ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

16 грудня 2022 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/6792/21

Головуючий у першій інстанції - Карапута Л. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/11/22

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Скрипки А.А.

суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.

сторони:

позивач: Акціонерне товариство "Акцент-Банк"

відповідач: ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Акцент-Банк" на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова у складі судді Карапути Л.В. від 29 жовтня 2021 року, місце ухвалення рішення м.Чернігів, дата складання повного тексту рішення - 29 жовтня 2021 року, у справі за позовом Акціонерного товариства "Акцент-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2021 року Акціонерне товариство "Акцент-Банк" звернулось до суду з даним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому позивач просив стягнути на свою користь з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 22.08.2016 року у розмірі 30 348 грн. 75 коп., станом на 25.03.2021 року. Також позивач ставив питання про відшкодування понесених судових витрат за подання позовної заяви в сумі 2 270 грн. В обґрунтування вимог заявленого позову позивач вказував, що 22.08.2016 року ОСОБА_1 приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ ''Акцент-Банк", з метою укладення кредитного договору та отримання кредитної картки. На підставі анкети-заяви про приєднання до вищевказаних Умов та Правил, відповідачу було надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 44,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач зазначав, що при підписанні анкети-заяви відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг в АТ ''Акцент-Банк'', Тарифами, викладеними на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач стверджував, що при укладенні договору сторони керувались ч.1 статті 634 ЦК України, відповідно до якої вказаний договір є договором приєднання. Позивач вказував, що умови договору банком виконано в повному обсязі, при цьому, відповідачу надано кредит у розмірі, встановленому умовами договору, проте, ОСОБА_1 належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання, не надавав своєчасно банку грошові кошти на погашення використаного кредиту, відсотків та інших витрат, встановлених договором, у зв`язку з чим станом на 25.03.2021 року утворилась заборгованість у розмірі 30 348 грн. 75 коп., яка складається із наступного: 23 607 грн. 40 коп. - заборгованість за кредитом; 6 741 грн. 35 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом. За даних обставин, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №б/н від 22.08.2016 року у розмірі 30 348 грн. 75 коп.

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 29.10.2021 року позов АТ ''Акцент-Банк'' до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задоволено частково. Судом стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ ''Акцент-Банк'' загальний залишок заборгованості за тілом кредиту (прострочений) у сумі 2 727 грн. 73 коп. У задоволенні решти вимог - відмовлено. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ ''Акцент-Банк'' 204 грн. 30 коп. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

В апеляційній скарзі АТ "Акцент-Банк" просить скасувати рішення суду першої інстанції від 29.10.2021 року в частині відмовлених позовних вимог, та ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги АТ "Акцент-Банк" до ОСОБА_1 в повному обсязі, а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Доводи апеляційної скарги АТ "Акцент-Банк" вказують, що у оскаржуваній частині рішення суду першої інстанції від 29.10.2021 року ухвалено судом із порушенням норм матеріального права. Апелянт зазначає, що стосовно відсутності підпису ОСОБА_1 на Тарифах і Умовах та Правилах надання банківських послуг, то підписавши анкету-заяву, відповідач підтвердив ознайомлення із Умовами та Правилами надання банківських послуг, і зобов`язався регулярно знайомитись з їх змінами на офіційному сайті банку. Доводи апеляційної скарги стверджують, що підписаний договір є договором оферти, користування відповідачем кредитними коштами підтверджує його ознайомлення та згоду з Умовами та Правилами надання банківських послуг в АТ "Акцент-Банк". Із посиланням на правові позиції Верховного Суду, викладені у постановах від 09.07.2018 року у справі №202/19403/13-ц, від 18.04.2018 року у справі №705/6051/15-ц, від 14.02.2018 року у справі №265/7652/15-ц, постановах Верховного Суду України у справах №203/7644/13-ц (61-963св18), №2604/29253/12-ц (61-2741св18), на положення Закону України "Про захист прав споживачів", ч.2 статті 638, ч.2 статті 642 ЦК України, апелянт вказує, що своїм підписом під ретельно прочитаним кредитним договором позичальник підтвердив факт виконання банком усіх переддоговірних формальностей, щодо яких є застереження в чинному на той час законодавстві, в тому числі, і постанові правління НБУ №168 від 10.05.2007 року, і саме це є доказом обізнаності позичальника з усіма умовами кредитування на момент підписання кредитного договору. Щодо відмови суду у стягненні процентів з відповідача на користь позивача, апелянт зазначає, що у відповідності до приписів ч.1 статті 1048, ч. 1 статті 1054 ЦК України, суд в будь-якому випадку мав би стягнути з відповідача відсотки у розмірі на рівні облікової ставки Національного банку України. Доводи апеляційної скарги вказують, що суд першої інстанції, посилаючись на висновки постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі №342/180/17, повинен був стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту, як це зробив Верховний Суд у зазначеній постанові, однак судом першої інстанції дану позицію не було взято до уваги. Апелянт вважає незрозумілим оскаржуване рішення суду першої інстанції від 29.10.2021 року, оскільки суд фактично не вважає наявність кредитних відносин між сторонами, та стягує на користь банку фактично отримані відповідачем кошти. При цьому, суд першої інстанції стягує на користь позивача лише "прострочене" тіло кредиту, але відповідач взяв у позивача кредитні кошти, які складають загальне тіло кредиту. Оскільки банк вважає наявними кредитні відносини між сторонами, то частину тіла кредиту, яке відповідач отримав понад 62 (55) днів до виконання розрахунку заборгованості, банк називає "простроченим", а частину, яку відповідач використав пізніше - "непростроченим". Апелянт вказує, що оскільки суд першої інстанції у оскаржуваному рішенні від 29.10.2021 року не вбачає між сторонами кредитних правовідносин, то для нього не існує простроченого чи непростроченого тіла заборгованості, а є лише його загальний розмір, тобто, ті кошти, які відповідач взяв у позивача. Апелянт вважає необґрунтованими сумніви суду першої інстанції щодо розрахунку заборгованості, оскільки на підтвердження правильності розрахунку банк надавав банківську виписку щодо руху коштів по рахунку ОСОБА_1 .

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити без задоволення апеляційну скаргу у зв`язку із її безпідставністю, та залишити без змін обґрунтоване рішення суду першої інстанції від 29.10.2021 року.

Відповідно до ч.1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно приписів ч.1 статті 369 ЦПК України, апеляційний суд розглядає справу за апеляційною скаргою АТ "Акцент-Банк" на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 29.10.2021 року у справі за позовом АТ "Акцент-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, без повідомлення учасників справи.

Відповідно ч.13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони даного спору обізнані про наявність ухвал апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження у справі та про призначення справи до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення (виклику) учасників справи.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що 22.08.2016 року ОСОБА_1 було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Акцент-Банку. У вказаній анкеті-заяві заповнено розділи щодо паспортних та контактних даних відповідача, місця проживання та місця роботи, сімейного стану, заробітку та соціального статусу (а.с.9).

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № SAMABWFC4 від 22.08.2016 року, укладеним між сторонами даного спору, станом на 25.03.2021 року, загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 (ОКПО - НОМЕР_1 ) становить 30 348 грн. 75 коп., з яких: 23 607 грн. 40 коп. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), в т.ч.: 20 879 грн. 67 коп. - залишок заборгованості за тілом кредиту, 2 727 грн. 73 коп. - залишок заборгованості за тілом кредиту (прострочений); 6 741 грн. 99 коп. - загальний залишок заборгованості за відсотками, в т.ч.: 1 464 грн. 57 коп. - залишок заборгованості за процентами на поточну заборгованість, 5 276 грн. 78 коп. - залишок заборгованості за процентами на прострочену заборгованість, 0 грн. - штраф. В даному розрахунку зазначена процентна ставка (поточна) - 44,4%, процентна ставка (прострочена) - 88,8% (а.с.7-8).

Як вбачається із рішення суду першої інстанції від 29.10.2021 року, частково задовольняючи вимоги заявленого позову, і стягуючи з відповідача на користь позивача загальний залишок заборгованості за тілом кредиту (прострочений) в сумі 2 727 грн. 73 коп., і відмовляючи у задоволенні решти позовних вимог АТ "Акцент-Банк" до ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з тих обставин, що матеріали справи не місять відповідних підтверджень щодо ознайомлення відповідача із конкретними, запропонованими йому Умовами та Правилами надання банківських послуг в АТ "Акцент-Банк", на які позивач посилався в обґрунтування вимог заявленого позову. Судом зазначено, що Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифи не містять підпису ОСОБА_1 , а підписана ним анкета-заява від 22.08.2020 року не містить домовленості сторін про встановлені відсотки. Суд першої інстанції вказав, що надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо ним підписана, і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання, як другої сторони, до запропонованого договору. Судом першої інстанції було прийнято до уваги правову позицію, сформульовану Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року у справі №342/180/17. При цьому, суд першої інстанції зазначив, що оскільки фактично отримані та використані надані позивачем грошові кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті, що свідчить про порушення прав АТ "Акцент-Банк", то на користь позивача із відповідача необхідно стягнути загальний залишок заборгованості за тілом кредиту (прострочений) в сумі 2 727 грн. 73 коп., у зв`язку з чим, позов підлягає частковому задоволенню. У задоволенні решти позовних вимог судом першої інстанції було відмовлено.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції від 29.10.2021 року в межах доводів та вимог поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що в ході апеляційного розгляду даної справи частково знайшли своє часткове підтвердження доводи апеляційної скарги відносно того, висновок рішення суду першої інстанції від 29.10.2021 року про відмову у задоволенні решти вимог заявленого позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 22.08.2016 року, не узгоджується із фактичними обставинами справи та нормами права, які регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги зазначають, що стосовно відсутності підпису ОСОБА_1 на Тарифах і Умовах та Правилах надання банківських послуг, то підписавши анкету-заяву, відповідач підтвердив ознайомлення із Умовами та Правилами надання банківських послуг, і зобов`язався регулярно знайомитись з їх змінами на офіційному сайті банку. Доводи апеляційної скарги стверджують, що підписаний договір є договором оферти, користування відповідачем кредитними коштами підтверджує його ознайомлення та згоду з Умовами та Правилами надання банківських послуг в АТ "Акцент-Банк". Із посиланням на правові позиції Верховного Суду, викладені у постановах від 09.07.2018 року у справі №202/19403/13-ц, від 18.04.2018 року у справі №705/6051/15-ц, від 14.02.2018 року у справі №265/7652/15-ц, постановах Верховного Суду України у справах №203/7644/13-ц (61-963св18), №2604/29253/12-ц (61-2741св18), на положення Закону України "Про захист прав споживачів", ч.2 статті 638, ч.2 статті 642 ЦК України, апелянт вказує, що своїм підписом під ретельно прочитаним кредитним договором позичальник підтвердив факт виконання банком усіх переддоговірних формальностей, щодо яких є застереження в чинному на той час законодавстві, в тому числі, і постанові правління НБУ №168 від 10.05.2007 року, і саме це є доказом обізнаності позичальника з усіма умовами кредитування на момент підписання кредитного договору. Щодо відмови суду у стягненні процентів з відповідача на користь позивача, апелянт зазначає, що у відповідності до приписів ч.1 статті 1048, ч. 1 статті 1054 ЦК України, суд в будь-якому випадку мав би стягнути з відповідача відсотки у розмірі на рівні облікової ставки Національного банку України.

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.1, ч.2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ч.1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 статті 628 ЦК України визначає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч.1 статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно ч.1,ч.2 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частини 1,2 статті 1055 ЦК України визначають, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

В ході судового розгляду даної справи встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що 22.08.2016 року ОСОБА_1 було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Акцент-Банку. У вказаній анкеті-заяві заповнено розділи щодо паспортних та контактних даних відовідача, місця проживання та місця роботи, сімейного стану, заробітку та соціального статусу (а.с.9).

У тексті даної анкети-заяви вказано, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, Правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між ним і банком договір про надання банківських послуг. Відповідач ознайомився із договором про надання банківських послуг до його укладення, і згоден із його умовами, примірник договору про надання банківських послуг згоден отримати шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту www.a-bank/com/ua. Відповідач також підтвердив, що ознайомлений і згоден з Умовами та Правилами надання послуги накопичення ''скарбничка", і згоден оформити дану послугу. Умови кредитування, відомості про сукупну вартість кредиту відповідачу роз`яснені і зрозумілі, рекламний буклет із Тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування відповідачем отримані.

