У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2022 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі судового засідання Волошиній А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в місті Києві за правилами загального позовного провадження матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Автогаражного кооперативу «Чайка» про визнання недійсними рішення загальних зборів та статуту, скасування державної реєстрації статуту, -

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2018 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача АГК «Чайка» , в якому просить: 1) визнати недійсним рішення загальних зборів членів АГК «Чайка», що оформлене протоколом № 46/1 від 17.11.2018 р.; 2) визнати недійсним Статут АГК «Чайка», що затверджений рішенням загальних зборів членів АГК «Чайка», що оформлене протоколом № 46/1 від 17.11.2018 р.; 3) скасувати державну реєстрацію Статуту АГК «Чайка», що зареєстрований 17.11.2018 р. за номером 1001911.

Ухвалою від 02.01.2019 р. вищевказаний позов був залишений без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви (суддя Войтенко Т.В.).

Провадження у справі відкрито ухвалою від 08.05.2020 р. з призначенням розгляду в порядку загального позовного провадження (суддя Войтенко Т.В.).

Представником відповідача був поданий відзив, в якому сторона відповідача просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на його безпідставність та необгрунтованість.

Позивачем був поданий відзив, в якому позивач зазначає про правомірність своїх позовних вимог.

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу від 11.09.2019 р. матеріали вищевказаної справи передані для розгляду судді Ларіоновій Н.М.

В підготовчому засіданні протокольною ухвалою від 18.03.2021 р. підготовче провадження закрито з призначенням судового розгляду справи по суті.

Позивач та/або його представник повторно не з`явились в судове засідання, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог закону, про причини неявки суд не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності стороною позивача не надано.

Представник відповідача, будучи у встановленому законом порядку повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про залишення вищевказаного позову без розгляду в зв`язку з повторною неявкою позивача в судовому засіданні та вирішення цього питання без його участі.

Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов таких висновків.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства: цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

При вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду подібних справ визначальним є характер правовідносин, з яких виник спір. Суб`єктний склад спірних правовідносин є формальним критерієм, який має бути оцінений належним судом.

Такого висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07 серпня 2019 року у справі № 646/6644/17 (провадження № 14-352цс19).

Відповідно до ст.4 ч.2 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду.

Справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів, визначено статтею 20 ГПК України.

Пунктом 3 частини першої статті 20 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, зазначаючи про те, що є членом Автогаражного кооперативу «Чайка», оспорює прийняті рішення загальних зборів членів кооперативу та державну реєстрацію статуту кооперативу.

Кооперативи як добровільні об`єднання громадян з метою спільного вирішення ними економічних, соціально-побутових та інших питань можуть створюватися у різних галузях (виробничі, споживчі, житлові тощо). Діяльність різних видів кооперативів регулюється законом. Господарська діяльність кооперативів повинна здійснюватися відповідно до вимог цього Кодексу, інших законодавчих актів (стаття 94 ГК України).

Особливості створення кооперативів та ведення господарської діяльності обслуговуючими кооперативами визначається Законом України "Про кооперацію" від 10.07.2003р. № 1087-IV (з наступними змінами та доповненнями, далі - Закон України "Про кооперацію").

За змістом положень ст. ст. 2, 6, 9 Закону України "Про кооперацію" кооператив є юридичною особою, державна реєстрація якого проводиться в порядку, передбаченому законом; обслуговуючий кооператив - кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Обслуговуючі кооперативи надають послуги іншим особам в обсягах, що не перевищують 20 відсотків загального обороту кооперативу. Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо.

Згідно з ч. 5 ст. 23 Закону України "Про кооперацію" виробничі кооперативи провадять господарську діяльність з метою одержання прибутку. Інші кооперативи надають послуги своїм членам, не маючи на меті одержання прибутку.

Таким чином, обслуговуючий кооператив незалежно від напряму його діяльності є господарською організацією - юридичною особою, яка здійснює некомерційну господарську діяльність з моменту державної реєстрації на підставі закону та свого статуту.

Згідно з положеннями ст. 12 Закону України "Про кооперацію" основними правами члена кооперативу є, зокрема, участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління; користування послугами кооперативу; право вносити пропозиції щодо поліпшення роботи кооперативу, усунення недоліків у роботі його органів управління та посадових осіб; право звертатися до органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, посадових осіб кооперативу із запитами, пов`язаними з членством у кооперативі, діяльністю кооперативу та його посадових осіб, одержувати письмові відповіді на свої запити.

За змістом наведених норм корпоративні права характеризуються тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи має право на участь в управлінні господарською організацією та інші правомочності передбачені законом і статутними документами. Відповідно, члени обслуговуючого кооперативу незалежно від напряму його діяльності є носіями корпоративних прав, а відносини між його членами та кооперативом, які пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, є корпоративними. Позиція господарського суду із даного питання відповідає висновкам, які вкладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2019р. у справі № 509/577/18, від 01.10.2019р. у справі № 910/7554/18, від 17.12.2019р. у справі № 904/4887/18.

Рішення загальних зборів учасників (акціонерів, членів) та інших органів юридичної особи є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

Ураховуючи викладене, даний позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а повинен розглядатися в порядку господарського судочинства.

Аналогічна правова позиція щодо застосування матеріальних норм права викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 813/6286/15 (провадження № 11-576апп18), від 06 лютого 2019 року у справі № 462/2646/17 (провадження № 11-1272апп18), від 02 жовтня 2019 року у справі № 501/1571/16-ц (провадження № 14-472цс19) та постанові Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 127/14625/16-ц (провадження № 61-17817св18).

Відповідно до ст.255 ч.1 п.1 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Отже, провадження по справі за вищевказаним позовом підлягає закриттю.

Крім того, позивачу слід роз`яснити, що з заявленими в даному провадженні позовними вимогами він вправі звернутись до відповідного суду господарської юрисдикції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.255 ч.1 п.1, 258-260, 261, 353, 354 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Закрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Автогаражного кооперативу «Чайка» про визнання недійсними рішення загальних зборів та статуту, скасування державної реєстрації статуту.

Роз`яснити позивачу, що розгляд даних позовних вимог віднесено до юрисдикції господарського суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду з подачею апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 15 днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому копія ухвали не була вручена в день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяН. М. Ларіонова