ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1556/22Головуючий по 1 інстанції
Справа №700/542/22 Категорія: 305010900 Пічкур С.Д.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2022 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Вініченка Б.Б., Нерушак Л.В., Новікова О.М.

за участю секретаря Попової М.В.

розглянувши у письмовому провадженні в місті Черкаси апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» на рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 12 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначав, що вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 08.12.2021 у справі № 700/590/21 за кримінальним провадженням № 0000163 по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, цивільний позов ОСОБА_1 в частині стягнення матеріальної шкоди задоволено повністю, ухвалено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 81 622 грн матеріальної шкоди. Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 21.02.2022 вищезазначений вирок змінено в частині початку строку відбування покарання, у решті вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 08.12.2021 залишено без змін.

Після отримання ухвали Черкаського апеляційного суду від 21.02.2022 (набрання законної сили вироку суду) позивач звернувся до Страховика винної в ДТП особи ПрАТ «СГ «TAC» із вказаним вироком з метою отримання страхового відшкодування. Однак, працівники Страховика повідомили, що оскільки у вироку суду відсутня інформація за що стягується матеріальна шкода за цивільним позовом (не зазначено пошкоджений транспортний засіб VW Transporter Т5 д.р.н. НОМЕР_1 ), то змушені відмовити у виплаті страхового відшкодування. Позивач звернувся з заявою до Черкаського районного суду Черкаської області про роз`яснення рішення суду та після отримання відповідної ухвали відповідач виплатив йому частково страхове відшкодування в сумі 39 443, 41 грн, хоча мав би виплатити 100 000 грн страхового відшкодування оскільки згідно висновку експерта розмір заподіяної матеріальної шкоди внаслідок пошкодження транспортного засобу позивача становить 228 862, 21 грн. Оскільки транспортний засіб не знищений, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізично зносу складових, що підлягають заміні складає 108 711,54 грн, що є меншим ніж вартість ТЗ до ДТП - 228 862,21 грн. Ні ЗУ «Про ОСЦПВВНТЗ», ні Методика товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затверджена Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 № 142/5/2092, ні інші нормативно-правові акти не містять визначення, яку вартість відновлювального ремонту брати до уваги: з урахуванням зносу чи без такого. Крім того, вартість ремонту ТЗ досліджувалася під час кримінального провадження відносно винної особи, де суд прийшов до висновку про стягнення з винної особи 81 862 грн матеріальної шкоди завданої позивачу без врахування страхового відшкодування, що має сплатити Страховик.

На підставі викладеного ОСОБА_1 просив суд стягнути з ПАТ «СГ «ТАС» на користь позивача 60 556,59 грн страхового відшкодування та 9 198, 72 грн пені, а всього 69 755,31 грн.

Рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 12 жовтня 2022 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_1 60 556, 59 грн.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що згідно висновку експерта від 20 липня 2018 року № 6 встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля VOLKSWAGEN TRANSPORTER р.н. НОМЕР_1 з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових, що підлягають заміні складає 108 711, 54 грн, а матеріальний збиток складає 228 862, 21 грн.

Таким чином, оскільки відповідальність винуватця ДТП застрахована в межах ліміту 100 000 грн, а вартість відновлювального ремонту становить суму більшу страхового ліміту, відповідач в силу вказаних вимог закону, мав відшкодувати позивачу вартість відновлювального ремонту в межах страхового відшкодування 100 000 грн, а решту збитків відшкодовує винуватець ДТП, яка і стягнута за вироком суду.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму невиплаченого страхового відшкодування в розмірі 60 556, 59 грн (100 000 грн 39 443,41 грн).

В частині стягнення пені судом відмовлено, оскільки сплата неустойки не передбачена договором страхування.

Крім цього, суд не прийняв як доказ звіт про оцінку ФОП ОСОБА_3 від 26 травня 2022 року № 83-R/10/64, оскільки даний звіт не є висновком експерта, проведений без безпосереднього огляду транспортного засобу виконавцем звіту, дана особа не попереджена про відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку. Натомість, експертиза проведена експертом ОСОБА_4 , який має відповідне свідоцтво, видане Центральною експертно-кваліфікаційною комісією при Міністерстві юстиції України та внесений до Реєстру атестованих судових експертів. Крім цього, згідно ч. 7 ст. 102 ЦПК України, експерт попереджений про відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку.

В апеляційній скарзі представник АТ «СГ «ТАС» (приватне) Харченко О.Д. не погоджуючись із рішенням суду, вважаючи його незаконним та необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що при розрахунку розміру нанесеного збитку ОСОБА_1 АТ «СГ «ТАС» (приватне) було взято за основу вирок Черкаського районного суду від 08.12.2021 року; ухвалу Черкаського районного суду від 12.05.2022 року, згідно яких на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 було стягнуто 81 622 грн матеріальної шкоди за пошкоджений в ДТП автомобіль «Фольксваген Транспортер» держ. номер НОМЕР_1 ; висновок ФОП ОСОБА_4 №6 від 20.07.2018 року, згідно якого матеріальний збиток дорівнює ринковій вартості автомобіля до ДТП і складає 228 862,21 грн та звіт №83-R/10/64 ФОП ОСОБА_3 від 26.05.2022 року, згідно якого вартість автомобіля «Фольксваген Транспортер» держ. номер НОМЕР_1 в пошкодженому виді становить 107 796, 80 грн.

Отже, розрахунок суми страхового відшкодування: 228 862, 21 грн 107 796,80 грн 81 622 грн = 39 443,41 грн, яке і було перераховано ОСОБА_1 на вказаний ним банківський рахунок.

Таким чином, згідно наданих до АТ «СГ «ТАС» (приватне) Грицюком В.Ф. документів (експертизи №6 від 20.07.2018 року ФОП ОСОБА_4 ) та звіту №83-R/10/64 ФОП ОСОБА_3 від 26.05.2022 року, АТ «СГ «ТАС» (приватне) повністю виконала свої зобов`язання перед ОСОБА_1 , згідно Закону у немає жодних правових підстав для проведення будь-яких інших доплат (виплат).

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Юрченко В.О. вказує, що виконаний ФОП ОСОБА_3 звіт №83-R/10/64 від 26.05.2022 року не є належним доказом у справі, оскільки він здійснений з порушенням Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ЦПК України.

При цьому звертає увагу, що якщо брати до уваги звіт ФОП ОСОБА_3 , то у ньому зазначена ринкова вартість ТЗ «Фольксваген Транспортер», держ. номер НОМЕР_1 в розмірі 263 079, 76 грн, що виключає визнання транспортного засобу фізично знищеним, оскільки вартість ремонту становить 251 505, 38 грн, що є меншим ніж ринкова вартість.

В такому разі виплата мала б становити: 251 504, 38 грн (оскільки ринкова вартість ТЗ становить 263 079,76 грн, згідно звіту ФОП ОСОБА_3 , то вартість матеріального збитку прирівнюється вартості відновлювального ремонту) 81 622 грн (які мають бути виплачені винною особою, як знос на складники, що підлягають заміні, та не є обов`язком з оплати страховика в силу Закону) 39 443, 41 грн (вже виплачені страховиком) = 130 438, 97 грн, оскільки ліміт страхового відшкодування становить 100 000 грн і страховик виплатив вже 39 443, 41 грн, то має бути стягнено 60 556,59 грн.

Отже, страховик вибірково бере для себе дані, які йому вигідні.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частинами 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду відповідає даним вимогам закону.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що згідно вироку Черкаського районного суду Черкаської області від 08 грудня 2021 року встановлено, що 09.06.2018, близько 07 години 00 хвилин, ОСОБА_2 керуючи автомобілем "RENAULT TRAFIC" р.н. НОМЕР_2 , та рухаючись по автодорозі «Звенигородка - Лисянка - Біла Церква - Фастів», що пролягає по вул. Небесної Сотні (Котовського) смт. Лисянка Лисянського району Черкаської області, зі сторони перехрестя вул. Бужанська та вул. Небесної Сотні в напрямку центру смт. Лисянка Лисянського району Черкаської області, в порушення вимог пунктів 10.1; 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, перебуваючи на заокруглені автодороги, що розташована біля Автостанції, яка знаходиться по вул. Небесної Сотні № 1 в смт. Лисянка Лисянського району Черкаської області, перед перестроюванням та зміною напрямку руху керованого ним автомобіля ліворуч, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на зустрічну смугу руху, при цьому не переконавшись, що смуга зустрічного руху вільна від транспортних засобів, де з перевищенням допустимої швидкості керованим ним транспортним засобом більше ніж 50 км/год., допустив зіткнення з автомобілем "MERCEDES-BENZ SPRINTER" р.н. НОМЕР_3 , який рухався в зустрічному для нього напрямку, під керуванням ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 12 травня 2022 року, що набрала законної сили 20 травня 2022 року підтверджується, що внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 у вигляді стягнення матеріальної шкоди в розмірі 81 622 грн на користь ОСОБА_1 настала внаслідок порушення ним правил дорожнього руху, що призвело до завдання матеріальних збитків транспортному засобу VOLKSWAGEN TRANSPORTER р.н. НОМЕР_1 .

