Провадження №2-п/369/57/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.11.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді: Волчко А.Я.
при секретарі: Миголь А.А.
за участі представника позивача: ОСОБА_1
за участі заявника: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення від 16.05.2022 у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя, -
В С Т А Н О В И В:
16.08.2022 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшли матеріали заяви ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення від 16.05.2022 року у справі №369/13230/20 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя.
Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 16.08.2022 року заяву передано до провадження судді Волчко А.Я.
Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області по справі №369/13230/20 від 16.05.2022 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя позов було задоволено в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 не погоджується з даним рішенням та просить його переглянути.
Причину його неявки в судові засідання він пояснює, тим що за адресою вказаною позивачем в позові, а саме: АДРЕСА_1 , він не проживає, виїхав з міста Куп`янська в 2010 та проживає за адресою АДРЕСА_2 , а в 2021 році, яка належала йому на праві приватної власності, і змінив своє місце реєстрації за цією ж адресою, це було достовірно відомо позивачу, адже, вони з ОСОБА_3 проживали подружжям в квартирі АДРЕСА_3 . Вважає, що позивач не вказала в позовній заяві його фактичне місце проживання та номер телефону навмисне, щоб справа була розглянута без його присутності.
Про рішення Києво-Святошинського районного суду він дізнався 04.08.2022 року, коли приїхав у звільнення з військової частини та не зміг потрапити до житла.
ОСОБА_3 повідомила його, що відповідно Рішення Києво-Святошинського районного суду від 16.05.2022 р. № 369/13230/20 про розподіл майна подружжя квартири які належали йому на праві приватної власності за адресою АДРЕСА_2 та АДРЕСА_4 та в одній з якої він проживав, на даний час вже перереєстровані та належать на праві приватної власності їй.
Не може погодитись з даним варіантом розподілу майна, оскільки будинок за адресою: АДРЕСА_5 , який суд визнав за ним на даний час не придатний до житла; не проведено електропостачання та газопостачання, не завершене будівництво. Відповідно рішення це єдине житло яке суд визнав за ним, а він на даний час перебуває на військовій службі і не може займатись будівництвом будинку, фактично залишився без житла.
В судовому засідання заявник ОСОБА_2 свою заяву про перегляд заочного рішення підтримали та просив заяву задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні просив відмовити у заяві у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали додані до заяви, суд доходить до висновку про те, що заява про перегляд заочного рішення не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Згідно вимог ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного й обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише за умови особливих непереборних обставин.
Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (справа Перетяка та Шереметьев проти України, заяви № 17160/06 та №35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).
У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.
Судом встановлено, що 16.08.2022 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшли матеріали заяви ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення від 16.05.2022 року у справі №369/13230/20 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя.
Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 16.08.2022 року заяву передано до провадження судді Волчко А.Я.
Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області по справі №369/13230/20 від 16.05.2022 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя позов було задоволено в повному обсязі.
Частина 1ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підстав у своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно із положеннями ст. 285 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначені, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і не повідомлення їх суду, і докази про це посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

На підставі ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Тобто для скасування заочного рішення необхідна наявність одночасно двох наведених умов.

Використання законодавцем в конструкції коментованої ст.288 ЦПК України сполучника "і" дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Отже, відповідач повинен вказати на докази, якими обґрунтовуються заперечення проти вимог позивача. При цьому, заочне рішення підлягає скасуванню, тільки якщо докази, на які посилається відповідач, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи те, що згідно з ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою, можна зробити висновок, що суд, ухвалюючи заочне рішення, повинен дати оцінку всім доказам, які є у справі.

Проте, відповідачем не надано до суду доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, і не були враховані судом при винесенні спірного заочного рішення від 16.05.2022 року.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).
Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п.1 ст.6 Конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї, оскільки у позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.
У зв`язку з вищенаведеним, суд зазначає, що заявник не надав будь-яких доказів, які мають істотне значення для справи та не були досліджені судом при винесенні рішення, оскільки обґрунтуванням заяви про перегляд заочного рішення є непогодження з винесеним рішенням по суті, а тому в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення слід відмовити.
Таким чином, не може бути підставою для скасування заочного рішення посилання відповідача на докази, які були у справі, оскільки вони вже були оцінені судом при ухваленні заочного рішення. Для скасування заочного рішення потрібно, щоб докази були новими (не досліджувались судом при ухваленні заочного рішення) та мали істотне значення для правильного вирішення справи.
В той же час в ЦПК України чітко врегульовано порядок подачі доказів. Так, згідно зі ст. 43 сторони зобов`язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті. Докази, подані з порушенням даної вимоги, не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин.
Отже, можна зробити висновок, що відповідач, посилаючись на докази, якими обґрунтовуються заперечення, повинен вказати не тільки на нові докази, але й навести поважні причини, чому такі докази не були подані до початку розгляду справи по суті. І тільки за одночасної наявності названих процесуальних і матеріальних обставин суд може скасувати заочне рішення. При спеціальному порядку суд першої інстанції може переглянути заочне рішення, тільки якщо відповідач посилається на докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи у випадку відсутності відповідача з поважних причин; порушення норм процесуального права при ухваленні заочного рішення може бути підставою тільки для апеляційного оскарження.
Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не має законних підстав для скасування заочного рішення, отже, у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення відповідача слід відмовити.
Частиною 4 статті 287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
З огляду на зазначене, суд не вбачає підстав для скасування заочного рішення суду.
На підставі викладеного, керуючись статтями 287-288,258-260 ЦПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення від 16.05.2022 у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя- залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: А.Я. Волчко