповідачем послуг з постачання природного газу, на адресу: квартира АДРЕСА_1 , та отримання таких послуг позивачем.

З огляду на встановлені обставини, місцевий суд дійшов висновку, що позивач залишається споживачем послуг з постачання природного газу, які надаються відповідачем.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Як встановлено п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Пункт 11 частини другої статті 7 зазначеного Закону передбачає, що споживач зобов`язаний інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором.

З матеріалів справи вбачається, що згідно копії паспорта позивача вона прописана за адресою АДРЕСА_2 .

З листа АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» від 31.07.2019 року вбачається, що Банк як Іпотекодержатель надає ОСОБА_1 строк для забезпечення звільнення квартири АДРЕСА_1 .

З аналізу наведених обставин суд доходить висновку, що позивачем належним чином не доведено факту її не проживання у квартирі АДРЕСА_1 , а отже не доведено належними та допустимими доказами не отримання послуг, що надаються відповідачем за вказаною адресою, що є процесуальним обов`язком сторони у справі, відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України.

Доказів звернення до відповідача, як виконавців комунальних послуг щодо зміни власника квартири АДРЕСА_1 суду також не надано.

Доводи апеляційної скарги про зняття позивача з реєстрації у квартирі АДРЕСА_1 колегія суддів не бере до уваги, оскільки таке рішення прийнято 02.08.2019 року, тобто після направлення Банком вимоги щодо звільнення квартири, на підставі припинення права користування житловим приміщенням, а саме у зв`язку з його відчуженням.

Таким чином, вирішуючи спір, який виник між сторонами справи, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Враховуючи, що апеляційна скарга містить доводи, які є аналогічними за своїм змістом позиції позивача, якій суд першої інстанції надав вірну правову оцінку, колегія суддів не вбачає за необхідне надавати обґрунтування кожному з доводів скарги, що узгоджується з усталеною практикою ЕСПЛ, зокрема при розгляді справи «Серявін та інші проти України».

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 381, 384 ЦПК України, апеляційній суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Гриньова Руслана Олеговича - залишити без задоволення.

Рішення Московськогорайонного суду м. Харкова від 20 жовтня 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач Ю. В. Дряниця

Судді: Л.І. Пилипчук

А.І. Дорош