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована AT «СГ «TAC» (приватне) згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/5965810 від 04.08.2017 р. (далі - Поліс) з лімітом відповідальності за шкоду завдану майну 3-х осіб в сумі - 100 000 грн та франшизою - 0,00 грн.

Згідно висновку експерта від 20 липня 2018 року № 6 встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля VOLKSWAGEN TRANSPORTER р.н. НОМЕР_1 з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових, що підлягають заміні складає 108 711, 54 грн, а матеріальний збиток складає 228 862,21 грн.

При цьому, експерт попереджений про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку під підпис (а.с. 25).

Відповідачем виплачено позивачу 39 443, 41 грн страхового відшкодування враховуючи стягнення з винуватця ДТП 81 622 грн та вартості пошкодженого транспортного засобу 107 796,80 грн згідно звіту про оцінку ФОП ОСОБА_3 від 26 травня 2022 року № 83-R/10/64.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 1 частини 1 статті 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Пунктом 1 частини 2 статті 22 ЦК України визначено, що реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки - ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до статей 9, 22-31, 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми.

Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, проте обмежується страховою сумою.

У постанові ВП ВС від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього.

Враховуючи вищевказане правове регулювання, зі страховика відповідальності винуватця ДТП мають бути стягнуті на користь потерпілого матеріальні збитки, обумовлені пошкодженням його автомобіля, розмір яких визначено по результатам відповідного експертного дослідження та який входить до меж відповідальності страховика, визначених відповідним договором страхування.

Також згідно правового висновку ВСУ від 02.12.2015 у справі №6-691цс15, актуальність якого підтверджена в постанові ВС від 03.10.2018 у справі №686/17155/15-ц правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування також різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової суми). Страховик за договором обов`язкового страхування відповідає у межах страхового ліміту за мінусом фізичного зносу та втрати товарного вигляду, а за решту безпосередній винуватець.

При цьому п. 32.7 ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкоду, пов`язану з втратою товарного вигляду транспортного засобу, страховик не відшкодовує.

Статтею 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, це шкода, пов`язана, зокрема з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахування зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

Отже, передбачено лише дві підстави, коли транспортний засіб вважається фізично знищеним: у випадку, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим.

Відповідно до пункту 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Згідно висновку експерта від 20 липня 2018 року № 6, ринкова вартість автомобіля VOLKSWAGEN TRANSPORTER р.н. НОМЕР_1 на момент ДТП складала 228 862,21 грн, а вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 108 711,54 грн, що свідчить про те, що автомобіль не є фізично знищеним.

Відповідно до даного висновку матеріальний збиток нанесений позивачу складає 228 862, 21 грн.

Таким чином, оскільки відповідальність винуватця ДТП застрахована в межах ліміту 100 000 грн, а вартість відновлювального ремонту становить суму більшу страхового ліміту, відповідач в силу вказаних вимог закону, мав відшкодувати позивачу вартість відновлювального ремонту в межах страхового відшкодування 100 000 грн, а решту збитків відшкодовує винуватець ДТП, яка і стягнута за вироком суду.

За таких обставин, з відповідача не користь позивача необхідно стягнути суму невиплаченого страхового відшкодування в розмірі 60 556, 59 грн (100 000 грн 39 443,41 грн).

Вказані висновки суду першої інстанції є вірними та відповідають вимогам закону.

Щодо розрахунків здійснених страховиком з урахуванням Звіту про оцінку ФОП ОСОБА_3 від 26 травня 2022 року № 83-R/10/64, то страховиком здійснено такий розрахунок з підстав, які регламентують відшкодування шкоди завданої знищенням транспортного засобу, тобто розраховано різницю між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, що є помилковим.

Оскільки вартість відновлювального ремонту з урахування коефіцієнту фізичного зносу є меншою за ринкову вартість неушкодженого автомобіля ідентичного за комплектацією автомобіля станом на момент ДТП, то автомобіль не вважається фізично знищеним, а тому розрахунок відповідача у даній справі є невірним.

Крім того, як правильно зазначено судом першої інстанції Звіт про оцінку виконаний ФОП ОСОБА_3 не містить посилань про попередження оцінювача про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку, що суперечить вимогам частини 7 статті 102 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Ураховуючи фактичні обставини справи, вимоги закону, колегія суддів приходить до висновку, що судове рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, а тому відповідно ст. 375 ЦПК України підлягає залишенню без змін.

Із матеріалів апеляційної скарги, змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстави для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» залишити без задоволення.

Рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 12 жовтня 2022 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді