Номер провадження: 22-ц/813/7681/22
Справа № 521/379/22
Головуючий у першій інстанції Михайлюк О. А.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2022 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Приватне підприємство «Виробничо-комерційна компанія «Елам», Приватне підприємство «Мебельний Дім «АРКА»,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційні скарги Приватного підприємства «Виробничо-комерційна компанія «Елам», Приватного підприємства «Мебельний Дім «Арка» на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22 червня 2022 року у складі судді Михайлюка О.А.,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного підприємства «Виробничо-комерційна компанія «ЕЛАМ», Приватного підприємства «Мебельний Дім «АРКА» про стягнення заборгованості із заробітної плати та стягнення середнього заробітку за час затримки, посилаючись на те, що з 18 червня 2020 року по 04 березня 2021 року він перебував у трудових відносинах з Приватним підприємством «Виробничо-комерційна компанія «ЕЛАМ» та у період з 01 вересня 2020 року по 04 березня 2021 року перебував у трудових відносинах з Приватним підприємством «Мебельний Дім «АРКА» за сумісництвом. Наказом №10-вк від 04 березня 2021 року його звільнено з Приватного підприємства «Виробничо-комерційна компанія «ЕЛАМ» та наказом №5-вк від 03 березня 2021 року звільнено з Приватного підприємства «Мебельний Дім «АРКА». У зв`язку з тим, що відповідачі не сплатили заборгованості зі сплати заробітної плати, позивач вимушений звернутись до суду.

Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 22.06.2022 позов ОСОБА_1 задоволено. На користь ОСОБА_1 з Приватного підприємства «Виробничо-комерційна компанія «Елам» стягнуто 8815,58 грн заробітної плати та 96721,56 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, з Приватного підприємства «Мебельний Дім «Арка» 3247,55 грн заробітної плати та 41625 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Приватне підприємство «Виробничо-комерційна компанія «Елам» подало апеляційну скаргу, просить скасувати рішення в частині вимог про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Скарга обґрунтована тим, що суд проігнорував клопотання про відкладення розгляду справи через повітряну тривогу, чим позбавив відповідача можливості взяти участь в судовому засіданні. Звільнення ОСОБА_1 відбулося при вкрай негативних обставинах, тому він навмисно відмовився особисто отримати розрахунок при звільненні. Його неодноразово запрошували на підприємство для отримання заробітної плати, направляли повідомлення поштою, однак він навмисно створював в умови для чисельних перевірок підприємства шляхом направлення скарг в різні установи. Суд ці обставини до уваги не прийняв, та дійшов невірного висновку про можливість перерахування коштів на карту, адже вони не знали чи дійсним є рахунок. Суд безпідставно не врахував заперечення та не надав оцінки доводам про завищену суму середнього заробітку що не відповідає засадам розумності та справедливості.

Приватне підприємство «Мебельний Дім «АРКА» подало апеляційну скаргу, просить скасувати рішення в частині вимог про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. ОСОБА_1 неодноразово запрошували на підприємство для отримання заробітної плати, направляли повідомлення поштою, однак він навмисно створював в умови для чисельних перевірок підприємства шляхом направлення скарг в різні установи. Суд ці обставини до уваги не прийняв, та дійшов невірного висновку про можливість перерахування коштів на карту, адже вони не знали чи дійсним є рахунок. Суд безпідставно не врахував заперечення та не надав оцінки доводам про завищену суму середнього заробітку що не відповідає засадам розумності та справедливості.

Cправу розглянуто без виклику учасників справи в порядку ст. 369 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов наступних висновків.

Факт існування заборгованості з виплати заробітної плати позивачу відповідачами визнаний, в цій частині рішення не оскаржене та не переглядається апеляційним судом.

За правилом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону в повній мірі ухвалене у справі рішення не відповідає.

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Встановлено, що наказом №27-вк від 18 червня 2020 року ОСОБА_1 прийнятий на посаду завідуючого господарством адміністративно господарського відділу з 19 червня 2020 року Приватного підприємства «Виробничо комерційна компанія «ЕЛАМ».

