Справа № 461/5842/22
провадження 2/462/2042/22
У Х В А Л А

30 листопада 2022 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Ліуш А.І., отримавши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Львівської міської ради про припинення права власності, здійснення державної реєстрації права власності на квартиру та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

До Залізничного районного суду надійшла зазначена позовна заява. Судом було встановлено, що позивач просить суд: припинити право власності ОСОБА_1 на нежитлове приміщення площею 24,4 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 ; визнати право власності ОСОБА_1 на житлову квартиру площею 24,4 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 ; здійснити в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на житлову квартиру площею 24,4 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 .

Відтак, позивач заявляє як предмет позову дві вимоги немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру. В той же час, ним не зазначено ціну позову та вказано, що позов не містить вимог майнового характеру. Крім того, просить суд відтермінувати сплату судового збору у зв`язку з військовим станом та втратою роботи.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд приходить до переконання, що позов слід залишити без руху з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Щодо вимог немайнового характеру, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, позивачу слід сплатити 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відтак, за дві вимоги немайнового характеру позивачу слід сплатити судовий збір в розмірі 1984 грн. 80 коп.

Щодо вимоги майнового характеру, про визнання права власності за ОСОБА_1 на житлову квартиру площею 24,4 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна. Пунктом 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, встановлено, що ціна позову визначається: у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою сплачується в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання.

Відповідно до ч. 1ст.12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність»(№ 2658-ІІІ) звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Отже, на підтвердження дійсної вартості спірних об`єктів нерухомого майна позивачем до матеріалів позовної заяви повинні бути додані відповідні та належні підтверджуючі документи з визначеною вартістю спірного майна станом на час пред`явлення позову до суду, проте їх відсутність унеможливлює визначити дійсну ціну позову за позовними вимогами, та відповідно встановити, суму судового збору, який підлягає сплаті за пред`явлення до суду позову. Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі № 907/9/17, провадження № 12-76гс18).

Щодо прохання позивача розстрочити йому сплату судового збору у зв`язку з введенням військового стану, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" № 10 від 17 жовтня 2014 року, єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Таким чином, розстрочення, відстрочення сплати судового збору та звільнення від такої сплати є правом суду, а не його обов`язком. Відповідне клопотання сторони розглядається, виходячи із визначених обставин, що унеможливлюють сплату судового збору на момент звернення до суду, та підтвердження цих обставин належними та достатніми доказами. При цьому, позивачем, всупереч власного обов`язку не доведено належними та допустимими доказами безпосередніх обставин того, що його майновий стан об`єктивно перешкоджає сплаті ним судового збору у встановленому законодавством порядку, строку і розмірі, які підлягають доказуванню у вирішенні клопотання про відстрочення оплати даного виду судових витрат. Так, ним не було надано суду довідки про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо. А відтак, в задоволенні вказаного клопотання слід відмовити з огляду на його безпідставність.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175 і 177цьогоКодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст.175, 177 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні клопотання позивача про розстрочення сплати судового збору,- відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Львівської міської ради про припинення права власності, здійснення державної реєстрації права власності на квартиру та визнання права власності, - залишити без руху надавши позивачу строк десять днів з дня отримання копії даної ухвали, для виправлення недоліків позовної заяви, а саме:

-надання квитанції про сплату судового збору за дві вимоги немайнового характеру в розмірі 1984 /одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири/ гривнi 80 копійок;

-надання документів, що підтверджують вартість предмету позову, а саме: квартири АДРЕСА_1 ;

-надання квитанції про сплату судового збору за вимогу майнового характеру, врахувавши вартість квартири АДРЕСА_1 , у відповідності до статті 4 Закону України «Про судовий збір», в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Роз`яснити позивачеві, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява вважається неподаною та повертається позивачеві зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: А.І. Ліуш