Справа № 296/9720/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" листопада 2022 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі головуючої судді Петровської М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства Комерційний Банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, -

встановив:

Акціонерне Товариство Комерційний Банк ПриватБанк звернулось до суду із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить:

- в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №ZRZ0GA00003718 від 10.04.2007, в розмірі 45973,17 (долар США), що за курсом 26.33 відповідно до службового розпорядження НБУ від 08.10.2021 складає 1210473,57 грн (6608,69 (долар США) - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 8741,18 (долар США) - заборгованість по процентам за користування кредитом; 868,36 (долар США) - заборгованість по комісії за користування кредитом; 29754,94 (долар США) - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань) звернути стягнення на квартиру загальною площею 30,67 кв.м., житлова площа 17,20 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки на прилюдних торгах;

- виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у квартирі (предмет іпотеки), розташованій за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову зазначає, що 10.04.2007 між Приват Банк та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №ZRZ0GA00003718, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 11 700,00 дол. США на термін до 09.04.2017. В забезпечення виконання зобов`язання за договором, 10.04.2007 між позивачем та відповідачем укладено договір іпотеки №ZRZ0GA00003718, предметом якої є квартира АДРЕСА_2 , вартістю 151 500 грн. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 08.10.2021 за ним рахується заборгованість на загальну суму 45 973,17 дол. США, з якої: 6 608,69 дол. США - заборгованість за кредитом; 8 741,18 дол. США - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 868,36 дол. США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 29 754,94 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Вказує, що: у відповідності до Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання позивач вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки; звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя; банком не надано згоду на реєстрацію осіб у спірній квартирі, а тому відповідач та інші особи підлягають виселенню із житла у відповідності до ст.109 ЖК України та ст.40 Закону України «Про іпотеку». При цьому законодавцем не встановлено для іпотекодержателя обов`язку направлення претензій іпотекодавцю перед зверненням до суду із вимогами про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 22.12.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження із проведенням підготовчого засідання та повідомленням сторін.

06.07.2022 на адресу Корольовського районного суду м.Житомира від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Зазначає, що дійсно 10.04.2007 між Приват Банк та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №ZRZ0GA00003718, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 10 000,00 дол. США та 1 700 дол.США на сплату страхових платежів, а також договір іпотеки. Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 28.02.2011 в справі № 2-546/11, яке набрало законної сили 14.04.2011, стягнуто солідарно з відповідача та поручителя на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 10 622,11 дол. США, а у випадку відсутності коштів в іноземній валюті - в еквіваленті за курсом НБУ на день внесення коштів. Зі змісту рішення вбачається, що указана заборгованість складалася з заборгованості за кредитом в сумі 9 154,90 дол. США, заборгованості по відсоткам за користування кредитом в сумі 1 280,77 дол. США, заборгованості по комісії в сумі 100,00 дол. США та 86,44 дол. США пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 23.07.2015 у справі №295/10530/15-ц: задоволено заяву ПАТ КБ «Приватбанк» та видано дублікат виконавчого листа №2-546/11 про солідарне стягнення боргу в розмірі 10 622,11 доларів США, а у випадку відсутності коштів в іноземній валюті - в еквіваленті за курсом Національного Банку України на день внесення коштів, заборгованості за кредитним договором №ZRZ0GA00003718 від 10.04.2007 року, а також 850,35 грн. на відшкодування витрат по сплаті державного мита та 120,00 грн. на відшкодування витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду; поновлено ПАТ КБ «Приватбанк» строк для пред`явлення виконавчого листа №2-546/11. Отже, зверненням у квітні 2010 року ПАТ КБ «ПриватБанк» із позовом про дострокове стягнення усієї суми заборгованості банк змінив строк дії кредитного договору з 09 квітня 2017 року на квітень 2010 року. Відтак, враховуючи наявність рішення суду про дострокове погашення боргу ОСОБА_1 , позовні вимоги про стягнення заборгованості та виселення відповідача задоволенню не підлягають. Крім того, в 2020 році позивач повторно звертався до суду із позовом про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором від 10.04.2007 та рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 20.07.2020 у справі №295/3803/20 у задоволенні позову було відмовлено.

Також представник відповідача зазначає, що рішенням суду від 28.02.2011 в справі № 2-546/11 заборгованість відповідача та його поручителя ОСОБА_2 станом на 20.01.2011 визначена в розмірі 10 622,11 дол.США, натомість в період з 11.03.2011 по 11.06.2014 ОСОБА_1 сплачено на користь банку 11 546,28 дол.США, а тому борг був погашений ще до відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-546/11. Договір іпотеки є похідним від кредитного договору, тому стягнення за рахунок предмету іпотеки за виконаним зобов`язанням є неможливим.

Щодо строку позовної давності зазначає, що із наданого позивачем розрахунку вбачається, що ОСОБА_1 здійснювалось погашення за кредитним договором до 27.11.2015 та останніми платежами було: 11.06.2014 зі сплатою 25,54 дол.США комісії; 11.06.2014 зі сплатою 88,92 дол.США відсотків; 27.11.2015 зі сплатою 758,88 дол.США пені. Тому із позовом до суду банк міг звернутись протягом 3-х років від 27.11.2015, тобто 27.11.2018. Враховуючи позицію Верховного Суду у справі № 6-2251цс16, позивач, пред`явивши вимогу про дострокове погашення боргу, змінив строк виконання основного зобов`язання, тому перебіг позовної давності за вимогами про негайне повернення кредиту та платежів за ним почався з наступного дня після одержання такої вимоги, тому в даній справі строк позовної давності сплив, а строк виконання зобов`язання по кредиту припинився достроково 19.04.2013.

У відповіді на відзив від 15.08.2022 представник позивача вказав, що раніше постановлене рішення Богунського районного суду м.Житомира від 28.02.2011 в справі № 2-546/11 не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених умовами договору, який не припинив свою дію, нарахованих після винесення попереднього рішення суду. В матеріалах справи відсутні будь-які належні докази повного погашення кредитної заборгованості за договором. Щодо застосування строку позовної давності вказує, що згідно умов укладеного кредитного договору такий діє до його повного виконання, а тому позивач звернувся до суду з цим позовом до спливу строку позовної давності.

Ухвалою суду від 05.10.2022, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 29.11.2022 уточнену позовну заяву, подану представником позивача, від 25.11.2022, залишено без розгляду.

В судове засідання 29.11.2022 представники сторін не з`явились.

Від представника позивача надійшла заява, в якій просить проводити судове засідання без участі представника банку та задовольнити позовну заяву.

Від представника відповідача надійшла заява, в якій просить розглядати справу без його участі та у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 10 квітня 2007 року між ПриватБанк та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №ZRZ0GA00003718, за умовами якого банк зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 10.04.2007 року по 09.04.2017 року включно у вигляді непоновлюваної лінії у розмірі 10 000 дол. США, а також у розмірі 1 700 дол. США на сплату страхових платежів зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,92% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (п.7.1 договору).

На забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором, 10 квітня 2007 року між банком та відповідачем був укладений договір іпотеки № 235, предметом якого є однокімнатна квартира АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_1 на підставі договору дарування, вартістю 151 500 грн.

Згідно п.16.7.1 договору іпотеки іпотекодержатель з метою задоволення своїх вимог має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку якщо в момент настання термінів виконання якого-небудь із зобов`язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані.

Сторони дійшли згоди, що іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки і в разі дострокового розірвання кредитного договору або зміни його умов, при наявності невиконаних зобов`язань, на момент розірвання (п.16.8 договору іпотеки).

У разі звернення стягнення на предмет іпотеки згідно з п.16.7 цього договору іпотекодержатель має право задовольнити за рахунок предмету іпотеки свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення, включаючи відсотки, винагороду, інші платежі, відшкодування збитків, неустойки, витрати на утримання предмету іпотеки, а також на здійснення забезпечених іпотекою інших вимог (п.16.9 договору іпотеки).

Звернення на предмет іпотеки здійснюється у випадках передбачених п.п.16.7.1 16.7.2 16.9 цього договору відповідно до розділу V Закону України «Про іпотеку» на підставі рішення суду або на підставі виконавчого напису нотаріуса або згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в цьому договорі (п.22 договору іпотеки).

29.09.2011 року між банком та позичальником була укладена додаткова угода, відповідно до якої суму заборгованості, що виникла за період з дати надання позичальнику кредиту до дати підписання цієї угоди, зменшено на 698,43 дол. США. Викладено п. 7.1 кредитного договору в наступній редакції: банк зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 10.04.2007 року по 09.04.2017 року включно у вигляді непоновлюваної лінії у розмірі 10 000 дол. США, а також у розмірі 5 920,54 дол. США на сплату страхових платежів зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,09% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом.

