Справа № 350/1389/22
Номер провадження 2/350/498/2022
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 листопада 2022 року селище Рожнятів
Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області
головуючого судді Бейка А.М.
секретаря Маєвської С.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Рожнятів у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
з участю сторін цивільної справи:
позивача ОСОБА_1 ,
відповідачки (в режимі відеоконференції) ОСОБА_2 ,
суд -
позивач звернувся до Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області із позовною заявою, у якій просив розірвати шлюб, зареєстрований 15.07.2005 у Брошнів-Осадські селищній раді Рожнятівського району Івано-Франківської області за актовим записом №19; дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити на проживанні з матір`ю ОСОБА_2 , а сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити на проживанні із ним.
В основу своїх позовних вимог позивач зіслався на те, що 15 липня 2005 року він одружився з відповідачкою. Від спільного проживання в шлюбі у них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З початку подружнього життя відносини між ними були нормальні, однак з початком війни все змінилося, оскільки відповідачка забрала старшу дочку, виїхала за межі України та не бажає повертатися додому. На цій основі між ними почали виникати сварки та непорозуміння. Він намагався переконати дружину повернутися додому та проживати нормально, однак все безрезультатно. На цей час він залишився з молодшим сином дома, який перебуває під його опікою. Оскільки він є пенсіонером МВС, то має гідне грошове утримання, яке дозволяє забезпечувати дитину всім необхідним у цей важкий час. З відповідачкою більше пів року вони разом не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейних стосунків. Все це призвело до того, що він втратив повагу та любов до дружини, а шлюб існує формально. Примирення між ними не можливе.
У судовому засідання позивач позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові.
Відповідачка взяла участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції та пояснила суду, що обставини викладені у позовній заяві відповідають дійсності. Вона не заперечує, щоб її сина ОСОБА_5 залишили на проживанні з батьком ОСОБА_1 , а дочку ОСОБА_4 просила залишити на проживанні з нею.
Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задоволити, враховуючи таке.
Частиною 1 статті 15, частиною 1 статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно з ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.
Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.
Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Стаття 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Як визначено ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , сторони зареєстрували шлюб 15.07.2005 у Брошнів-Осадські селищній раді Рожнятівського району Івано-Франківської області, про що зроблено відповідний актовий запис №19. Після реєстрації шлюбу прізвище відповідачці присвоєно ОСОБА_6 (а.с. 5).
Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання.
З матеріалів справи встановлено, що між сторонами по справі склалися такі стосунки, які призвели до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їх сім`ї. Позивач не бажає зберегти сім`ю, що суперечило б його інтересам. Сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного побуту, їх сім`я розпалася, шлюб існує формально, що підтверджено його заявою.
Разом з тим, суд враховує, що відповідачка згодна на розірвання шлюбу з позивачем та підтвердила, що обставини викладені у позовній заяві, відповідають дійсності
За таких обставин збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між ними необхідно розірвати.
Вирішуючи вимогу позивача про залишення дочки на проживанні із відповідачкою, а сина на проживанні із ним, суд враховує таке.
Від спільного подружнього життя у сторін є неповнолітні діти - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено копіями свідоцтв про народження (а.с. 7, 8).
У відповідності до ч.1 ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей.
У відповідності до ч.2 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Крім цього, за правилом ч.1 ст.161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання неповнолітніх дітей беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дітей до кожного з них, вік дітей, стан їх здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
У позовній заяві позивач зазначив, що відповідачка забрала старшу дочку та виїхала разом із нею за межі України та не бажає повертатися додому. Водночас їхній син знаходиться під його опікою та перебуває на його утриманні.
Позивачка підтвердила суду вищевикладене та ствердила, що не заперечує, щоб її сина ОСОБА_5 залишили на проживанні з батьком ОСОБА_1 , а дочку ОСОБА_4 просила залишити на проживанні з нею.
З огляду на вищенаведене, керуючись принципом рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своєї дитини, при цьому враховуючи інтереси дітей, позицію позивача та відповідачки щодо визначення місці проживання їхніх неповнолітніх дітей, суд приходить до переконання про те, що найбільш доцільним буде визначити місце проживання неповнолітнього сина сторін з позивачем ОСОБА_1 , а неповнолітньої дочки з відповідачкою ОСОБА_2 .
При цьому суд зазначає, що таке рішення суду не позбавляє можливості та обов`язку кожного з батьків брати участь у вихованні, спілкуванні та матеріальному утриманні своїх дітей.
Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог, у зв`язку з чим позов слід задоволити.
На підставі викладеного, ст.ст.24, 56, 105, 110, 112, 114, 141, 160 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст.258, 259, 263, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд -
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу у - задоволити.
Шлюб, зареєстрований 15.07.2005 у Брошнів-Осадські селищній раді Рожнятівського району Івано-Франківської області за актовим записом №19 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.
Неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - залишити на проживанні з батьком ОСОБА_1 .
Неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити на проживанні з матір`ю ОСОБА_2 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.М. Бейко