єдиний унікальний номер справи 546/766/22
номер провадження 2/546/336/22
УХВАЛА

23 листопада 2022 року м. Решетилівка

Суддя Решетилівського районного суду Полтавської області Зіненко Ю.В., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

13 жовтня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Решетилівського районного суду Полтавської області з позовною заявою про розірвання шлюбу.

Суддя, вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 з доданими до неї матеріалами доходить висновку, що дана позовна заява підлягає передачі до іншого суду, оскільки територіально не підсудна Решетилівському районному суду Полтавської області, виходячи з таких підстав.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України. Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (ч.1 ст.8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Питання про підсудність справ визначається ЦПК України, зокрема, главою 2 «Цивільна юрисдикція». При цьому, параграф 3 цієї глави визначає, зокрема, підсудність справ за місцем проживання або місцезнаходженням відповідача (ст.27 ЦПК України) та підсудність справ за вибором позивача (ст. 28 ЦПК України).

У позовній заяві позивач посилався на положення ч. 2 ст. 28 ЦПК України.

Частиною 2 статті 28 ЦПК України встановлено, що позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

ОСОБА_1 не було подано доказів, які б підтверджували наявність обставин, передбачених ч. 2 ст. 28 ЦПК України, та давали б можливість звернутися до суду за місцем його фактичного проживання, як внутрішньо переміщеної особи.

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що місце проживання ОСОБА_2 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

14 жовтня 2022 року судом було направлено запит в Національну сервісну службу України з метою отримання інформації щодо місця проживання ОСОБА_2 , як внутрішньо переміщеної особи.

20 жовтня 2022 року від Національної сервісної служби України надійшла відповідь, у якій зазначено, що станом на 19.10.2022 інформація про ОСОБА_2 в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб відсутня.

25 жовтня 2022 року було направлено запит Харківській міській раді на електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1, з метою отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_2 , однак відповідь до суду не надійшла.

16 листопада 2022 року було направлено запит Департаменту реєстрації Харківської міської ради щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_2

22 листопада 2022 року з Департаменту реєстрації Харківської міської ради надійшла відповідь, згідно якої місце проживання ОСОБА_2 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Підстав, встановлених ст. 28 ЦПК України, щодо підсудності вказаної справи за вибором позивача, не встановлено.

Отже, на підставі вищевикладеного, суд доходить висновку, що дану справу слід направити за підсудністю до іншого суду за зареєстрованим місцем проживання відповідачки ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 .

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Відповідно до ч. 3 цієї статті, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Як зазначається у ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються; справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 27, 28, п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суддя,-

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, передати на розгляд іншого суду - Орджонікідзевському районному суду м. Харкова (61007, пр-т Архітектора Альошина, 7, м. Харків), як таку, що не підсудна згідно територіальної юрисдикції (підсудності) Решетилівському районному суду Полтавської області.

Ухвалу може бути оскаржено протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення особі відповідної ухвали суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.В. Зіненко