25.11.2022 227/2830/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2022 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Притуляка С.А.

за участю секретаря судового засідання Вологжаніній К.В.,

розглянувши в судовому засіданні подання приватного виконавця виконавчого округу Донецької області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документу,-

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець Матвійчук Н.Є. звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до погашення заборгованості за виконавчим документом в повному обсязі.

В обґрунтування подання заявник зазначає, що 13.05.2021 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65406776 з виконання виконавчого листа № 227/2830/17, виданого 18.01.2018 року Добропільським міськрайонним судом Донецької області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №IKAPUG.209459.001 від 26.12.2013 року в розмірі 353282,06 грн. 13.05.2021 року, 17.05.2021 року, 01.11.2021 року, 02.11.2021 року винесено постанови про арешт коштів в банках. У банках відсутні відкриті рахунки боржника. 20.05.2021 року винесено постанову про арешт рухомого та нерухомого майна боржника. Відповідно до довідки Державної фіскальної служби України інформація щодо джерел отримання доходів в ДРФО відсутня, боржник за вказаним у запиті податковим номером або серією (за наявності) та номером паспорту на обліку в органах ДФС не перебуває. Згідно відповіді Державної прикордонної служби України відомості щодо перетинання кордону боржником в період з 13.05.2021 року по 01.11.2022 року відсутні. Мінсоцполітика повідомила, що боржник не зареєстрований як внутрішньо переміщена особа. Згідно відповіді ГУ ДМС у Донецькій області боржник значиться документованим паспортом для виїзду за кордон строком до 25.12.2014 року.

Таким чином, з дати набрання законної сили рішення суду та станом на день звернення до суду з поданням боржником жодних дій для реального, фактичного та в повному обсязі або частково виконання не вчинено, що вказує на ухилення від виконання рішення суду. В зв`язку з чим, приватний виконавець Матвійчук Н.Є. просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , до погашення заборгованості за виконавчим документом в повному обсязі.

Відповідно до другого речення частини четвертої статті 441 ЦПК подання розглядається судом негайно без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Вивчивши подання та долучені до нього документи, суд вважає подання таким, що не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що заочним рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 11.12.2017 року позовні вимоги ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено у повному обсязі. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , паспорт серії НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Банк Розвитку» () заборгованість за кредитним договором №IKAPUG.209459.001 від 26.12.2013 року у розмірі 353282,06 грн., яка складається з 138645,60 грн. поточної заборгованості по тілу кредиту; 80260,71 грн. простроченої заборгованості по тілу кредиту; 1384,53 грн. поточної заборгованості за процентами по кредиту; 107019,44 грн., простроченої заборгованості за процентами; 25971,78 грн. простроченої заборгованості за комісією по кредиту. Також стягнуто в рівних частинах з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» витрати пов`язані з публікацією у пресі в розмірі 420,00 грн. та судовий збір у розмірі 5299,23 грн.

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 21.06.2019 року замінено стягувача у виконавчих листах №227/2830/17, виданих 18.01.2018 року Добропільським міськрайонним судом Донецької області по цивільній справі за позовом ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, з ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» на його правонаступника ТОВ «Глобал Спліт».

На підставі виконавчого листа № 227/2830/17 виданого 18.01.2018 року, приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області 13.05.2021 року було відкрито виконавче провадження ВП № 65406776. В той же час, відомостей, які б свідчили про те, що постанова приватного виконавця від 13.05.2021 року була направлена боржнику для відома рекомендованим поштовим відправленням, як того передбачають норми ст.28 ЗУ «Про виконавче провадження», матеріали подання не містять.

Матеріалами виконавчого провадження також підтверджується, що виконавцем вчинювалися певні виконавчі дії, а саме направлялись запити до відповідних установ і організацій з метою виявлення за боржником зареєстрованих транспортних засобів, відкритих рахунків на його ім`я, його доходів. Вжитими приватним виконавцем заходами встановлено, що у боржника відсутні транспортні засоби, банківські рахунки, кошти, на які можливо звернути стягнення. Станом на день розгляду даного подання у суді боржник суму боргу не сплатив, жодних дій щодо виконання рішення суду боржник також не вчиняв.

З відповіді Державної прикордонної служби України щодо перетину боржником державного кордону встановлено, що за період з 13.05.2021 року по 01.11.2021 року відсутні дані щодо перетину боржником ОСОБА_1 державного кордону.

