Справа № 344/3311/20
Провадження № 2/344/330/22
У Х В А Л А

22 листопада 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі головуючої судді Домбровська Г.В., при секретарі судового засідання Маланій Ю.А., за участю представника Позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , представника Відповідаа ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про визнання майна спільною сумісною власністю, визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири та скасування державної реєстрації права власності на квартиру, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_6 про визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

До Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області надійшла заява про забезпечення позову від ОСОБА_4 у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про визнання майна спільною сумісною власністю, визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири та скасування державної реєстрації права власності на квартиру, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_6 про визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності.

ОСОБА_4 просить суд на час судового розгляду справи накласти арешт та заборонити відчуження спірного за її та зустрічним позовом майна, зокрема:

- квартири АДРЕСА_1 ;

- нежитлового приміщення- паркомісця III по АДРЕСА_2 ;

-квартири АДРЕСА_3 .

В обґрунтування якої зазначила, що у провадженні суду знаходиться відкрита провадженням справа №344/3311/20 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 та ОСОБА_7 про визнання майна спільною сумісною власністю, визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири та скасування державної реєстрації прав власності на нерухоме майно.

Позов обгрунтований тим, що в період шлюбу, на підставі договорів доручення від 07.02.2016р. № 1607/06-17-2 та №1607/06-17-3 ми придбали в ТзОВ «Ваш Статус» Зх-кімнатну квартиру АДРЕСА_1 та паркомісце в цьому ж будинку АДРЕСА_2 та проплатили їх вартість в розмірі та строки до 07.06.20Іброку, які в період шлюбу ОСОБА_2 прийняв по Акту приймання-передачі та 05.07.2017р. провів державну реєстрацію права власності на квартиру на своє імя.

Внаслідок розлучення сторони домовились з ОСОБА_2 , що придбані під час шлюбу квартири та паркомісце по АДРЕСА_4 , оформлені на його імя та по АДРЕСА_5 оформлені на імя ОСОБА_4 , надалі перебуватимуть в спільній сумісній власності з використанням за спільною згодою.

Проте, 27.04.2018 року ОСОБА_2 без її відому і згоди продав за символічну ціну своїй співжительці ОСОБА_7 придбану нами під час шлюбу квартиру АДРЕСА_1 , після чого 24.05.2019р. зареєстрував з нею шлюб.

ОСОБА_2 предявив зустрічний позов до ОСОБА_4 про визнання квартири по АДРЕСА_5 спільною сумісною власністю.

При цьому, систематично використовував цю квартиру для нічних поселень іншими людьми, що привело її в занедбаний стан, я заборонила йому поселення без моєї згоди чужих людей та поставила квартиру на сигналізацію. Після чого ОСОБА_2 вчинив погром у моєму офісному приміщенні по АДРЕСА_6 та заявляв, що арештує квартиру про АДРЕСА_7 , а квартиру по АДРЕСА_4 разом з дружиною ОСОБА_7 перепродасть і ОСОБА_4 ні дочого не досудиться.

Після закінчення 04.05.2022р. слухання даної справи на предмет призначення судової експертизи, ОСОБА_2 вкотре вчинив словесні скандальні погрози з приводу вимог призначення експертизи та знову підтвердив, що в квартирі по АДРЕСА_4 вони з ОСОБА_7 закінчують ремонт та продадуть її, бо є попит в нинішній ситуації і я буду судитися з новим покупцем.

Виявилося, що в спірній квартирі по АДРЕСА_4 дійсно проводиться ремонт, а двоє з сусідніх по цій квартирі власників/жильців підтвердили, що їм відомо, що ця квартира готується до продажу.

Такий перебіг фактичних обставин та тривалість періоду за який буде проводитися експертиза, що дасть відповідачам можливість реально вчинити перепродаж спірної квартири з паркомісцем по АДРЕСА_4 , тому просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на все спірне майно по даній справі, зокрема, квартири та нежитлового приміщення по АДРЕСА_4 та квартири по АДРЕСА_5 , та заборони його відчуження.

За таких обставин, коли ОСОБА_2 скрито провів продаж придбаної ними у шлюбі квартири своїй співжительці/дружині ОСОБА_7 , систематично стверджує, що з ОСОБА_7 вдаться до її подальшого відчуження після проведення ремонту,це призведе до утруднень з судовим розглядом та виконанням рішення, якщо воно буде постановлено по справі.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

З урахуванням приписів ч. 1 ст. 153 та ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд заяви здійснюється без виклику сторін та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В ст. 151 ЦПК України викладено вимоги до заяви про забезпечення позову, зокрема в заяві про забезпечення позову повинно бути вказано захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України Позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Проаналізувавши обставини, викладені в заяві про забезпечення позову та вимоги чинного законодавства України, Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області приходить до наступних висновків.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року «Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків».

Як вбачається зі змісту позовних вимог в даній цивільній справі, позивач просить визнати майно спільною сумісною власністю, визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири та скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру, за зустрічним позовом ОСОБА_2 просить визнати майно спільною сумісною власністю та визнати права власності.

В заяві про забезпечення позову заявник просить на час судового розгляду справи накласти арешт та заборонити відчуження спірного за її та зустрічним позовом майна, зокрема:

- квартири АДРЕСА_1 ;

- нежитлового приміщення- паркомісця III по АДРЕСА_2 ;

- квартири АДРЕСА_3 .

Підставами для необхідності вжиття заходів забезпечення позову представник позивача зазначає те, що на даний час є ризик втрати, відчуження на користь третіх осіб спільно нажитого майна, що підлягає поділу в судовому порядку.

На думку представника позивача існують об`єктивні підстави вважати, шо Відповідач може відчужити згадане вище нерухоме майно , а тому не накладення арешту значно утруднить виконання рішення суду, у випадку задоволення позовних вимог про стягнення боргу за договором позики.

Так, зміст норми пункту 1 частини 1 статті 152 ЦПК України передбачає такий спосіб забезпечення позову, як накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

При цьому, враховуючи мету процесуального інституту забезпечення позову (забезпечення реального виконання рішення суду в майбутньому), а також необхідність суворого дотримання процесуальних прав всіх учасників процесу та інших осіб, суд звертає увагу на те, що, звертаючись із заявою про забезпечення позову, заявник повинен не лише навести , але й довести наявність підстав для вжиття заходів забезпечення цивільного позову.

Суд також звертає увагу на вимоги частини 3 статті 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку про те, що в заяві про забезпечення позову представником позивача не наведено обґрунтованих та об`єктивних доказів щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на зазначене майно, як і не доведено, що невжиття таких заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 149-153 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_4 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про визнання майна спільною сумісною власністю, визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири та скасування державної реєстрації права власності на квартиру, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_6 про визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності, - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом 15 днів з дня з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Суддя Домбровська Г.В.