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованість відповідача перед АТ КБ «Приватбанк» станом на 08.10.2021 становить 45 973,17 дол. США, з якої: 6 608,69 дол. США - заборгованість за кредитом; 8 741,18 дол. США - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 868,36 дол. США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 29 754,94 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

22.10.2021 АТ КБ «ПриватБанк» направило на адресу ОСОБА_1 попередження-вимогу від 12.10.2021 про: повернення кредиту у повному обсязі, а також нарахованих процентів та штрафних санкцій; намір задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки або звернути стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання/неналежного виконання зобов`язання в 30-денний строк з дня отримання вимоги; добровільне звільнення предмету іпотеки у разі невиконання/неналежного виконання зобов`язання в 30-денний строк з дня отримання вимоги.

Вказане підтверджується реєстром згрупованих поштових відправлень та копією фіскального чеку з поштового відділення про його направлення від 22.10.2021.

Судом також встановлено, що ПАТ КБ «ПриватБанк» у квітні 2010 року зверталося до суду з позовом про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором №ZRZ0GA00003718 від 10.04.2007 з позичальника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 , обгрунтовуючи свої вимоги, зокрема, укладеним 10.04.2007 договором поруки з ОСОБА_2 на забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору №ZRZ0GA00003718 від 10.04.2007.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира у справі № 2-546/11 від 28.02.2011, яке набрало законної сили 14.04.2011 року, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»: заборгованість за кредитним договором в розмірі 10 622,11 дол. США, а у випадку відсутності коштів в іноземній валюті - в еквіваленті за курсом НБУ на день внесення коштів; 850,35 грн на відшкодування витрат по сплаті державного мита та 120 грн на відшкодування витрат за інформаційно- технічне забезпечення судового розгляду.

Зі змісту рішення вбачається, що указана заборгованість в розмірі 10 622,11 дол. США станом на 20.01.2011 складалася з наступного: заборгованості за кредитом в сумі 9 154,90 дол. США; заборгованості по відсоткам за користування кредитом в сумі 1 280,77 дол. США; заборгованості по комісії в сумі 100,00 дол. США; 86,44 дол. США пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 23.07.2015 у справі №295/10530/15-ц задоволено заяву ПАТ КБ «Приватбанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на пред`явлення його до виконання:

- видано дублікат виконавчого листа №2-546/11, виданого Богунським районним судом м.Житомира від 27.05.2011 року, про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ КБ «Приватбанк» (м. Дніпропетровськ, вул.Набережна Перемоги, 50, ід.код 14360570) 10 622,11 доларів США, а у випадку відсутності коштів в іноземній валюті - в еквіваленті за курсом Національного Банку України на день внесення коштів, заборгованості за кредитним договором №ZRZ0GA00003718 від 10.04.2007 року, а також 850,35 грн. на відшкодування витрат по сплаті державного мита та 120,00 грн. на відшкодування витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду;

- поновлено Публічному акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк» строк для пред`явлення виконавчого листа №2-546/11, виданого Богунським районним судом м. Житомира від 27.05.2011 року, про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ід.код 14360570) 10 622,11 доларів США, а у випадку відсутності коштів в іноземній валюті - в еквіваленті за курсом Національного Банку України на день внесення коштів, заборгованості за кредитним договором №ZRZ0GA00003718 від 10.04.2007 року, а також 850,35 грн. на відшкодування витрат по сплаті державного мита та 120,00 грн. на відшкодування витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду до виконання.

Зазначена ухвала суду від 23.07.2015 у справі №295/10530/15-ц не оскаржувалась та набрала законної сили.

Також Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» у березні 2020 року зверталося до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у якому просило стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість в сумі 15 349,87 дол. США кредитом (тіло кредиту в сумі 6 608,69 дол. США, відсотки за користування кредитом в сумі 8 741,18 дол.США), яка утворилась внаслідок неналежного виконання зобов`язання за укладеними між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 кредитного договору №ZRZ0GA00003718 від 10.04.2007, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 11 700,00 дол. США на термін до 09.04.2017, та договору поруки, укладеного між позивачем та ОСОБА_2 в забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 20.07.2020, яке набрало законної сили 20.08.2020 (справа №295/3803/20), у задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» відмовлено.

Вказане рішення суду мотивоване тим, що зверненням у квітні 2010 року ПАТ КБ «ПриватБанк» із позовом про дострокове стягнення усієї суми заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 банк змінив строк дії кредитного договору №ZRZ0GA00003718 з 09 квітня 2017 року на квітень 2010 року, відтак право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. З огляду на наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо суми заборгованості (дострокове стягнення) та відсутність вимог про стягнення боргу згідно з положенням частини другої статті 625 ЦК України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором задоволенню не підлягають.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до правових висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою частини другої статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

У кредитному договорі №ZRZ0GA00003718 від 10.04.2007 сторони погодили кінцевий термін повернення кредиту - до 09.04.2017.

Натомість, до закінчення строку дії кредитного договору, а саме у квітні 2010 року, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором №ZRZ0GA00003718 від 10.04.2007 з позичальника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 (справа № 2-546/11).

Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання, зокрема, щодо строку дії договору.

Отже, фактично після закінчення строку кредитування, який було змінено ПАТ КБ «ПриватБанк» у квітні 2010 року, останнє продовжило нараховувати ОСОБА_1 , зокрема, відсотки за користування кредитом, комісію за користування кредитом, пеню, що підтверджується наданим банком розрахунком заборгованості за період з 10.04.2007 по 08.10.2021.

Враховуючи наведене, протиправним є нарахування ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості відповідачу за кредитним договором №ZRZ0GA00003718 станом на 08.10.2021 в розмірі 8 741,18 дол. США за відсотками за користування кредитом, 868,36 дол. США - по комісії за користування кредитом, та 29 754,94 дол. США пені.

Щодо наявності непогашеної заборгованості за тілом кредиту в розмірі 6608,69 дол.США та заборгованості за рішенням суду від 28.02.2011, суд зазначає наступне.

Як вбачається із рішення Богунського районного суду м. Житомира від 28.02.2011 у справі № 2-546/11, яке набрало законної сили 14.04.2011, заборгованість за кредитним договором станом на 20.01.2011 складалася з наступного: за кредитом в сумі 9 154,90 дол. США; по відсоткам за користування кредитом в сумі 1 280,77 дол. США; по комісії в сумі 100,00 дол. США; 86,44 дол. США пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором.

Згідно копії постанови від 03.03.2016, головним державним виконавцем Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського управління юстиції відкрито виконавче провадження № 50358707 з примусового виконання виконавчого листа №295/10530/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 10 622,11 доларів США, а у випадку відсутності коштів в іноземній валюті - в еквіваленті за курсом Національного Банку України на день внесення коштів, заборгованості за кредитним договором №ZRZ0GA00003718 від 10.04.2007 року, а також 850,35 грн. на відшкодування витрат по сплаті державного мита та 120,00 грн. на відшкодування витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду.

У відповідності до постанови головного державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського управління юстиції про закінчення виконавчого провадження № 50358707 від 12.08.2016 та листа Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 08.12.2016, виконавчий лист №295/10530/15-ц направлено за належністю до Корольовського відділу ДВС м.Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області.

06.02.2017 адвокат Крижов М.О. звернувся до керівника Корольовського відділу ДВС м.Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області із заявою, в якій просив закрити виконавче провадження з виконання виконавчого листа №295/10530/15-ц у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення суду згідно з виконавчим документом та сплатою боргу в період з 11.03.2011 по 11.06.2014 в сумі 11 546,28 дол.США.

У відповіді Корольовського відділу ДВС м.Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області № 1/7.22-40/6252 від 06.03.2017 адвоката повідомлено, що відповідно до виконавчого документа боржнику, окрім боргу за договором кредиту №ZRZ0GA00003718 необхідно відшкодувати судові витрати на користь ПАТ КБ «Приватбанк». Враховуючи те, що боржником надано лише квитанції щодо сплати заборгованості по кредиту, виконавче провадження не може бути закінчено у зв`язку з повним фактичним виконанням.