Згідно відповіді ГУ ДМС України за обліками бази даних ЄІАС УМА гр. ОСОБА_1 значиться документованою паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_5 видани 25.12.2014 року строком дії до 25.12.2024 року.

З відповіді Мінсоцполітики станом на 24.05.2021 року інформація в ЄІБД ВПО про ОСОБА_1 відсутня.

Статтею 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 13 Загальної декларації прав людини, ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 ЦК України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування; на вільний самостійний виїзд за межі України та може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Положеннями пункту п`ятого частини першої статті 6 цього Закону встановлено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, зокрема, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Пунктом 19 частини третьої статті 18 ЗУ «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) передбачено право виконавця під час здійснення виконавчого провадження у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника судовим рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Відповідно до вимог ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця.

Згідно з Інструкцією з організації примусового виконання рішень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5(в редакції наказу Міністерства юстиції України від 21.03.2018 року № 855/5), подання державного виконавця щодо обмеження у праві виїзду за межі України у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, що відповідно до Закону підлягає примусовому виконанню, має обов`язково містити, зокрема, інформацію про перетинання боржником державного кордону України; обґрунтування наявності фактів ухилення боржника - фізичної особи від виконання своїх зобов`язань (пункт 2 розділу XIII «Обмеження у праві виїзду за межі України та заборона в`їзду в Україну»).

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Тобто, відповідно до положень частини третьої статті 12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню, зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання».

Оскільки відповідно до другого речення частини четвертої статті 441 ЦПК подання розглядається судом негайно без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим паче, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

На момент звернення до суду з вказаним поданням факт ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання зобов`язань, покладених на неї рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

У зв`язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону № 1404-VIII, зокрема: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Згідно з частиною першою статті 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

З матеріалів справи вбачається, що приватний виконавець, звертаючись з поданням про тимчасове обмеження права боржника на виїзд за межі України, надав суду копію постанови про відкриття виконавчого провадження № 65406776 від 13.05.2021 року, але доказів того, що боржник отримав вказану копію постанови та був обізнаний про відкриття провадження, необхідність подання декларації про доходи та майно, а також можливість добровільного виконання рішення суду, матеріали виконавчого провадження не містять.

З матеріалів виконавчого провадження взагалі не вбачається, що боржнику ОСОБА_1 було відомо про існування виконавчого провадження № 65406776 та її обов`язок сплатити на користь ТОВ «Глобал Спліт» заборгованості за кредитним договором №IKAPUG.209459.001 від 26.12.2013 року в розмірі 353282,06 грн.

Суд не може прийняти до уваги доводи заявника про те, що боржник знав про відкриття виконавчого провадження, оскільки на території України існує можливість дізнатися про виконавчі провадження з відкритих ресурсів із додатку «Дія», «Єдиного реєстру боржників», так як приватним виконавцем не було надано до суду документів, які б підтверджували, що боржник виїжджав з непідконтрольної території та мав можливість скористатися відповідними застосунками на території України.

Окрім того, приватним виконавцем не доведено факту, що ОСОБА_1 збирається виїхати за межі України.

Враховуючи наведене, суд вважає, що приватний виконавець не довів факту того, що боржник був обізнаний про наявність виконавчого провадження, а також факту ухилення боржником ОСОБА_1 від виконання зобов`язань, покладених на неї рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 11.12.2017 року, оскільки в матеріалах справи відсутні належні, допустимі, достовірні та достатні докази того, що боржник повідомлений про початок примусового виконання рішення, свідомо не виконував зобов`язання, покладені на нього судовим рішенням.

При цьому суд звертає увагу на те, що наявність у боржника невиконаних зобов`язань за рішенням суду сама по собі не є підставою для обмеження його права на виїзд за межі України, оскільки необхідною умовою для застосування такого обмеження, є умисне та свідоме невиконання боржником рішення суду.

Той факт, що судове рішення не виконується майже півтора роки з моменту відкриття виконавчого провадження не дає підстав для висновку про ухилення ОСОБА_1 від виконання рішення суду, оскільки факт ухилення не підтверджений доказами.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 441 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», ЗУ «Про порядок виїзду з України і в`їзду в країну громадян України», суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Донецької області про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду закордон боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , до погашення заборгованості за виконавчим документом в повному обсязі в рамках виконавчого провадження № 65406776- відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя С.А.Притуляк

25.11.2022