Справа № 129/3442/21

РІШЕННЯ
Іменем України

02 грудня 2022 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:
судді Карпінської Ю.Ф.,

за участю секретаря Дусанюк Н.О.,
у відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 03.08.2013 зареєстрував шлюб з відповідачем ОСОБА_2 . Рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 28.11.2017 шлюб між ними було розірвано. В шлюбі в них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дитина ОСОБА_3 . Після розлучення дитина проживає з матір`ю ОСОБА_2 . 09.02.2018 Гайсинський районний суд Вінницької області виніс рішення, яким з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. До даного часу свої зобов`язання по сплаті аліментів позивач виконує належним чином та заборгованості по сплаті аліментів не має. Однак частина відрахувань, а саме: 1/3 частина від усіх видів його доходів, є занадто великою для нього та ставить його в скрутне матеріальне становище. На час подання позову він був курсантом Військового інституту танкових військ, навчався на 4 курсі за спеціальністю «Озброєння, військова техніка» (ОВТ). За місцем навчання отримував грошове забезпечення та його середньомісячний дохід становить 11 000 грн. Інших доходів позивач не має. Крім того, змінився сімейний стан позивача, 14 липня 2021 року він одружився, на його утриманні перебуває дружина. Коштів, які залишаються після утримання з його доходу, не вистачає для того, щоб забезпечити основні потреби своєї сім`ї. Також на даний час, враховуючи тяжку економічну ситуацію в країні, значне підвищення цін, він допомагає фінансово своїй матері, яка має ряд захворювань, вимушена постійно проходити обстеження, проходити лікування та витрачати кошти на придбання ліків. Враховуючи складну економічну ситуацію, а також той факт, що він одружився та повинен забезпечувати свою дружину, повинен також надавати допомогу хворіючій матері, повинен забезпечувати і свої основні побутові потреби, зокрема придбання їжі та одягу, він сам перебуває в скрутному матеріальному становищі. Зважаючи на вищевикладене, позивач просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів ОСОБА_1 , але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Зубань О.О. надав відзив на позовну заяву, який обґрунтований тим, що позивач в своєму позові посилається на погіршення свого матеріального становища і на підтвердження даної обставини додає довідку про зарплату. Проте, довідка про зарплату не є доказом скрутного матеріального становища, адже таке становище визначається на підставі сукупності доказів і при цьому враховується наявність у платника аліментів іншого майна (автомобілі, земельні ділянки, отримання доходів в якості орендної плати, депозитних вкладів тощо). Крім того, довідка про заробітну плату не підтверджує того, що в позивача відсутні доходи з інших джерел. Позивачем надано завідомо неправдиві відомості , що єдиним джерелом його доходу є заробітна плата, насправді він як учасник бойових дій отримав у власність від держави земельну ділянку площею 1,975 га на території Гайсинської ОТГ і згідно з договором емфітезісу здає дану земельну ділянку в оренду ОСОБА_4 та отримує кошти від останнього. Крім того, у позивача була в селі ще одна земельна ділянка, яку він відчужив на користь інших осіб та отримав дохід. У позивача на праві власності є кілька автомобілів, останній автомобіль він пригнав із-за кордону та розтаможив в 2021 році. Факт отримання позивачем у власність земельної ділянки вже сам по собі підтверджує, що матеріальне становище позивача не погіршилося, а навпаки поліпшилося. Більше того, з моменту винесення рішення суду про стягнення аліментів позивач отримав посвідчення учасника бойових дій і отримав цілий ряд пільг від держави, зокрема на оплату комунальних послуг, що також свідчить про поліпшення його матеріального становища, в порівнянні з тим, яке існувало на момент винесення судом рішення про стягнення з нього аліментів. Як на підставу зменшення аліментів позивач посилається на те, що в нього змінився сімейний стан і на його утриманні знаходиться дружина, крім того в нього на утриманні знаходиться його мама. Проте, позивачем не надано жодних доказів наявності в нього на утриманні інших осіб, він не зареєстрований в органах соціального захисту як особа, яка здійснює догляд за іншими особами. Більше того, його нова дружина теж являється військовослужбовцем, не надано доказів того, що дружина не отримує доходів, не надано доказів того, що дружина знаходиться у декретній відпустці чи має важкі хвороби і знаходиться на стаціонарному лікуванні. Позивач не надав доказів наявності у нього на утриманні непрацездатної матері. Позивач працює і проживає в м. Харків, а мама проживає в Гайсинському районі, тобто позивач знаходиться на великій територіальній відстані від матері, а тому мама не може бути в нього на утриманні. Крім того, статус непрацездатної особи мають пенсіонери за віком та інваліди 1-3 груп, в той час як мама позивача не підпадає під цю категорію громадян, оскільки вона не являється особою пенсійного віку та пенсіонером. Наявність хронічних захворювань у матері не підтверджує її непрацездатність та не підтверджує, що саме позивач її утримує. Крім того, позивачем не надано доказів того, що мама потребує утримання чи стороннього догляду саме від позивача, не надано доказів того, який дохід (пенсію, дохід від оренди паю тощо) отримує мама, щоб перевірити чи достатньо її своїх доходів на лікування. Крім того, відсутні докази того, що саме позивач оплачує лікування матері, а не інші особи. Відсутні докази понесення таких витрат і розміру таких витрат на лікування чи утримання. Жодних чеків про придбання медикаментів чи оплату медичних досліджень, здійснених конкретно позивачем, матеріали справи не містять. Чеки мають містити інформацію про те, хто саме є покупцем медичних препаратів, що не дає змогу ідентифікувати, що це чеки саме оплачені позивачем, а не іншою особою. Також відсутні відомості, що саме позивач здійснював догляд матері під час її перебування у лікарні (відсутні відповідні довідки з лікарні та довідки з місця роботи позивача, які б підтверджували, що він в цей час знаходився не на роботі, а з мамою в лікарні). Крім того, просить врахувати стан здоров`я дитини, яка часто хворіє і має хронічні захворювання з дитинства, а тому потребує постійного понесення витрат на лікування, проведення медичних обстежень та на придбання спеціального харчування. Дитині встановлено цілий ряд серйозних діагнозів по хворобах серця, а саме: лівобічна пієлоектазія (Розширення ниркових мисочок), в дитини деформація жовчного міхура, гіперплазія мезентеріальних лімфатичних вузлів. Крім того, дитина дуже хвороблива і часто хворіє на ГРВІ, тонзилофарингітом, гострим ларингітом, в дитини наявний спазматичний коліт, кишкова коліка, у зв`язку з чим дитині регулярно проводяться високовартісні обстеження УЗД та цілий ряд інших аналізів. Згідно з проведеними оглядами, дитині призначено цілий ряд високовартісних медичних препаратів, та спеціальний режим харчування. Дитина з дитинства постійно хворіє і потребує понесення витрат на її лікування та оздоровлення, а позивач не лише не приймає участі у лікуванні, а й хоче позбавити дитину великої частини коштів, отримуваних в якості аліментів. Крім лікування дитини, відповідач ще й оплачує вартість вивчення дитиною іноземних мов в Приватній організації «Центр позашкільної освіти «Флеш Вінниця» за кожен місяць по 890 грн. Також дитина навчається в ГО «Центр «Дивосвіт» на гуртку Роботехніка ЛЕГО, вартість оплати за навчання на місяць 220,00 грн. Позивач не бере жодної участі у вихованні дитини, крім аліментів. Інших дітей у нього немає, ОСОБА_3 його єдина дитина. Крім витрат на дитину, відповідач вимушена нести витрати на лікування своєї матері ОСОБА_5 , яка перенесла мікроінсульт в січні 2022 року (Транзиторна ішемічна атака (16.01.2022) в вертебро-базилярному басейні на грунті гіпертонічної хвороби 3 ст.). Також у відзиві на позовну заяву зазначено, що попередній (орієнтовний) перелік судових витрат, які відповідач понесла або ж планує понести, становить 6000,00 грн.

Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 28.02.2022 прийнято до розгляду цивільну справу № 129/3442/21 за позовною заявою ОСОБА_1 , підписаною представником згідно з ордером ОСОБА_6 , до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, що надійшла з Гайсинського районного суду Вінницької області для розгляду за підсудністю; відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Судовий розгляд неодноразово відкладався з поважних причин.
Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 30.06.2022 клопотання представника відповідача адвоката Зубаня О.О. задоволено, витребувано з Головного управління ДПС у Вінницькій області (м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7) інформацію про доходи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) за період з січня 2017 року по теперішній час.

В судовому засіданні 30.06.2022 представник позивача за довіреністю ОСОБА_7 позовну заяву підтримала. Суду пояснила, що позов про зменшення розміру аліментів подали, оскільки розмір аліментів на одну дитину по закону складає 25%. Інших дітей у позивача немає, однак позивачу не вистачає коштів на існування. В місті Харків позивач винаймає квартиру, одружений, лікує себе, дружину, сестру та матір, яка не працює, тому доходів не має. Дружина позивача не працевлаштована, оскільки навчається. Просила задовольнити позовні вимоги.
Представник відповідача адвокат Зубань О.О. в судовому засіданні 30.06.2022 просив відмовити в задоволенні позову, відзив на позовну заяву підтримав в повному обсязі. Також зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази погіршення матеріального стану та стану здоров`я позивача, позивач уже закінчив навчання, працевлаштований, отримує заробітну плату, у власності у нього є земельна ділянка, яка передана в оренду, відсутні докази, що на даний час договір оренди не припинений, позивач військовослужбовець, тому має ряд пільг. Доказів, що на утриманні позивача є інші особи також не надано. У дитини ОСОБА_3 є ряд захворювань, тому і був визначений такий розмір аліментів.
В судове засідання 01.12.2022 учасники справи не з`явились, хоч в установленому законом порядку повідомлялись про дату, час та місце продовження судового розгляду.
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Сторожук І.О. попередньо через електронну пошту суду подала письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, просить врахувати, що підстав для задоволення позову достатньо, також зазначила, що даних, які б свідчили про необхідність додаткових витрат на дитину, відповідачем не надано, не доведено наявність хронічних захворювань, відвідування гуртків тощо.
Додатком до своєї заяви представник відповідача адвокат Сторожук І.О. додала довідку про те, що молодший сержант ОСОБА_8 перебуває на військовій службі у Військовому інституті танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут», однак не надала підтвердження надсилання (надання) копій такого доказу іншим учасникам справи, як передбачено частиною дев`ятою статті 83 ЦПК України.

Представник відповідача адвокат Зубань О.О. також попередньо через електронну пошту суду подав письмову заяву, в якій просить розглянути справу без його участі та участі відповідача, при винесенні рішення просить врахувати його усні пояснення, надані на минулому судовому засіданні, а також врахувати поданий відзив та докази, які містяться в матеріалах справи. Зазначив, що позивачем не надано доказів наявності підстав для зміни розміру чи способу стягнення аліментів, матеріальне становище позивача лише покращилося, оскільки у даний час він закінчив навчання на офіцера і перебуває в ЗСУ та отримує регулярно високий розмір заробітної плати.
Частиною третьою статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання 01.12.2022 за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Врахувавши пояснення та думки учасників справи, вивчивши письмові докази по справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Судом установлено, що рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 28.11.2017 було розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_9 , зареєстрований 03.08.2013 виконкомом Кунянської сільської ради Гайсинського району Вінницької області, актовий запис № 14 (а.с. 11).
Рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 09.02.2018 у справі № 129/3372/17 позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено в повному обсязі; вирішено стягувати щомісячно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової частини № НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_3 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходів на утримання сина, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.12.2017 і до його повноліття; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 кошти в сумі 500 грн за надання правничої допомоги; стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 640 грн 00 коп (а.с. 12).
На підставі рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 09.02.2018 було видано виконавчий лист, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с. 10).
Згідно з довідкою № 11796/184-25/3 від 14.09.2021, заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_1 при виконанні виконавчого листа № 129/3372/17, виданого 13.02.2018 Гайсинським районним судом Вінницької області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , станом на 01.09.2021 відсутня (а.с. 13).
Батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 05.03.2010 (а.с. 16).
Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 від 20.10.2008, шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_12 розірвано, актовий запис № 172 від 20.10.2008 (а.с. 18).
З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 від 14.07.2021 убачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_13 14.07.2021 зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 796 (а.с. 7).
На підтвердження того, що ОСОБА_14 мати позивача ОСОБА_1 хворіє, надано копії медичних висновків, з яких убачається, що у ОСОБА_14 виявлено хронічний коліт з гіпомоторним синдромом, кісту голівки підшлункової залози по СКТ, варикозну хворобу вен нижніх кінцівок, виразкову хворобу 12 п к-ки, ремісія, шлункову диспепсію дискінетичного варіанту та призначено лікування (а.с. 19-28).
Відповідно до копії довідки Приватної організації (установа, заклад) «Центр позашкільної освіти «Флеш Вінниця» від 26.01.2022, ОСОБА_3 навчається у Школі англійської мови Flash, навчання триває з 01.09.2021, сума оплати за кожен місяць становить 890 гривень, оплата надходить від ОСОБА_2 (а.с. 55).
З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 296311425 від 25.01.2022 убачається, що ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка з кадастровим номером :02:005:0050, площею 1,975 га, яку на підставі договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису), виданого 21.05.2020, передано в користування ОСОБА_4 (а.с. 56-57).
Відповідно до копій наданих медичних висновків, у ОСОБА_3 виявлено: 12.09.2020 деформація жовчного міхура без ознак холестазу, двобічна пієлоектазія, гіперплазія мезентеріальних лімфатичних вузлів; 17.09.2020 кишкова коліка, спазматичний коліт; 20.03.2021 функціональна диспепсія, лямбліоз, глисна інвазія, деформація жовчного без ознак холестазу на момент огляду, реактивна гіперплазія мезентеріальних лімфовузлів; 14.01.2022 ГРВІ, гострий ларингіт (а.с. 58-74).
З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 убачається, що батьками ОСОБА_2 є ОСОБА_15 та ОСОБА_5 (а.с. 90-91).
Відповідно до копії виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого неврологічного відділення № 177, ОСОБА_5 з 17.01.2022 до 22.01.2022 перебувала на стаціонарному лікуванні з діагнозом транзиторна ішемічна атака (16.01.2022) в вертебро-базилярному басейні на грунті гіпертонічної хвороби ІІІ ст. (а.с. 96).
З копії довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 05.10.2020 № 1216 убачається, що в період з 27 травня 2017 року до 24 серпня 2017 року, з 09 вересня 2017 року по 04 листопада 2017 року, з 11 листопада 2017 року по 27 січня 2018 року ОСОБА_1 безпосередньо брав участь в Антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальній цілісності України в районі/районах проведення Антитерористичної операції Донецької та Луганської області (а.с. 79).
Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи від 04.07.2022 та 06.07.2022, ОСОБА_1 у період з 1 кварталу 2017 року до 4 кварталу 2021 року отримував доходи, у період з 1 кварталу 2022 до 2 кварталу 2022 року інформація про доходи відсутня (а.с. 152-155, 157-158).
У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради № 789-ХІІ від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991 (далі Конвенція), визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до статті 18 вищезазначеної Конвенції, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Частинами першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини установлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частиною першою статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
В частині другій статті 182 СК України зазначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Погіршення або поліпшення стану здоров`я платника або одержувача аліментів враховується судом як підстава для зміни розміру аліментів.
Свідченням матеріального становища платника аліментів є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні.
Таким чином, особа, яка сплачує аліменти платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У розумінні статті 81 ЦПК України та статті 192 СК України саме позивачу необхідно доводити обставини змін у матеріальному становищі, сімейному стані, здоров`ї або ж вказати на інші випадки, що виникли після винесення судового рішення, що можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів.
Аналогічний правовий висновок у міститься Постанові Верховного Суду від 17.02.2020 (справа № 459/2189/18).
Суд звертає увагу, що підставою для зменшення раніше встановленого розміру аліментів є, зокрема, зміна матеріального або сімейного стану. Тобто позивачем має бути доведено, що його матеріальний або сімейний стан з моменту встановлення судовим рішенням розміру аліментів до моменту звернення до суду із позовом про зменшення розміру аліментів змінився на стільки, що унеможливлює сплату ним аліментів у раніше визначеному розмірі.
Так, у даному випадку позивачем стороною позивача ОСОБА_1 не надано належних доказів на підтвердження того, що його матеріальний стан на момент звернення до суду із даним позовом є відмінним від матеріального стану позивача, який існував на час ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів на користь відповідача на утримання сина. Більше того, з отриманої інформації про доходи ОСОБА_1 убачається, що його матеріальний стан дозволяє сплачувати аліменти в розмірі, який був визначений рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 09.02.2018 у справі № 129/3372/17.
Визначаючись з наявністю підстав для зменшення визначеного рішенням суду розміру аліментів, що стягуються з позивача, суд враховує, що позивач є працездатною особою, на момент винесення рішення про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини проходив військову службу і мав стабільний дохід. Твердження сторони позивача про те, що на утриманні позивача знаходиться хворіюча матір, не підтверджується належними доказами. Будь-яких доказів, що позивач являється опікуном своєї матері та що його матір потребує стороннього догляду, суду не надано, долучені до позовної заяви медичні висновки щодо хвороб ОСОБА_14 не підтверджують той факт, що ОСОБА_1 утримує її.
Суд враховує, що з часу винесення рішення про стягнення з позивача аліментів в останнього дійсно змінився сімейний стан, однак сам по собі факт перебування батьком дитини у новому шлюбі не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього на утримання дитини від першого шлюбу.
Не заслуговують на увагу також і твердження про те, що дружина позивача не працевлаштована, тому що навчається, не має доходу та потребує утримання, оскільки такі доводи не підтверджені належними та допустимими доказами.
Крім того, суд бере до уваги, що син сторін ОСОБА_3 часто хворіє та має хронічні захворювання, що підтверджується медичними висновками, відповідач по справі оплачує лікування сина, що підтверджується належними доказами. Також судом враховано, що відповідач не зверталася до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на дитину.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення
Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Судом установлено, що хоч і сімейне становище платника аліментів позивача по даній справі змінилося, проте відсутні докази, що і матеріальне становище платника аліментів змінилося настільки, що може мати наслідком вимогу зменшення стягуваних аліментів на утримання дитини від першого шлюбу. Позивач в позовній заяві не навів по суті підстав, за наявності яких можуть реально виникнути умови для зменшення розміру стягуваних з нього аліментів, і не довів наявності таких підстав, зокрема, істотного погіршення свого матеріального становища.
Таким чином, аналізуючи докази по справі та даючи їм оцінку, вирішуючи позов у межах заявлених вимог з урахуванням принципів розумності, справедливості, виваженості, пропорційності, виходячи з розумного балансу інтересів сторін, виходячи з інтересів дитини, які полягають в гарантуванні необхідного та достатнього рівня матеріального забезпечення, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10.02.2010, заява № 4909/04).
Оскільки суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити в повному обсязі, тому судові витрати, понесені позивачем на сплату судового збору, слід залишити за останнім.
Щодо вимог відповідача про стягнення з позивача на її користь судових витрат у розмірі 6000,00 грн суд зазначає таке.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Статтею 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідачем не надано до суду документального підтвердження понесених витрат в сумі 6000,00 грн та детального опису таких витрат, тому вимоги відповідача про стягнення з позивача судових витрат задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 180-182, 192 СК України, ст.ст. 4, 12, 13, 18, 19, 76-82, 89, 95, 133, 134, 141, 211, 247, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач ОСОБА_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_4 .
Дата складення повного судового рішення 02.12.2022.

СУДДЯ Юлія КАРПІНСЬКА