Справа № 456/3597/22
Провадження № 2-о/456/108/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2022 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Гули Л. В.

з участю секретаря Петренко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрию справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій сторін.

Заявники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 просять розірвати шлюб між ними, зареєстрований 20.06.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 496.

В обґрунтування заяви покликалися на те, що спільне життя між ними не склалося. Фактично сім`я припинила своє існування. Основна причина розпаду сім`ї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння і довіри. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного, спільного господарства не ведуть. Між ними досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, участі у забезпеченні умов життя та вихованні дитини того з батьків, хто проживатиме окремо. Вважають, що за цих обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, тому за спільною згодою вирішили звернутися до суду із заявою про розірвання шлюбу.

Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 25 жовтня 2022 року головуючим суддею в справі визначено суддю Гулу Л.В. /а.с.21/

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 31.10.2022 заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 28.11.2022. Роз`яснено сторонам їх процесуальні права /а.с. 22/.

Розгляд справи по суті відбувся 28.11.2022 без участі заявників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які в поданій заяві про розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя клопотали про розгляд справи за їх відсутності.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази по справі, які мають юридичне значення для її розгляду, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали шлюб 20.06.2013, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 496 /а.с. 11/.

У шлюбі в подружжя народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 02.12.2015 /а.с. 17/.

Сім`я фактично розпалася, а шлюб існує тільки формально, так як заявники разом не проживають, не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе.

Крім того, 18.10.2022 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір про встановлення місця проживання дитини, про сплату аліментів на утримання дитини та визначення порядку і способів участі у вихованні дитини, відповідно до умов якого останні домовилися про визначення місця проживання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю в Королівстві Данія, порядок її утримання та участь в її вихованні батька ОСОБА_2 .

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 35 рішення від 12 березня 2009 року в справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03; рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 51 Конституції України та ч. 1 статті 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, розглядаються в порядку окремого провадження.

Частиною 2 ст. 105 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 109 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в пункті п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21.12.2007 № 11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК України), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

З урахуванням фактичних взаємин подружжя, категоричної позиції заявників щодо розірвання шлюбу, які до спливу одного місяця від дня подання заяви про розірвання шлюбу її не відкликали, суд доходить висновку, що розлад у відносинах заявників носить стійкий характер, що призвело до втрати почуттів, у зв`язку з чим перспектив налагодження стосунків немає. Сім`я фактично розпалася, а шлюб існує тільки формально, так як заявники тривалий час не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства. Поновлювати сімейні стосунки та миритися вони не бажають

Наведене дає підстави для висновку про те, що подальше проживання та збереження сім`ї заявників неможливе, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, тому суд приходить до переконання, що їх шлюб слід розірвати.

Висновки суду за результатами розгляду заяви.

Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розлучення, а також те, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що розлад у сім`ї є стійким і тривалим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, а тому заява підлягає до задоволення.

Щодо судових витрат.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Відтак судові витрати слід віднести на рахунок заявників.

Керуючись ст. 109 Сімейного кодексу України, ст. 293, 294 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 20.06.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 496, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ( АДРЕСА_1 ; паспорт НОМЕР_2 , виданий Київським МВ РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 13.05.1999; РНОКПП НОМЕР_3 ) та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ( АДРЕСА_2 ; паспорт НОМЕР_4 , виданий Московським РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області 07.08.2013; РНОКПП НОМЕР_5 ).

Судові витрати віднести на рахунок заявників.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 28.11.2022.

Суддя Л.В.Гула