Згідно наявної в матеріалах справи виписки по валютному рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 за період з 10.04.2007 по 15.07.2022, а також доданих представником відповідача банківських квитанцій, відповідачем в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №ZRZ0GA00003718 від 10.04.2007, починаючи з березня 2011 року (борг за рішенням суду станом на 20.01.2011 становив 10 622,11 доларів США) вносились наступні платежі (у доларах США): 11.03.2011 в сумі 225 дол.США; 07.04.2011 в сумі 180 дол.США; 10.05.2011 в сумі 90.55 дол.США; 12.07.2011 в сумі 250 дол.США; 29.07.2011 в сумі 24.97 дол.США; 25.08.2011 в сумі 267.91 дол.США; 22.09.2011 в сумі 330 дол.США; 14.10.2011 в сумі 296.71 дол.США; 09.02.2012 в сумі 1100 дол.США; 07.03.2012 в сумі 650 дол.США; 13.04.2012 в сумі 800 дол.США; 22.05.2012 в сумі 300 дол.США; 15.06.2012 в сумі 300 дол.США; 13.07.2012 в сумі 300 дол.США; 17.08.2012 в сумі 300 дол.США; 11.09.2012 в сумі 300 дол.США; 09.10.2012 в сумі 300 дол.США; 09.11.2012 в сумі 300 дол.США; 10.12.2012 в сумі 350 дол.США; 09.01.2013 в сумі 400 дол.США; 13.02.2013 в сумі 300 дол.США; 07.03.2013 в сумі 300 дол.США; 30.04.2013 в сумі 300 дол.США; 13.05.2013 в сумі 300 дол.США; 20.06.2013 в сумі 300 дол.США; 05.07.2013 в сумі 300 дол.США; 16.08.2013 в сумі 300 дол.США; 13.09.2013 в сумі 300 дол.США; 18.10.2013 в сумі 300 дол.США; 15.11.2013 в сумі 350 дол.США; 12.12.2013 в сумі 301.96 дол.США; 10.01.2014 в сумі 315 дол.США; 10.02.2014 в сумі 318 дол.США; 13.03.2014 в сумі 310 дол.США; 07.04.2014 в сумі 306.15 дол.США; 07.05.2014 в сумі 305 дол.США; 11.06.2014 в сумі 300 дол.США, а всього на суму 12 271.25 дол.США.

При цьому, як видно із вищедослідженої виписки по банківському рахунку, ПАТ КБ «Приватбанк» всупереч рішенню суду, яке набрало законної сили 14.04.2011, та на власний розсуд спрямовувало перераховані відповідачем кошти в рахунок заборгованості на погашення відсотків, комісії, пені у сумі, що значно перевищує їх визначений розмір в сумі 1 280,77 дол. США, 100,00 дол. США, 86,44 дол. США відповідно за таким рішенням суду у справі № 2-546/11, штучно утворюючи залишок несплачених коштів по тілу кредиту.

Таким чином, з березня 2011 року по червень 2014 року відповідачем в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №ZRZ0GA00003718 від 10.04.2007 було внесено суму коштів, більшу за суму заборгованості, стягнуту за рішенням суду від 28.02.2011 у справі № 2-546/11, яка станом на 20.01.2011 становила 10 622,11 доларів США.

Отже, позивачем не доведено наявність у ОСОБА_1 непогашеної заборгованості за кредитним договором №ZRZ0GA00003718 від 10.04.2007 в розмірі як 6608,69 дол.США (за тілом кредиту) на момент звернення до суду із позовом, так і 555,14 дол.США станом на 01.11.2022 (згідно уточнюючої позовної заяви, повернутої позивачу ухвалою суду від 29.11.2022), а також непогашеної суми заборгованості відсотків, комісії, пені, визначеної рішенням суду від 28.02.2011.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду (частина перша статті 3 Закону № 898-IV). Вона має похідний характер від основного зобов`язання і за загальним правилом є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3 Закону № 898-IV).

Згідно ч.1 ст.7 Закону № 898-IV, за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. (частина перша статті 33 Закону № 898-IV).

У разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору (частина перша статті 35 Закону № 898-IV). Положення вказаної частини не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку (частина друга статті 35 Закону № 898-IV).

Звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом (ст.40 Закону № 898-IV).

Згідно із статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, оскільки судом встановлено відсутність у ОСОБА_1 наявності непогашеної заборгованості за кредитним договором №ZRZ0GA00003718 від 10.04.2007, відповідно і відсутні підстави для звернення стягнення в рахунок такої заборгованості на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки на прилюдних торгах та виселення відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у квартирі.

Відтак, у задоволенні позову Акціонерного Товариства Комерційний Банк ПриватБанк слід відмовити в повному обсязі.

Щодо поданої представником відповідача заяви про застосування строків позовної давності cуд зазначає, що позовна давність може застосовуватися виключно, якщо позовні вимоги судом визнано обґрунтованими та доведеними.

Наведена позиція узгоджується із викладеною в постанові Великої палати Верховного Суду від 04.12.2018 по справі №910/18560/16 (12-143гс18).

Оскільки позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення, тому подана представником відповідача заява про застосування строків позовної давності судом не вирішується.

Керуючись статтями 76-80,89,141,259,263-265,268,273 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ухвалив :

У задоволенні позову Акціонерного Товариства Комерційний Банк ПриватБанк (01001, м.Київ, вул.Грушевського, буд.1Д, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 13 грудня 2022 року.

Cуддя М. В. Петровська