Відповідної інформації щодо бажаного кредитного продукту (виду кредитної картки), розміру кредитного ліміту, відсоткової ставки за користування кредитними коштами та інших умов кредитування вищевказана анкета-заява від 22.08.2016 року в собі не містить.

Позивачем до позовної заяви було додано роздруківку Витягу з Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ ''Акцент-Банк", розміщеного на сайті https://a-bank.com.ua/terms в розділі "Умови та правила" (а.с.9, зворот-14), а також роздруківку Витягу з Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ ''Акцент-Банк", розміщеного на сайті https://a-bank.com.ua/terms в розділі "Умови та правила" стосовно Тарифів користування кредитною карткою "Універсальна GOLD" (а.с.14, зворот-15), без зазначення дат, при цьому, вказані копії документів не містять в собі підпису відповідача.

Згідно довідки АТ "Акцент-Банк" (а.с.62) відповідачу ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) було відкрито рахунок № НОМЕР_2 та надані картки: № НОМЕР_3 , видана 22.08.2016 року, строком дії до січня місяця 2020 року; № НОМЕР_4 , видана 03.07.2019 року, строком дії до грудня місяця 2024 року.

Як вбачається з довідки за лімітами (а.с.64), ОСОБА_1 за кредитним договором б/н (внутрішньобанківський референс SAMABWFC4) від 22.08.2016 року, за період з 22.08.2016 року по 27.09.2021 року, було встановлено кредитний ліміт: 22.08.2016 року - встановлено у розмірі 9 900 грн.; 03.05.2018 року - зменшено до 3 000 грн.; 07.01.2019 року збільшено до 25 000 грн.; 18.01.2021 року - зменшено до 23 607 грн. 40 коп.

Як вбачається із виписки по рахунку ОСОБА_1 за період з 22.08.2016 року по 27.09.2021 року (а.с.49-61), ОСОБА_1 користувався кредитними коштами у власних потребах та періодично сплачував кошти на погашення заборгованості за кредитом.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № SAMABWFC4 від 22.08.2016 року, укладеним між сторонами даного спору, станом на 25.03.2021 року, загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 (ОКПО - НОМЕР_1 ) становить 30 348 грн. 75 коп., з яких: 23 607 грн. 40 коп. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), в т.ч.: 20 879 грн. 67 коп. - залишок заборгованості за тілом кредиту, 2 727 грн. 73 коп. - залишок заборгованості за тілом кредиту (прострочений); 6 741 грн. 99 коп. - загальний залишок заборгованості за відсотками, в т.ч.: 1 464 грн. 57 коп. - залишок заборгованості за процентами на поточну заборгованість, 5 276 грн. 78 коп. - залишок заборгованості за процентами на прострочену заборгованість, 0 грн. - штраф. В даному розрахунку зазначена процентна ставка (поточна) - 44,4%, процентна ставка (прострочена) - 88,8% (а.с.7-8).

Як вбачається із позовної заяви, позивач АТ "Акцент-Банк", звертаючись до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, крім заборгованості за кредитом, також просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по відсоткам за користування кредитом.

В доводах апеляційної скарги АТ "Акцент-Банк" зазначає, що відповідач, підписуючи анкету-заяву, користуючись кредитними коштами та здійснюючи погашення заборгованості, висловив свою згоду із формою договору та його умовами, а також продовжуючи користуватись грошовими коштами, автоматично приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг, що підтверджує укладення відповідачем договору з банком.

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що вказані доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи, виходячи із наступного.

Обгрунтовуючи вимоги заявленого позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за відсотками, в тому числі, їх розмір і порядок нарахування, окрім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, позивач також посилався і на Умови та Правила надання банківських послуг у ПАТ ''Акцент-Банк", розміщені на сайті https://a-bank.com.ua/terms в розділі "Умови та правила" (а.с.9, зворот-14), а також на роздруківку Витягу з Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ ''Акцент-Банк", розміщеного на сайті https://a-bank.com.ua/terms в розділі "Умови та правила" стосовно тарифів користування кредитною карткою "Універсальна GOLD" (а.с.14, зворот-15), як на невід`ємні частини укладеного із відповідачем договору. За даних обставин, на думку позивача, сторонами погоджено умови кредитування та нарахування відсотків за користування кредитними коштами. При цьому, відсоткової ставки за користування кредитними коштами та інших умов кредитування вищевказана анкета-заява від 22.08.2016 року в собі не містить.

Надаючи оцінку доводам позивача про те, що заява позичальника разом із вказаними Умовами та Правилами надання банківських послуг становить укладений між сторонами даного спору кредитний договір, суд першої інстанції обґрунтовано врахував висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №342/180/17. А саме, висновки відносно того, що роздруківка Умов та Правил надання банківських послуг із сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки зміст даного документа повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Таким чином, є обгрунтованим висновок рішення суду першої інстанції від 29.10.2021 року в частині відмови у задоволенні вимог заявленного позову про стягнення з відповідача на користь позивача 6 741 грн. 35 коп. в рахунок погашення заборгованоситі по відсокам за користування кредитом.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції відносно того, що неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч.1 статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача, неодноразово змінювались самим банком в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом. Тобто, кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Умов у будь-якій редакції, що найбільш сприятлива для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги вказують, що суд першої інстанції, посилаючись на висновки постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі №342/180/17, повинен був стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту, як це зробив Верховний Суд у зазначеній постанові, однак судом першої інстанції дану позицію не було взято до уваги. Апелянт вважає незрозумілим оскаржуване рішення суду першої інстанції від 29.10.2021 року, оскільки суд фактично не вважає наявність кредитних відносин між сторонами, та стягує на користь банку фактично отримані відповідачем кошти. При цьому, суд першої інстанції стягує на користь позивача лише "прострочене" тіло кредиту, але відповідач взяв у позивача кредитні кошти, які складають загальне тіло кредиту. Оскільки банк вважає наявними кредитні відносини між сторонами, то частину тіла кредиту, яке відповідач отримав понад 62 (55) днів до виконання розрахунку заборгованості, банк називає "простроченим", а частину, яку відповідач використав пізніше - "непростроченим". Апелянт вказує, що оскільки суд першої інстанції у оскаржуваному рішенні від 29.10.2021 року не вбачає між сторонами кредитних правовідносин, то для нього не існує простроченого чи непростроченого тіла заборгованості, а є лише його загальний розмір, тобто, ті кошти, які відповідач взяв у позивача. Апелянт вважає необґрунтованими сумніви суду першої інстанції щодо розрахунку заборгованості відповідача за кредитом, оскільки на підтвердження правильності розрахунку банк надавав банківську виписку щодо руху коштів по рахунку ОСОБА_1 .

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що вказані доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи, з огляду на наступне.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № SAMABWFC4 від 22.08.2016 року, укладеним між сторонами даного спору, станом на 25.03.2021 року, загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 (ОКПО - НОМЕР_1 ) становить 30 348 грн. 75 коп., з яких: 23 607 грн. 40 коп. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), в т.ч.: 20 879 грн. 67 коп. - залишок заборгованості за тілом кредиту, 2 727 грн. 73 коп. - залишок заборгованості за тілом кредиту (прострочений); 6 741 грн. 99 коп. - загальний залишок заборгованості за відсотками, в т.ч.: 1 464 грн. 57 коп. - залишок заборгованості за процентами на поточну заборгованість, 5 276 грн. 78 коп. - залишок заборгованості за процентами на прострочену заборгованість, 0 грн. - штраф. В даному розрахунку зазначена процентна ставка (поточна) - 44,4%, процентна ставка (прострочена) - 88,8% (а.с.7-8).

