СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/1881/22
Провадження № 2-р/306/3/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.12.22 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого Ганчак Л.Ф.

за участю секретаря Бращайко В.В.

розглянувши в судовому засіданні заяву позивача ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 24.10.2022 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з зазначеною заявою, посилаючись на те, що вищезгаданим рішенням Свалявського районного суду його позовні вимоги задоволені та зокрема ... визначено місце проживання малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з ним, за адресою АДРЕСА_1 .

У зв`язку з наведеним позивач подав рапорт на звільнення з військової служби під час дії воєнного стану, однак у задоволенні такого було відмовлено, оскільки із змісту рішення не вбачається, що він самостійно виховує дітей.

Просить суд роз`яснити дане рішення щодо самостійного виховання ним дітей, розглянувши подану заяву без його участі.

Дослідивши матеріали заяви, рішення Свалявського районного суду від 24.10.2022 року, суд дійшов наступного висновку.

Суд встановив, що чинним рішенням Свалявського районного суду від 24.10.2022 року (справа №306/1881/22) позовну ОСОБА_1 . До ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей задоволено, шлюб між сторонами розірвано та визначено місце проживання малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з їх батьком - ОСОБА_1 , за місцем його проживання, за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

За роз`ясненнями п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», питання роз`яснення рішення суду розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі.

Тобто, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом. Роз`яснення судового рішення зумовлюється його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання.

За правовим змістом вищенаведеного, роз`яснення рішення суду - це уточнення, більш чітке і зрозуміле викладення справжнього його змісту.

Отже, суд роз`яснює суть судового рішення, якщо воно є незрозумілим для суб`єкта, якому надано право звернення за відповідним роз`ясненням. Між тим, необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання.

Законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і складається зі спеціального Закону України «Про охорону дитинства» та інших нормативно-правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Згідно зі статтею 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Мати, яка проживає окремо від дитини, зобов`язана брати участь у її вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною, враховуючи її ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до матері, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Батько, який проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати матері спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.

Визначальним принципом регулювання сімейних відносин за участю дитини є максимально можливе врахування інтересів дитини (частина восьма статті 7 СК України, стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до частини другої статті 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

В межах вимог ст. 161 СК України, під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20 листопада 1959 року з метою забезпечити дітям щасливе дитинство і користування, для їх власного блага і блага суспільства передбачено застосування відповідно таких принципів, зокрема: забезпечення спеціального захисту і надання можливостей та сприятливих умов для фізичного, морального та духовного розвитку в умовах свободи та гідності, право на збодуття освіти, яка має бути безкоштовною і обов`язковою, в усякому разі на початкових стадіях; захист дитини від будь-якої форми дискримінації та від усіх форм недбалого ставлення, жорстокості і експлуатації.

Разом з цим, судом при прийнятті даного рішення було встановлено, що відповідачка не виявляє до дітей ніякої турботи, не піклується про їх здоров`я, фізичний та духовний розвиток. Зазначені обставини відповідачкою не спростовувалися, навпаки, останньою подано заяву про визнання позовних вимог та не заперечення щодо їх задоволення.

Вищевказане свідчить про те, що відповідачка ОСОБА_2 , самоусунулася від виховання малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим батько ОСОБА_5 змушений займатися вихованням дітей самостійно. Крім цього, діти повинні заходитись по місцю реєстрації та фактичного проживання батька.

Керуючись ст. 258-261, 271 ЦПК України, ст. 155, 157, 161 СК України, ст. 7, 11 ЗУ Про охорону дитинства, Декларацією прав дитини від 20.11.1959 року, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 24.10.2022 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей задовольнити.

Роз`яснити рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 24 жовтня 2022 року в цивільній справі (306/1881/22) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей, що «визначення місця проживання дітей» за своєю правовою природою є проживання дитини разом з батьком по місцю реєстрації батька та фактичного проживання батька, виховання дітей, особою, з якою вона проживає, що полягає у зобов`язанні піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя».

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Головуючий Л. Ф. Ганчак

16.12.2022 року