Справа № 450/3478/13-ц Головуючий у 1 інстанції: Кіпчарський М.О.
Провадження № 22-ц/811/778/18 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Цяцяка Р.П.,

суддів Ванівського О.М. та Шеремети Н.О.,

за участю: секретаря Цьони С.Ю.,

Сташка А.І. представника відповідача Держка І.З.;

ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 25 лютого 2014 року,

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 25 лютого 2014 року задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно.

Визнано житловий будинок АДРЕСА_1 , побудований на земельній ділянці площею 0,4762 га, кадастровий номер :01:002:0189, призначеній для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель (в подальшому «спірний житлового будинок» та «спірна земельна ділянка»), спільним майном подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 ідеальну частину спірного житлового будинку та на 1/2 ідеальну частину спірної земельної ділянки (том 1, а.с. 53-54).

19 червня 2018 року ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області відмовлено у задоволенні заяви відповідача про перегляд вищезгаданого заочного рішення (том 1, а.с. 62, 76-78) і останній оскаржив це рішення в загальному порядку.

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, та на невідповідність висновків суду обставинам справи (том 1, а.с. 144-149).

Судом встановлено та стверджується матеріалами справи те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачка ОСОБА_3 померла (а.с. 231) і ухвалою Львівського апеляційного суду від 17 жовтня 2022 року до участі у даній справі в якості її правонаступників було залучено ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (том 2, а.с. 57-59).

Правонаступник позивачки ОСОБА_4 надіслала на адресу суду заяву про апеляційний розгляд справи у її відсутності та про те, що при прийнятті рішення по справі вона покладається на розсуд суду (том 2, а.с. 71).

Правонаступник позивачки ОСОБА_5 , будучи своєчасно (19.10.2022 року) належним чином повідомленим про апеляційний розгляд справи 21.11.2022 року (том 2, а.с. 65), 07.11.2022 року подав до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи (том 2, а.с. 70), однак в судове засідання не з`явився і про причини такої неявки суд не повідомив.

За вищенаведених обставин та керуючись частиною 2 статті 372 ЦПК України колегія суддів вважає можливим апеляційний розгляд справи за відсутності осіб, які не з`явилися, на підставі наявних у ній даних та доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги (правонаступник позивачки ОСОБА_1 в судовому засіданні заявив, що покладається на розсуд суду), перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Матеріалами справи стверджується наступне.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 05 грудня 2012 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 25 лютого 2013 року, було частково задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання спірного житлового будинку спільним майном подружжя та визнання права власності на нього, а саме: визнано незавершене будівництво на АДРЕСА_1 спільним майном подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , а у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Як вбачається з мотивувальної частини вищезгаданого рішення суду, в ході розгляду цієї справи судом було встановлено, що ступінь готовності спірного нежитлового будинку станом на час розгляду цієї справи становив 86 %, що було встановлено висновком проведеної по справі будівельно-технічної експертизи, і цей житловий будинок в експлуатацію не здано (а.с. 4-10).

Як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваного рішення, задоволення позовних вимог суд мотивував тим, що спірний житловий будинок завершений будівництвом та готовий до експлуатації з посиланням на Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстровану в Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області 19.09.2012 року (в подальшому «Декларація від 19.09.2012 року»).

В той же час, як вбачається з мотивувальної частини вищезгаданого рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 05 грудня 2012 року, згаданий суд при розгляді цієї справи вже дав правову оцінку цій Декларації від 19.09.2012 року, відхиливши її: як таку, що суперечить іншим доказам по справі, зокрема вищезгаданому висновку проведеної по справі будівельно-технічної експертизи.

Інших доказів про те, що спірний житловий будинок за період з 26 червня 2011 року (дата проведення його будівельно-технічної експертизи) по 30 вересня 2013 року (дата звернення позивачки до суду з даним позовом) був завершений будівництвом (зі станом готовності 100 %) та зданий в експлуатацію матеріали справи не містять.

З урахуванням вищенаведених обставин в ході апеляційного розгляду даної справи ухвалою Львівського апеляційного суду від 19 березня 2019 року було задоволено клопотання відповідача ОСОБА_2 та призначено по справі судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої було поставлено питання про ступінь готовності спірного житлового будинку у 2012-2014 роках (а.с. 181-182).

Згідно Висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 6506 від 29 листопада 2021 року, визначити ступінь готовності будинку по АДРЕСА_1 у 2012-2014 роках експертним шляхом не надається можливим, а відповідно технічного паспорту, виготовленого станом на 15.02.2012 року, ступінь готовності будинку по АДРЕСА_1 становив 86 % (а.с. 226-229).

Таким чином, позивачкою не подано до суду, а судом не здобуто доказів того, що станом на день звернення до суду з даним позовом (30 вересня 2013 року), а також станом на день ухвалення судом оскаржуваного рішення (25 лютого 2014 року), спірний житловий будинок був завершений будівництвом (зі станом готовності 100 %) та зданий у встановленому чинним законодавством порядку в експлуатацію. Відтак, у суду були відсутніми правові підстави для задоволення позову, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.2, 376 ч.1 п.п. 1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скарг ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 25 лютого 2014 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою відмовити ОСОБА_3 у задоволенні її позову до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 25 листопада 2022 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.