Частково задовольняючи позовні вимоги АТ ''Акцент-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 22.08.2016 року, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що фактично отримані та використані надані позивачем грошові кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті, що свідчить про порушення прав АТ "Акцент-Банк". При цьому, апеляційний суд вважає за необхідне констатувати, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про стягнення на користь позивача з відповідача лише загального залишку заборгованості за тілом кредиту (простроченого) в сумі 2 727 грн. 73 коп. Оскільки відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості, загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) відповідача складає 23 607 грн. 40 коп., з яких: 20 879 грн. 67 коп. - залишок заборгованості за тілом кредиту, 2 727 грн. 73 коп. - залишок заборгованості за тілом кредиту (прострочений), то суд першої інстанції необґрунтовано відмовив позивачу у задоволенні вимог заявленого позову в частині щодо стягнення з відповідача на користь позивача залишку заборгованості за тілом кредиту в сумі 20 879 грн. 67 коп., що є частиною загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), тобто, наданими позивачем відповідачу грошовими коштами, які були фактично отримані та використані відповідачем ОСОБА_1 .

За даних обставин, є обґрунтованими доводи апеляційної скарги відносно того, що суд першої інстанції безпідставно стягнув з відповідача на користь позивача лише залишок заборгованості за тілом кредиту (прострочений), не стягнувши при цьому з відповідача на користь позивача залишок заборгованості за тілом кредиту у розмірі 20 879 грн. 67 коп. Відповідач отримав у АТ ''Акцент-Банк'' кредитні кошти, які складають загальне тіло кредиту, а саме, 23 607 грн. 40 коп. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає загальний розмір тіла заборгованості в сумі 23 607 грн. 40 коп., тобто, кошти, отримані у користування позивачем у АТ ''Акцент-Банк''.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу Акціонерного товариства ''Акцент-Банк" необхідно задовольнити частково, при цьому, рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 29.10.2021 року змінити, виклавши абзаци: другий, третій, четвертий його резолютивної частини у наступній редакції:

''Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства ''Акцент-Банк" 23 607 грн. 40 коп. в рахунок погашення заборгованості за кредитом за кредитним договором №б/н від 22.08.2016 року.

У задоволенні решти позовних вимог Акціонерного товариства ''Акцент-Банк" - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства ''Акцент-Банк" 1 770 грн. 60 коп. в рахунок відшкодування понесених судових витрат за подання позовної заяви.''

Відповідно до приписів ч.1,ч.13 статті 141 ЦПК України, розрахунок відшкодування понесених позивачем судових витрат за подання позовної заяви є наступним: 2 270 грн. ((а.с.2) - документально підтверджена сума судового збору, сплачена позивачем при поданні позовної заяви) х 78% (задоволено судом вимоги заявленого позову) = 1 770 грн. 60 коп.

Враховуючи, що вимоги апеляційної скарги АТ ''Акцент-Банк" задоволено апеляційним судом на 76%: (задоволено вимоги апеляційної скарги апеляційним судом в сумі - 20 879 грн. 67 коп., а оскаржувана апелянтом сума становила 27 621 грн. 02 коп. = 76%), то на підставі положень статті 141 ЦПК України, апеляційний суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь АТ ''Акцент-Банк" 2 587 грн. 80 коп. в рахунок часткового відшкодування документально підтвердженого сплаченого судового збору за апеляційний розгляд справи. Розрахунок наступний: 3 405 грн. (а.с.98) х 76% = 2 587 грн. 80 коп.

Керуючись статтями: 141, 367, 368, 369, 374; п.4 ч.1, ч.2 статті 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Акцент-Банк" - задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 29 жовтня 2021 року, у оскаржуваній частині, змінити, виклавши абзаци: другий, третій, четвертий його резолютивної частини у наступній редакції:

''Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства ''Акцент-Банк" 23 607 (двадцять три тисячі шістсот сім) грн. 40 коп. в рахунок погашення заборгованості за кредитом за кредитним договором №б/н від 22.08.2016 року.

У задоволенні решти позовних вимог Акціонерного товариства ''Акцент-Банк" - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства ''Акцент-Банк" 1 770 (одну тисячу сімсот сімдесят) грн. 60 коп. в рахунок відшкодування понесених судових витрат за подання позовної заяви.''

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ ''Акцент-Банк" 2 587 (дві тисячі п`ятсот вісімдесят сім) грн. 80 коп. в рахунок часткового відшкодування судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених п.2 ч.3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Дата складення повної постанови - 16.12.2022 року.

Головуючий: Судді: