ПОСТАНОВА

Іменем України

01 грудня 2022 року м. Кропивницький

справа № 389/2565/21

провадження № 22-ц/4809/1188/22

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С. М., Чельник О. І.,

за участі секретаря - Гончар В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - Знам`янський міський голова Сокирко Володимир Феліксович, Виконавчий комітет Знам`янської міської ради Кіровоградської області, Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Знам`янка,

третя особа - Управління соціального захисту населення Виконавчого Комутету Знамянської міської ради Кіровоградської області,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Поповича Павла Олександровича, який представляє інтереси ОСОБА_1 , на ухвалу Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 вересня 2022 року у складі судді Берднікової Г. В. і

В С Т А Н О В И В:

В березні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Знам`янського міського голови Сокирка В. Ф., Виконавчого комітету Знам`янської міської ради Кіровоградської області, Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Знам`янка та просила:

-визнати протиправним та скасувати розпорядження Знам`янського міського голови Сокирка В. Ф. № 590-к від 04 серпня 2021 року «Про звільнення ОСОБА_1 »;

-поновити ОСОБА_1 на посаді директора Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Знам`янка;

-стягнути з Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Знам`янка на свою користь оплату за час вимушеного прогулу з 04 березня 2021 року по 02 вересня 2021 року в розмірі 11 034 грн 54 коп за рахунок бюджетних асигнувань Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Знам`янка;

-стягнути солідарно з відповідачів на свою користь моральну шкоду в розмірі 5 000 грн за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Знам`янської міської ради Кіровогрдської області та зі Знам`янського міського голови Сокирка В. Ф. ;

-стягнути солідарно на свою користь судові витрати по справі за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Знам`янської міської ради Кіровоградської області та зі Знам`янського міського голови Сокирка В. Ф .

Позовна заява мотивована тим, що позивач з 24.06.2010 працювала на посаді директора Територіального центру соціального обслуговування м. Знам`янка, проте, розпорядженням Знам`янського міського голови № 590-к від 04 серпня 2021 року її було звільнено на підставі п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України.

ОСОБА_1 вважала, що вказане дисциплінарне стягнення було застосовано до неї за неіснуючі дисциплінарні порушення, які не відносяться до грубих, що на її думку суперечить нормам чинного законодавства, як наслідок розпорядження про її звільнення є незаконним, а тому звернулась до суду з позовом.

Ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 вересня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до Знам`янського міського голови Сокирка В. Ф., Виконавчого комітету Знам`янської міської ради Кіровоградської області, Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Знам`янка про визнання протиправним звільнення, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу залишено без розгляду.

Судові витрати залишено по фактично понесеним.

Ухвала суду мотивована тим, що у два призначені поспіль судові засідання, а саме об 11:00 год. 25 серпня 2022 року та о 10:00 год. 26 вересня 2022 року позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Попович П. О. не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, заяв про проведення розгляду справи без їх участі не подали, при цьому, до початку вказаних судових засідань, представник позивача подавав заяви, в яких просив визнати причину його неявки поважною та відкласти розгляд справи на інший час, у зв`язку з його зайнятістю в інших судових засіданнях, а причини неявки позивача у вказані судові засідання не відомі.

З огляду на викладене, суд першої інстанції, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, вважав за необхідне залишити позовну заяву без розгляду, у зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого позивача та її представника.

В апеляційній скарзі адвокат Попович П. О., який представляє інтереси ОСОБА_1 , просить скасувати ухвалу Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 вересня 2022 року, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновок суду першої інстанції про те, що сторона позивача без поважних причин двічі не з`явилась до суду не відповідає матеріалам судової справи та дійсності.

Суд першої інстанції не взяв до уваги ті обставини, що 25 серпня 2022 року позивач ОСОБА_1 була присутня в судовому засіданні, а представником позивача до суду було подано заяву від 25.08.2022 про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку із участю у іншій справі.

Крім того, 25 вересня 2022 року, у зв`язку із зайнятістю в іншій справі, представником позивача також було подано до суду першої інстанції заяву про відкладення розгляду справи.

Представник позивача вважає, що ним в належний спосіб було повідомлено суд першої інстанції про поважність причин неявки в судове засідання, проте, суд не надав належної оцінки вказаним доводам, чим безпідставно залишив позовну заяву без розгляду та порушив право ОСОБА_1 на доступ до судочинства.

Відзивів на апеляційну скаргу не надходило, що згідно вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду оскарженого судового рішення.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та її представник адвокат Попович П. О. підтримали доводи апеляційної скарги.

Знам`янський міський голова Сокирко В. Ф. та представники Виконавчого комітету Знам`янської міської ради Кіровоградської області, Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Знам`янка, Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Знам`янської міської ради Кіровоградської області в судове засідання апеляційного суду не з`явились про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Від Знам`янського міського голови Сокирка В. Ф., Виконавчого комітету Знам`янської міської ради Кіровоградської області, Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Знам`янка надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Оскільки учасники справи про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, суд вирішив розглянути справу без їх участі, що відповідає положенням ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач та її представник повторно не з`явилися до суду, чим зловживають процесуальними правами та затягують розгляд справи, а тому наявні підстави для залишення позовної заяви без розгляду.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Згідно з частинами першою та другою статті 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом (пункт 2 частини третьої статті 3 ЦПК України).

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

У рішенні Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року у справі № 9-зп (справа за конституційним зверненням громадян щодо офіційного тлумачення статей 55, 64, 124 Конституції України) зазначено, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Право на ефективний судовий захист закріплено також у статті 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та у статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року (далі - Конвенція).

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду (рішення ЄСПЛ у справах «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року та «Беллет протии Франції» від 04 грудня1995 року).

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене упункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (частина третя статті 131 ЦПК України).

У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, коли від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частина п`ята статті 223 ЦПК України).

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (пункт 3 частини першої статті 257 ЦПК України).

Умовою для залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України, є саме повторна неявка належним чином повідомленого про час і місце розгляду справи позивача.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними.

Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи.

Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності.

Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Такі правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 756/8612/16-ц (провадження № 61-20094св18), від 24 жовтня 2018 року у справі № 569/347/16-ц (провадження № 61-15024св18), від 28 лютого 2019 року у справі № 752/9188/13-ц (провадження № 61-31053св18), від 27 березня 2020 року у справі № 522/22303/14-ц (провадження № 61-11200св19), від 03 червня 2021 року у справі справа № 227/2751/19 (провадження № 61-16065св20), та інших.

Матеріалами справи підтверджується, що в березні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Знам`янського міського голови Сокирка В. Ф., Виконавчого комітету Знам`янської міської ради Кіровоградської області, Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Знам`янка про визнання протиправним звільнення, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу (том 1 а. с. 1-7).

Ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 вересня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі (том 1 а. с. 75-76).

Ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 січня 2022 рокузакрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (том 1 а. с. 172-173).

Про розгляд справи, призначений на 11 годину 00 хвилин 25 серпня 2022 року ОСОБА_1 була повідомлена належним чином, що підтверджується відповідною розпискою (том 1 а. с. 231).

25 серпня 2022 року від представника позивача адвоката Поповича П. О. надійшла заява про відкладення розгляду справи, призначеного на 11 годину 00 хвилин 25 серпня 2022 року, на іншу дату, у зв`язку з його участю в іншому судовому засіданні (том 1 а. с. 234).

Згідно довідки секретаря судового засідання від 25.08.2022 фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу 25 серпня 2022 року не здійснювалося у зв`язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи відкладено на 10 годину 00 хвилин 26 вересня 2022 року (том 1 а. с. 235).

Розпискою, яка міститься в матеріалах справи, підтверджується, що ОСОБА_1 отримала повістку про судовий розгляд справи, призначений на 10 годину 00 хвилин 26 вересня 2022 року, 25 серпня 2022 року (том 1 а. с. 236).

26 вересня 2022 року від представника позивача адвоката Поповича П. О. надійшла заява про відкладення розгляду справи, призначеного на 10 годину 00 хвилин 26 вересня 2022 року, на іншу дату, у зв`язку з його участю в іншому судовому засіданні (том 1 а. с. 242-243).

Згідно довідки секретаря судового засідання від 26.09.2022 фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу 26 вересня 2022 року не здійснювалося у зв`язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі (том 1 а. с. 241).

Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи.

Аналіз процесуальних норм вказує на те, що при вирішені питання про залишення позову без розгляду з підстав, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України, крім випадку, якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи, правове значення для вирішення цього питання має сукупність умов: як факт належного повідомлення позивача про час і місце розгляду справи, так і факт повторної (другої поспіль) неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки.

Аналіз наявних в матеріалах справи документів свідчить про те, що ОСОБА_1 з`являлась в судове засідання, призначене на 11 годину 00 хвилин 25 серпня 2022 року, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки, датованої саме 25 серпня 2022 року, що виключає повторність (другої поспіль) неявки в судове засідання в розумінні п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови для забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним». Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (рішення у справі «Bellet v. France» (Белле проти Франції) від 04 грудня 1995 року та «Nunes Dias v. Portugal» (Нун`єш Діаш проти Португалії) від 10 квітня 2003 року).

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення ЄСПЛ у справі «Perez de Rada Cavanilles v. Spain» (Перес де Рада Каванил`ес проти Іспанії) від 28 жовтня 1998 року).

За таких обставин суд першої інстанції залишаючи позовну заяву без розгляду дійшов передчасного висновку про те, що позивач повторно не з`явивилась в судове засідання та помилково залишив позовну заяву без розгляду, як наслідок, постановив ухвалу з порушенням норм процесуального права, що обмежує права позивача та перешкоджає йому у доступі до правосуддя, а тому ухвала Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 вересня 2022 року не може вважатися законною та обґрунтованою.

Оскільки суд першої інстанції постановив ухвалу з порушенням норм процесуального права, яке призвело до постановлення помилкової ухвали, передчасно залишив позовну заяву без розгляду, відповідно пункту четвертого частини першої статті 379 ЦПК України ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374,375,376,381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Поповича Павла Олександровича, який представляє інтереси ОСОБА_1 , задовольнити.

Ухвалу Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 вересня 2022 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 05.12.2022.

Головуючий суддя С. І. Мурашко

Судді С.М. Єгорова

О. І. Чельник