Справа № 522/6700/21
Провадження № 2/496/539/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2022 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Галич О.П.,

за участю:

секретаря Ткаченко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Біляївка Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання (реєстрації): АДРЕСА_1 до

відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», , місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Лесі Українки, 26, оф. 407, ,

вимоги позивача: про захист прав споживачів,

позивач повідомлена належним чином про час, дату та місце слухання справи, у судове засідання не з`явилася, але до матеріалів позовної заяви долучено заяву про розгляд справи без її участі,

відповідач повідомлений належним чином про час, дату та місце слухання справи, у судове засідання не з`явився,

В С Т А Н О В И В:

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1. 13.04.2021 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», (далі відповідач), про захист прав споживачів. Свої вимоги мотивує тим, що 26 січня 2021 року між нею та ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» було укладено договір № 0606-6731 на підставі якого нею було отримано позику. Однак, ознайомившись зі змістом договору, вважає, що укладений договір є недійсним, зважаючи на те, що відповідачем не додержано, встановленого законодавством, порядку укладення договору на підставі відсутності особистого підпису, не дотримання письмової форми договору, не виконано переддоговірних зобов`язань, а саме позивачу не було надано в повній мірі інформацію відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 13 Закону України «Про захист прав споживачів» на виконання ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», таким чином, через брак знань, необхідних для здійснення правильного вибору послуг, відповідачем було введено її в оману при отриманні кредитних коштів. Також вважає, що відповідачем було проігноровано вимоги законодавства та не було надано їй розрахунку загальних витрат за споживчим кредитом, тобто, витрат, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту. Окрім цього позивачем було зазначено, що відповідачем в порушення п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» було встановлено вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання споживачем зобов`язань за договором, що є несправедливими умовами та можуть бути визнані недійсними, у зв`язку із чим вона просить визнати кредитний договір № 0606-6731, укладений 26 січня 2021 року, між нею та відповідачем недійсним. У зв`язку з викладеним, позивач звернулася до суду з вказаним позовом.

2. Відповідач надав до суду відзив на позов, в якому не визнав позовні вимоги, просить відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що укладений між відповідачем ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" та позивачем ОСОБА_1 кредитний договір № 0606-6731 від 26 січня 2021 року відповідає вимогам законодавства, а саме: ЗУ «Про захист прав споживачів», ЗУ «Про електронну комерцію», Правилам надання споживчих кредитів, ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», що діяли на момент укладення вищевказаного спірного договору, є його невід`ємною частиною, були розміщені у вільному доступі для всіх клієнтів відповідача на офіційному сайті Відповідача https://www.creditkasa.ua, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем відповідача, і з ними Позивачка ознайомилася, оскільки, після ознайомлення з ними та ними керуючись, позивач на сайті відповідача здійснила заповнення заявки на отримання кредиту, вказала всі дані, відмічені в заявці в якості обов`язкових для заповнення (1), подала зазначену заявку через особистий кабінет (2), за результатами розгляду заявки відповідач проінформував позивача про прийняте рішення щодо видачі кредиту (SMS-повідомленням на телефонний номер та електронним листом на адресу електронної пошти позивача) з гіперпосиланням на пропозицію позивача щодо укладення договору відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» та ст.ст. 641, 642 Цивільного кодексу України (3), позивач ознайомився в особистому кабінеті з пропозицією відповідача щодо укладання електронного договору (оферта), яка була розміщена в інформаційно-телекомунікаційній системі відповідача (4), після чого надала відповідь відповідачу шляхом надіслання електронного повідомлення про ознайомлення та повне і безумовне прийняття (акцепт) оферти відповідача, підписавши електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора (пароля надісланого позивачу в SMS-повідомлені), у відповідності до абз. 2 ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» (5), після чого відповідачем було надано підтвердження про укладання договору шляхом розміщення інформації в Особистому кабінеті позивача та направлено примірник договору на електронну адресу електронної пошти позивача (6), отже, як вбачається з вищенаведеного порядку при укладені договору позивачем здійснені дії, які чітко свідчать про його свідомий вибір щодо укладення договору оскільки без відповідних дій з боку позивача укладення договору було б неможливе. Окрім цього відповідач зазначає, що згідно чинного законодавства електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний шляхом накладення на нього електронного підпису вважається укладеним у письмовій формі та є оригіналом такого документа. Також, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Крім того відповідач звертає увагу суду на те, що укладення Кредитного договору визнається як позивачем так і відповідачем, а відтак дані обставини не підлягають доказуванню. Щодо підпису кредитного договору відповідач зазначає, що моментом підписання електронного правочину є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, є оригіналом документа. Відповідно до Правил надання споживчих кредитів, заявник надає кредитодавцю відповідь про повне та безумовне прийняття оферти (акцепт) щодо укладення договору в електронній формі (в рамках ІТС кредитодавця) в особистому кабінеті заявника/позичальника, шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), який надсилається (відповідний ідентифікатор) кредитодавцем в SMS-повідомлені на номер телефону, вказаний заявником/позичальником в заявці, що вважається підписанням договору відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Тобто, порядок підпису договору погоджений між сторонами та визначений відповідно до законодавства, а відтак сторонами дотримано вимоги щодо укладення правочину, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Щодо твердження позивача про ведення відповідачем нечесної підприємницької практики, відповідач зазначає, що відповідно до Закону України «Про споживче кредитування» споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з інформацією необхідною для отримання споживчого кредиту споживачем для прийняття усвідомленого рішення. Окрім цього в п. 16 Кредитного договору позичальник підтверджує, що до укладення договору уважно ознайомився з текстом кредитного договору та правилами, а також отримав від кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України. Також відповідач зазначає, що на офіційному веб-сайті відповідача у вільному доступі для всіх клієнтів відповідачаа розміщена повна інформація щодо договору кредиту та порядку його укладення, а саме документи: договір кредиту (примірний договір на момент укладення), Правила надання споживчих кредитів (діючі на момент укладення договору), паспорт споживчого кредиту, згода на обробку персональних даних, публічна інформація, положення про конфіденційність і т.д. Крім того на веб-сайті відповідача розміщена довідкова інформація з надання розгорнутої інформації щодо порядку та умов надання послуг. Також відповідач звертає увагу суду на те, що кредитний договір № 0606-6731 від 26 січня 2021 року є вже не першим договором укладеним між позивачем та відповідачем. Попередні договори позивачем виконано в повному обсязі, що також підтверджує ознайомлення позивача з порядком укладення та виконання договору та виключає факт введення відповідачем позивача в оману та здійснення відповідачем нечесної підприємницької практики. Щодо тверджень позивача про надмірне нарахування суми неустойки (пені, штрафу) за порушення грошового зобов`язання, відповідач зазначає, що відповідно до п. 11.2. Кредитного договору, кредитодавець, має право на кожен 10й день існування прострочення, включаючи день виникнення та погашення прострочення, нараховувати, а позичальник зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 10% від суми кредиту, однак у цілому не більше 50 % суми кредиту (з врахуванням сплачених штрафів за весь строк користування кредитом). У відповідності до ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування» відповідачем дотримано вимоги щодо встановлення розміру нарахування неустойки, що в цілому не перевищує 50 % суми кредиту (з врахуванням сплачених штрафів за весь строк користування кредитом). Крім того, відповідно до прийнятого Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникнення і поширення короновірусної хвороби (COVID-19) кредитодавцем не враховуються штрафні санкції за прострочення виконання зобов`язань за кредитним договором у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України. В свою чергу відповідачем, згідно вимог чинного законодавства, відповідно до п. 11.2. Договору не здійснюється нарахування штрафу за прострочення виконання зобов`язань, згідно вищевказаного закону. Тобто станом на дату подання відзиву сума штрафу (неустойки) становить 0,00 гривень. Також відповідач зазначає, що так як ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» є фінансовою, а не банківською установою, яка здійснює свою діяльність на ринку фінансових послуг щодо надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту, на підставі Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи серії ІК № 116 від 01 серпня 2013 року на та ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів) виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання ринків фінансових послуг, згідно Розпорядження № 2401 від 08 червня 2017 року, їх діяльність регулюється Законом України «Про фінансові установи та державне регулювання ринків фінансових послуг». Закон України «Про електронну комерцію» застосовується лише в частині правочинів, вчинених в електронній формі, яка не суперечить спеціальному законодавству, що регулює здійснення фінансових послуг. (а.с. 26-32).

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

3. Позивач у судове засідання не з`явився, але до позовної заяви було долучено заяву про розгляд справи без її участі за наявними в справі матеріалами (а.с. 5).

4. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про причини не явки суду не повідомив.

5. Верховний Суд у Постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

6. 13 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Приморського районного суду міста Одеси з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» з вимогами про захист прав споживачів.

7. Приморським районним судом міста Одеси на підставі ч. 6 ст. 187 ЦПК України, 20 квітня 2021 року було направлено запит відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області щодо з`ясування місця реєстрації позивача. (а.с. 11)

8. На адресу Приморського районного суду міста Одеси, 28 квітня 2021 року надійшла відповідь на запит суду в якій зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що за територіальною підсудністю відноситься до Біляївського районного суду Одеської області. (а.с. 11)

9. Ухвалою судді Приморського районного суду міста Одеси від 17 травня 2021 року було передано матеріали цивільної справи до Біляївського районного суду Одеської області для подальшого розгляду справи. (а.с. 12)

10. Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 червня 2021 року, справу № 522/6700/21, передано судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П.

11. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області від 17 червня 2021 року було відкрито загальне позовне провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

12. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області від 27 січня 2022 року було задоволено клопотання представника відповідача Т. Васільєвої про участь представника відповідача у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції.

13. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області від 30 вересня 2021 року було закрите підготовче провадження та призначено справу до розгляду. (а.с. 61)

14. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом обставини та зміст спірних правовідносин.

15. Судом встановлено, що позивач звернулася до ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» з метою отримання грошових коштів в кредит, у зв`язку з чим підписала кредитний договір № 0606-6731 від 26 січня 2021 року згідно якого отримала грошові кошти у сумі 9600 гривень, в тому числі 7500 гривень сума кредиту, 2100 гривень нараховані проценти, строком на 14 днів, тобто до 08 лютого 2021 року. (а.с. 8)

16. В п. 13 Кредитного договору укладеного між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 зазначено, що цей Кредитний договір та Правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови Договору. Укладаючи цей Кредитний договір, позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з Правилами на веб-сайті кредитодавця (https://creditkasa.ua), повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись Договору, а тому добровільно та свідомо укладає Договір та бажає настання правових наслідків обумовлених ним.

17. Разом з цим, в п. 16 Кредитного договору зазначено, що позичальник до укладення Договору уважно ознайомився з текстом Кредитного договору та Правилами, а також отримав від кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та ст. 19 Закону України «Про споживче кредитування», що забезпечує вірне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання.

18. До відзиву на позовну заяву про визнання недійсним кредитного договору відповідачем долучено копію Правил надання споживчих кредитів. (а.с. 34-40)

19. Окрім цього до матеріалів відзиву на позовну заяву про визнання недійсним кредитного договору відповідачем надано копію Паспорту споживчого кредиту затвердженого наказом ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» № 172-п від 03 листопада 2020 року з накладенням позивачем 26 січня 2021 року електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) (номер пароля А703). (а.с. 41-42)

20. Згідно п. 8 Кредитного договору позичальник має право протягом 14-ти календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від Кредитного договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів, про що зобов`язаний повідомити кредитодавця у письмовій формі, до закінчення вказаних 14-ти календарних днів. В такому випадку позичальник зобов`язаний протягом 7-ми календарних днів з дати подання письмового повідомлення про відмову від Кредитного договору повернути кредитодавцю грошові кошти, одержані згідно з Кредитним договором, та сплатити проценти за період з дня одержання коштів до дня їх повернення за ставкою у розмірі 2%.

21. Відповідно до п. 10 Кредитного договору позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити комісію (у разі нарахування), проценти за користування кредитом та нараховану кредитодавцем неустойку (якщо така буде) не пізніше терміну платежу шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок кредитодавця у порядку, визначеному у Правилах.

22. Відповідно до п. 14 Кредитного договору позичальник має право пролонгувати Договір на 14 днів, на умовах порядку та у спосіб, що визначені Правилами, але не більше 4-ох пролонгацій. кредитодавець має право в односторонньому порядку обмежити кількість пролонгацій Договору чи відмовити позичальнику у пролонгації, повідомивши позичальника про це не пізніше терміну платежу у спосіб, встановлений Правилами.

V. Оцінка Суду.

23. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

24. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

25. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

26. За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

27. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

28. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

29. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

30. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

31. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. (ст. 1055 ЦК України).

32. Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

33. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднанням є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

34. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в цьому випадку ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС»).

35. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

36. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальний розмір кредиту - сума коштів, які надані та/або можуть бути надані споживачу за договором про споживчий кредит.

37. Частинами 3, 4, 5, 6 ст. 11 Закону «Проелектронну комерцію» визначено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону.

38. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 12 Закону «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

39. Згідно п. 12 ст. З Закону «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

40. Статтею 205 ЦК України щодо форм правочину, способу волевиявлення встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

41. Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

42. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

43. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

44. Укладаючи Кредитний договір позивач та відповідач вчинили дії визначені ст. 11 Закону «Про електронну комерцію», хронологія вчинення дій позивачем щодо укладення Кредитного договору у формі електронного правочину описана в відзиві на позовну заяву. Позивач підписала Кредитний договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором (у відповідності до ст. 12 Закону), що підтверджується роздруківкою з електронного файлу з інформаційно-телекомунікаційної системи позивача.

45. Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі - ВССУ) було здійснено аналіз та узагальнення деяких питань судової практики щодо визнання договорів недійними, який викладено в Аналізі окремих питань судової практики, що виникають при застосуванні судами рекомендаційних роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» (далі - Аналіз). Так, в Аналізі ВССУ передбачено, що при розгляді справ судами про визнання договорів недійсними, необхідно визначати момент їх укладення, оскільки судом не визнається недійсним договір, який визначається неукладеним. Згідно з висновком Аналізу ВССУ, до неукладених можна віднести договори, для яких сторонами не дотримано встановлених законодавством умови їх укладення (відсутність досягнутої згоди щодо істотних умов договору; стороною не отримано акцепт на направлену оферту; не передано майно, яке згідно з договором передбачається передати; відсутність державної реєстрації договору для якого чинним законодавством передбачена така реєстрація і т. п.). Вимога про визнання договору недійсним, оскільки за твердженнями позивача він є недійсним, не відповідає можливим способам захисту прав та інтересів, передбачених Законом України «Про захист прав споживачів», що передбачає в подальшому відмову у задоволенні відповідного позову.

46. Таким чином, Кредитний договір є таким, що укладений з додержанням вимог закону в тому числі в частині письмової форми. Волевиявлення на укладення якого позивач виявив у момент досягнення згоди з усіх істотних умов, направивши відповідачу підписану електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідь про прийняття пропозиції укласти електронний кредитний договір (акцепт) у формі електронного повідомлення. На підставі вищевикладеного, позивач міг передбачити всі наслідки, був ознайомлений з умовами кредитування та відповідальністю за порушення кредитних зобов`язань по Кредитному договору. Крім того, екземпляр кредитного договору розміщено в електронному кабінеті позичальника.

47. Позивач посилається на не повідомлення його про інформацію, яка має бути надана згідно ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування".

48. Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною Формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію») із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з ч. 3 цієї статті.

49. Як вбачається з додатку 2 до відзиву на позовну заяву (паспорт споживчого кредиту) (а.с. 41-42) позивачем було підписано окрім самого договору ще й паспорт споживчого кредиту. Відповідач не обмежував позивача у часі для ознайомлення останнього з умовами кредитного договору і Позивач мав час та всі можливості ознайомитись з зазначеною інформацією. Посилання позивача на невиконання Відповідачем обов`язку по наданню інформації не відповідає дійсності та спростовується матеріалами справи зокрема паспортом споживчого кредиту.

50. Згідно ч. 2 ст. 12 закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» перед укладенням договору про надання фінансових послуг фінансова установа чи інший суб`єкт господарювання, що надає фінансові послуги, зобов`язані повідомити клієнта у письмовій або електронній формі, у тому числі шляхом надання клієнту доступу до такої інформації на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, про: 1) особу, яка надає фінансові послуги: а) найменування (для фізичної особи - підприємця: прізвище, ім`я та (за наявності) по батькові), місцезнаходження, контактний телефон і адреса електронної пошти особи, яка надає фінансові послуги, адреса, за якою приймаються скарги споживачів фінансових послуг; б) найменування особи, яка надає посередницькі послуги (за наявності); в) відомості про державну реєстрацію особи, яка надає фінансові послуги; г) інформацію щодо включення фінансової установи до відповідного державного реєстру фінансових установ або Державного реєстру банків; ґ) інформацію щодо наявності в особи, яка надає фінансові послуги, права на надання відповідної фінансової послуги; д) контактну інформацію органу, який здійснює державне регулювання щодо діяльності особи, яка надає фінансові послуги; 2) фінансову послугу загальну суму зборів, платежів та інших витрат, які повинен сплатити клієнт, включно з податками, або якщо конкретний розмір не може бути визначений - порядок визначення таких витрат; 3) договір про надання фінансових послуг: а) наявність у клієнта права на відмову від договору про надання фінансових послуг; б) строк, протягом якого клієнтом може бути використано право на відмову від договору, а також інші умови використання права на відмову від договору; в) мінімальний строк дії договору (якщо застосовується); г) наявність у клієнта права розірвати чи припинити договір, права дострокового виконання договору, а також наслідки таких дій; ґ) порядок внесення змін та доповнень до договору; д) неможливість збільшення фіксованої процентної ставки за договором без письмової згоди споживача фінансової послуги; 4) механізми захисту прав споживачів фінансових послуг: а) можливість та порядок позасудового розгляду скарг споживачів фінансових послуг; б) наявність гарантійних фондів чи компенсаційних схем, що застосовуються відповідно до законодавства.

51. Правила кредитування, а також типова форма кредитного договору розміщені на сайті відповідача та доступні в мережі Інтернет та доступні за посиланням https://creditkasa.ua. Посилання позивача на невиконання відповідачем обов`язку по наданню інформації не відповідає дійсності та спростовується матеріалами справи зокрема паспортом споживчого кредиту. Таким чином, посилання Позивача на порушення Відповідачем свого обов`язку по наданню інформації, є безпідставним та спростовується матеріалами справи.

52. Позивач посилається на, нібито, невідповідність пені розмірам встановленим законодавством України. Дане твердження також не відповідає дійсності. Відповідно до ч. 2 ст. 21 закону України «Про споживче кредитування» у договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення зобов`язань споживачем на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін.

53. Відповідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З аналізу викладеного можна зробити висновок, що проценти, сплачувані позичальником згідно з договором за користування кредитними коштами понад установлений у договорі строк за своєю правовою природою є забезпеченням виконання позичальником узятих на себе зобов`язань за кредитним договором та є відмінними від неустойки. ВГСУ, вирішуючи цей спір, звертає увагу на те, що пеню необхідно відрізняти від процентів за користування чужими коштами. Проценти за користування чужими коштами є платою саме за користування ними, а не санкцією за невиконання чи неналежне виконання зобов`язання. Передбачені договором проценти не є неустойкою (штрафом, пенею), а є саме процентами за користування кредитом та стягуються незалежно від наявності вини боржника (див. також лист ВГСУ від 29.04.2013 р. № 01-06/767/2013). Законодавець не обмежує розмір процентів за кредитними договорами, а навпаки відносить це до принципу свободи договору. Позивач підписуючи кредитний договір погодилася з розміром процентів та умовами їх нарахування, а тому її посилання на невідповідність пені вимогам закону є безпідставними. Крім того пеня взагалі не нараховувалась позивачці за даним кредитним договором. Позивач мала можливість продовжувати користуватися коштам за пільговою ставкою, для чого нею мало бути вчинено пролонгацію кредитного договору, згідно з його умовами.

54. Суд також вказує, що з урахуванням приписів ч. 6 ст. 81 ЦПК України обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) принципу справедливості розгляду справи судом.

55. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

56. Відповідно до ч. 4 ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів.

57. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

58. У ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У даному випадку, договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (ч. 1 ст. 11 Закону України від 12 травня 1991 року № 1024-ХІІ «Про захист прав споживачів» (далі - Закон №1023-XII). Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону № 1023-XII споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

59. Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі № 1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи ч. 4 ст. 36 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

60. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки договір № 0606-6731 від 26 січня 2021 укладений у спосіб, визначений чинним законодавством України, з повним дотриманням вимог щодо їх укладення із зазначенням умов, які не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів».

VІ. Судові витрати.

61. На підставі статті 141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем при поданні позову відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 509, 525, 526, 536, 549, 611, 625, 634, 1049, 1054 ЦК України, ст. 11, 18, 19 Закону України «Про захист прав споживачів»; ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»; ст. ст. 12, 13, 76, 79, 50, 80, 81, 89, 128, 141, 247, 259, 263-265, 279-282, 352, 354, 355 ЦПК України, ст. 61 Конституції України, суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про стягнення заборгованості.

2. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

4. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

5. Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

6. Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи

7. Повний текст рішення складено 01 грудня 2022 року.

Суддя О.П. Галич