Провадження №2-з/521/200/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про розгляд заяви про забезпечення позову

10.11.2022 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого судді Леонова О.С.,

при секретарі судового засідання Трояненко А.Ю.,

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Устимчук Михайла Володимировича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» про визнання кредитора таким, що позбавлений право вимоги за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» про визнання кредитора таким, що позбавлений право вимоги за кредитним договором.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 21.09.2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

08.11.2022 року через канцелярію суду від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Устимчук Михайла Володимировича надійшла повторно заява про забезпечення позову, в якій просить суд заборонити приватному виконавцю виконавчого округу Одеської області Парфьонову Георгію Володимировичу в рамках виконавчого провадження ВП 60728221, боржником за яким є ОСОБА_1 , вчиняти будь які дії з приводу примусового виконання виконавчого листа № 511/2295/13-ц, який 30.12.2013 року видав Роздільнянський районний суд Одеської області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" заборгованість за кредитним договором №0 від 03.06.2008 року станом на 11.07.2013 року в сумі 125835,08 грн. та судового збору у сумі 1258,35 грн.

Обґрунтовуючи дану заяву тим, що 03.06.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 0, у розмірі 11890,00 на строк з 03.06.2008 р. по 03.06.2015 р.

08.12.2011 р. між ПАТ "УкрСиббанк" та ПАТ "Дельта Банк" було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого АТ "УкрСиббанк" передає АТ "Дельта Банк" права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами.

25 вересня 2013 року по справі № 511/2295/13-ц Роздільнянським районним судом Одеської області винесено рішення за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_2 ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 125835,08 грн. яким позовні вимоги задоволені у повному обсязі.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_2 .

19.02.2018 року ОСОБА_1 вступив у спадщину після смерті свого батька ОСОБА_2 .

01.12.2021 р. Роздільнянський районний суд Одеської області виніс ухвалу якою задовольнив заяву ТОВ " "Фінансова установа "Європейська факторингова компанія розвитку" про заміну сторони виконавчому проваджені та замінив боржника по виконавчому листу № 511/2295/13-ц який 30.12.2013 видав Роздільнянський районний суд Одеської області з ОСОБА_2 на ОСОБА_1 .

01.11.2022 року на підставі вищевказаної ухвали суду приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Георгієм Володимировичем в рамках ВП 60728221 винесена постанова про арешт коштів боржника.

Позивач ОСОБА_1 вважає ТОВ "Фінансова установа "Європейська факторингова компанія розвитку" позбавлений права вимоги за кредитним договором.

Тому подальші виконавчі дії спрямовані на виконання виконавчого листа №511/2295/13-ц який 30.12.2013 видав Роздільнянський районний суд Одеської області можуть суттєво порушити права та інтереси ОСОБА_1 в тому числі через стягнення належних йому грошових коштів.

Тому для належного захисту прав та інтересів позивача вважаю за необхідним подати дану заяву.

Отже у зв`язку із наведеними вище обставинами вважаю, що заявлені вимоги щодо забезпечення позову співмірні із заявленими позовними вимогами оскільки стосуються не допущення погіршення становища речей яке існує на сьогоднішній час, та спрямовані на мінімізацію спричинення майнової шкоди позивачу.

Статтею 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, у зв`язку з чим судом не викликалися в судове засідання учасники справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подану заяву про забезпечення позову, оцінивши доводи позивача про необхідність забезпечення позову, не вирішуючи питання обґрунтованості позовних вимог по суті, суд доходить таких висновків.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову. При цьому, вказана стаття не встановлює для заявника обов`язку надавати докази на підтвердження обставин, якими він обґрунтовує заяву про забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який просить позивач вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересів), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Суд зазначає, що обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Згідно ст. 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів забезпечення позову є заборона вчиняти певні дії.

За результатами розгляду заяви, аналізу доводів ОСОБА_1 та його представника адвоката Устимчук М.В., суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, оскільки обраний заявником (позивачем) спосіб забезпечення позову не є співмірним із предметом позову. Так, предметом спору є визнання кредитора таким, що позбавлений права вимоги за кредитним договором №0 від 03.06.2008 року, а обраний заявником (позивачем) спосіб забезпечення позову шляхом заборони приватному виконавцю виконавчого округу Одеської області Парфьонову Георгію Володимировичу в рамках виконавчого провадження ВП 60728221, боржником за яким є ОСОБА_1 , вчиняти будь які дії з приводу примусового виконання виконавчого листа № 511/2295/13-ц, який 30.12.2013 року видав Роздільнянський районний суд Одеської області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" заборгованість за кредитним договором №0 від 03.06.2008 року станом на 11.07.2013 року в сумі 125835,08 грн. та судового збору у сумі 1258,35 грн.

Крім того, ОСОБА_1 не мотивувала свою заяву, а саме, яким же чином імовірне рішення суду про задоволення його вимог про визнання кредитора таким, що позбавлений право вимоги за кредитним договором, впливатиме на його права на обов`язки, враховуючи, що рішення Роздільнянський районний суд Одеської області № 511/2295/13-ц є чинним і на цей час виконавчий лист, який виданий на його виконання, знаходиться на примусовому виконанні у приватного виконавця Парфьоновим Георгієм Володимировичем. На думку суду, ініційовані позивачем види забезпечення позову є фактично втручанням у правовідносини, які виникли між первісним та новим кредитором щодо права вимоги поза межами судового засідання без встановлення обставин та з`ясування підстав для укладення договору відступлення права вимоги, а також суперечать змісту заходів забезпечення та меті їх застосування, яка полягає в захисті інтересів учасників процесу, а не в позбавленні (порушенні) прав та/чи інтересів інших осіб.

Також слід зазначити, що згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Як передбачено Законом України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Права і обов`язки виконавців, обов`язковість вимог виконавця визначені статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема, за частиною 1 цієї статті, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний , зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п.1 ч.2 ст. 18 цього Закону).

На думку суду, обраний заявником (позивачем) спосіб забезпечення позову не є допустимим забезпечення позову, оскільки, таким чином, матиме місце втручання у діяльність приватного виконавця щодо виконання судового рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 25.09.2013 року у справі № 511/2295/13-ц, яке є чинним, крім того в запропонований заявником спосіб забезпечення позову будуть порушуватися права стягувача за виконавчим провадженням.

Отже, заява ОСОБА_1 про забезпечення позову є безпідставною та такою, що не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 149-153, 258-261, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Устимчук Михайла Володимировича про забезпечення позову відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 10.11.2022 року.

Суддя: О.С. Леонов

10.11.22