Наказом №10-вк від 04 березня 2021 року позивача звільнено із Приватного підприємства «Виробничо комерційна компанія «ЕЛАМ» у зв`язку із втратою довір`я на підставі п.2 ст. 41 КЗпП України.

Відповідно до довідки №11 від 22 лютого 2022 року Приватного підприємства «Виробничо комерційна компанія «ЕЛАМ» за період з 01 січня 2021 року по 04 березня 2021 року заборгованість із виплати заробітної плати та компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки перед ОСОБА_1 складає 8815 (вісім тисяч вісімсот п`ятнадцять) гривень 58 (п`ятдесят вісім) копійок.

Згідно із довідкою про доходи ОСОБА_1 №10 від 22 лютого 2022 року заробітна плата, яку він отримував у Приватного підприємства «Виробничо комерційна компанія «ЕЛАМ» за січень 2021 року складає 10421,05 гривень, лютий 2021 року 11072,64 гривень, березень 2021 року - 5968,35 гривень.

Наказом №18-вк від 31 серпня 2020 року ОСОБА_1 прийнятий на посаду завідувача господарством з 01 вересня 2020 року Приватного підприємства «Мебельний дім «Арка» за сумісництвом.

Наказом №5-вк від 03 березня 2021 року позивача звільнено з Приватного підприємства «Мебельний дім «Арка» за угодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України.

Відповідно до довідки №7 від 22 лютого 2022 року Приватного підприємства «Мебельний дім «Арка» за період з 01 січня 2021 року по 04 березня 2021 року заборгованість із виплати заробітної плати та компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки перед ОСОБА_1 складає 3247 (три тисячі двісті сорок сім) гривень 55 (п`ятдесят п`ять) копійок.

Згідно із довідкою про доходи ОСОБА_1 №6 від 22 лютого 2022 року заробітна плата, яку він отримував у Приватного підприємства «Мебельний дім «Арка» за січень 2021 року складає 4500,00 гривень, лютий 2021 року 4750,00 гривень, березень 202 року 1896,77 гривень.

Задовольняючи вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд виходив з того, що відповідачами не надано доказів наявності об`єктивних перешкод перерахувати заборгованість зі сплати заробітної плати на банківські рахунки позивача, на які вони раніше перераховували заробітну плату.

Проте суд не надав оцінки доводам відповідачів та не врахував висновки щодо застосування відповідних норма права, викладених в постановах Верховного Суду, що свідчить про невідповідність рішення суду вимогам ст.263 ЦПК України.

Згідно із законом підприємство, установа, організація зобов`язані провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. У разі невиконання такого обов`язку виникають передбачені статтею 117 КЗпП України правові підстави для застосування матеріальної відповідальності.

Метою такого законодавчого регулювання є захист майнових прав працівника у зв`язку з його звільненням з роботи, зокрема захист права працівника на своєчасне одержання заробітної плати за виконану роботу, яка є основним засобом до існування працівника, необхідним для забезпечення його життя.

Встановлений статтею 117 КЗпП України механізм компенсації роботодавцем працівнику середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не передбачає чітких критеріїв оцінки пропорційності щодо врахування справедливого та розумного балансу між інтересами працівника і роботодавця.

Працівник є слабшою, ніж роботодавець, стороною у трудових правовідносинах. Водночас у таких відносинах і працівник має діяти добросовісно щодо реалізації своїх прав, а інтереси роботодавця також мають бути враховані. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами працівника та роботодавця.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі N 761/9584/15-ц, провадження N 14-623цс18, зазначила, що відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Законодавство України не передбачає обов`язок працівника звернутися до роботодавця з вимогою про виплату йому належних платежів при звільненні. Водночас у трудових правовідносинах працівник має діяти добросовісно, реалізуючи свої права, що, зокрема, вимагає частина третя статті 13 ЦК України, не допускаючи дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Якщо відповідальність роботодавця перед колишнім працівником за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку при звільненні не обмежена в часі та не залежить від простроченої заборгованості, то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим стосовно роботодавця, а також стосовно третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання роботодавцем певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати іншим працівникам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру застосовуваного судом заходу відповідальності може призводити до об`єктивно нерозумних і несправедливих наслідків.

Відшкодування, передбачене статтею 117 КЗпП України, спрямоване також на компенсацію працівнику майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку роботодавця.

Загальною ознакою правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані передусім не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Відповідно до частини 1 статті 9 ЦК України така спрямованість притаманна і заходу матеріальної відповідальності роботодавця, передбаченої статтею 117 КЗпП України.

Звертаючись з вимогою про стягнення відшкодування, визначеного виходячи з середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до статті 117 КЗпП України, позивач не повинен доводити розмір майнових втрат, яких він зазнав. Тому оцінка таких втрат працівника, пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні, не має на меті встановлення точного їх розміру. Суд має орієнтовно оцінити розмір майнових втрат, яких, як можна було б розумно передбачити, міг зазнати позивач.

З огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір відшкодування, передбаченого статтею 117 КЗпП України.

Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 27 квітня 2016 року у справі N 6-113цс16, зазначивши, що, зменшуючи розмір відшкодування, визначений виходячи з середнього заробітку за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні відповідно до статті 117 КЗпП України, необхідно враховувати таке: розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором; період затримки (прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сум; ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника; інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність ймовірного розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та визначених Великою Палатою Верховного Суду критеріїв, суд може зменшити розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку у зв`язку зі звільненням працівника незалежно від того, чи він задовольняє позовні вимоги про стягнення належних звільненому працівникові сум у повному обсязі чи частково.

Заперечуючи проти задоволення вимог, відповідачі посилався на те, що позивачу направлявся лист про можливість отримання заробітної плати, проте оцінка цим доводам не надана.

Водночас 12.04.2021 ОСОБА_1 . Приватним підприємством «Виробничо комерційна компанія «ЕЛАМ» направлено повідомлення про отримання заробітної плати, від отримання якого він відмовився (а.с.54).

На звернення адвоката Перекрестова С.В. 27.07.2021 ПП «Виробничо-комерційна компанія «Елам» пропонувала з`явитися на підприємство та отримати заробітну плату (а.с.13), аналогічного змісту надана відповідь ПП «Мебельний Дім «Арка» (а.с.18).

З наказами про звільнення ОСОБА_1 був ознайомлений в березні 2021 року, відтак з того часу усвідомлював про те, що має право на отримання заробітної плати.

Вважаючи своє право на оплату праці порушеним, ОСОБА_1 звертався зі скаргою до Головного Управління Держпраці в Одеській області, та 20.04.2021 отримав відповідь, в якій підтверджено факт невиплати остаточного розрахунку при звільненні, відтак і з того часу не звертався до суду за відновленням прав, усвідомлюючи існування заборгованості.

З позовом до суду без пояснення причин тривалого не звернення ОСОБА_1 звернувся в січні 2022 року.

Стягнутий судом середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з ПП «Виробничо комерційна компанія «ЕЛАМ» в 11 разів, а з ПП «Мебельний Дім «Арка» в 13 разів перевищує суму заборгованості по заробітній платі.

Зважаючи на викладене, дії працівника та роботодавців у спірних правовідносинах, співмірність вимог, обґрунтованими слід вважати доводи апеляційних скарг щодо існування підстав для зменшення суми стягнення.

Отже, апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, сума середнього заробітку підлягає зменшенню, рішення суду зміні з мотивів та підстав, викладених вище.

Доводів щодо неправильності розрахунку середнього заробітку апеляційні скарги не містять.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційні скарги Приватного підприємства «Виробничо комерційна компанія «ЕЛАМ», Приватного підприємства «Мебельний Дім «АРКА» задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 22 червня 2022 року в частині вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні змінити.

Позов ОСОБА_1 в частині вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства «Виробничо комерційна компанія «ЕЛАМ» (код ЄДРПОУ - 38226610) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 9000 грн.

Стягнути з Приватного підприємства «Мебельний Дім «АРКА» (код ЄДРПОУ - 38225690) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 4000 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: