Справа № 127/2-7119/2010
Провадження 6/127/438/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2022 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Короля О.П.,

секретаря Обертун Н.М.

розглянувши в судовому засіданні в м. Вінниці заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» про заміну стягувача у виконавчому провадженні в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

В наведеній вище справі до суду звернувся представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» із заявою про заміну стягувача.

Заява мотивована тим, що рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 15.04.2011 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «БМ Банк» заборгованість за кредитним договором № 1/39/020408 від 02.04.2008 року в сумі 125903,12 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 16.09.2010 року в еквіваленті на національну валюту складає 997051,99 грн., а також витрати у виді судового збору в сумі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне розгляду справи в сумі 120 грн. В подальшому між ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг» та ПАТ «БМ Банк», а 15.02.2022 між ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг» та ТОВ «Українська факторингова компанія» укладено договори відступлення грошових зобов`язань, відповідно до умов яких заявник набув право вимоги до ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 10.11.2022 р. витребувано з Першого відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) матеріали виконавчого проваджень з виконання виконавчих листів по справі №127/2-7119/2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «БМ Банк» заборгованості за кредитним договором.

22.11.2022 року суду надана відповідь про те, що виконавче провадження завершене 15.05.2017 р. на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Представник заявника до судового засідання не з`явився про причини неявки до суду не вказав, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомлявся належним чином.

Попередні стягувачі та боржник до судового засідання не з`явились, про причини неявки суд не вказали, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомлялись належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Рішенням Ленінського районного суду міста Вінниці від 12.10.2010 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «БМ Банк» заборгованість за кредитним договором № 1/39/020408 від 02.04.2008 року в сумі 125903,12 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 16.09.2010 року в еквіваленті на національну валюту складає 997051,99 грн., а також витрати у вигляді судового збору в сумі 1700 грн. та витрати на ІТЗ розгляду справи в сумі 120 грн. 15.04.2011 року на підставі рішення Ленінським районним судом м. Вінниці видано виконавчий лист № 2-7119/2010.

Постановою державного виконавця Вишенського відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції Кельменсон Н.А. від 27.12.2012 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-7119, виданого 15.04.2011 року.

26.10.2018 року між ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг» та ПАТ «БМ Банк» укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №261018, відповідно до умов якого АТ «БМ Банк» відступило, а ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг» набуло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 1/39/020408 від 02.04.2008 року.

15.02.2022 між ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг» та ТОВ «Українська факторингова компанія» укладено Договір відступлення права вимоги грошових зобов`язань, відповідно до умов якого право грошової вимоги за договором про надання кредиту №1/39/020408 від 02.04.2008 укладеним між ПАТ «БМ Банк» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «Українська факторингова компанія».

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.09.2022 року відмовлено в задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» про заміну стягувача у виконавчому листі. Вказана ухвала не оскаржувалась та набрала законної сили.

Відповідно до частини першої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина п`ята статті 442 ЦПК).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09.12.2019 року у справі № 2-3627/09 (провадження № 61-16520сво18) зазначено, що «підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин. Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження». Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін».

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни боржника внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи правонаступника.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Отже, особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Водночас, заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, в тому числі, до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. На цій стадії боржник вчиняє дії на виконання рішення суду добровільно або під примусом.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» строки у виконавчому провадженні це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадії судового процесу, має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (пункт 2 частини 4статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»). Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.

У постанові від 03.11.2020 у справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20) Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання заміни сторони виконавчого провадження, зазначила, що на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 334 цього Кодексу, з урахуванням підстав, визначених статтею 52 ГПК України. У цьому випадку приписи статті 334 ГПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями статті 52 цього Кодексу. Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 52 Господарського процесуального кодексу України. У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у частині п`ятій статті 334 ГПК України (пункти 74 та 75 постанови).

У постановах від 11.03.2021 у справі № 910/2954/17; від 25.06.2019 у справі №910/10031/13; від 21.08.2020 у справі № 905/2084/14-908/4066/14; від 24.05.2021 у справі № 911/4460/21; від 30.07.2019 у справі № 5/128 Верховний Суд дійшов висновку, що заміна сторони виконавчого провадження (стягувача) неможлива, якщо заява про правонаступництво подана після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом.

У частинах першій, третій статті 431 ЦПК України закріплено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.01.2015 року видано дублікат виконавчого листа Ленінського районного суду м. Вінниці про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «БМ Банк» боргу в сумі 125903,12 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 16.09.2010 року в еквіваленті на національну валюту складає 997051,99 грн., а також судові витрати в сумі 1820 грн.

На виконання ухвали Вінницького міського суду від 10.11.2022 Перший відділ державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) повідомив наступне:

У відділі на виконанні перебувало виконавче провадження АСВП 49779397 з примусового виконання виконавчого листа №2-7119/10 виданого 24.03.2015 Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "БМ Банк" заборгованості за кредитним договором №1/39/020408 від 02.04.2008р. в сумі 125903,12 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 16.09.2010р. в еквіваленті на національну валюту складає 997051,99 грн., а також судові витрати у виді судового збору в сумі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн.

Вказане виконавче провадження завершене 15.05.2017 року на підставі п.7 ч. І ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»

Заміна сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання наказу, означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Такі дії можуть порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства права.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 910/10031/13, від 30.07.2019 у справі № 5/128, від 21.08.2020 у справі №905/2084/14-908/4066/14 та від 11.03.2021 у справі № 910/2954/17.

З огляду на вказану інформацію та встановлені у справі обставини, а також спливу строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання; подання заяви про заміну сторони виконавчого провадження після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, що не поновлений судом, виключає можливість задоволення такої заяви.

На підставі наведеного, керуючись ч.5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» про заміну стягувача у виконавчому провадженні відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя