Справа № 950/1918/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2022 року м.Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Бакланова Р. В. за участю секретаря - Гладкової С.В., заявника - ОСОБА_1 , представника заявника - Васильця С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в особі якого діє адвокат - Василець Сергій Олексійович, заінтересована особа - Лебединська міська рада Сумської області про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з вищевказаною заявою, мотивує свої вимоги тим, що він з 1983 року і до 4 листопада 2020 року проживав разом з ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Однак зареєстровані вони були за рідними адресами. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. Заявник позбавлений можливості оформити спадкові права. Тому звернувся до суду та просить встановити факт постійного проживання однією сім`єю, його - ОСОБА_1 місце раеєстрації - АДРЕСА_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Лебедині Сумської області без реєстрації шлюбу з 1983 року і до дня смерті останньої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні заявник та його представник ствердили заявлені вимоги в повному обсязі, просять їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав заяв в якій просить провести розгляд справи у його відсутності, в разі підтвердження вимог заявника показами свідків, не заперечує проти задоволення.

В судовому засіданні встановлені факти та відповідні їм правовідносини:

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Курган Лебединського (нині - Сумського) району Сумської області, що підтверджується записом у паспорті серія НОМЕР_1 , виданому Лебединським МРВ УМВС України в Сумській області 06 жовтня 2000р. (а.с. 4).

ОСОБА_1 з 30 травня 2001р. був зареєстрований та проживав по АДРЕСА_1 , а з 20 лютого 2018р. і до теперішнього часу по АДРЕСА_1 , що також підтверджується відповідними записами у паспорті серія НОМЕР_1 , виданому Лебединським МРВ УМВС України в Сумській області 06 жовтня 2000р. (а.с. 4 зворот).

04 жовтня 2001р. Курганською сільською радою Лебединського району Сумської області на ім`я ОСОБА_3 був виданий Державний акт на право приватної власності на землю серія СМ №1543, у відповідності з яким їй були передані у приватну власність 3 земельні ділянки площею 3,135га, 0,605га та 0,161га з цільовим призначенням - для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, які розташовані на території Курганської сільської ради Лебединського району Сумської області (а.с. 5,6,7).

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 померла, про що Лебединським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) було видане свідоцтво про смерть серія НОМЕР_2 (а.с. 8) від 05 листопада 2020р. (актовий запис №405)

На момент смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 проживала разом з заявником - ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Курганського старостинського округу Лебединської міської територіальної громади Сумської області від 21 вересня 2022р. вих.№152 (а.с. 9). При цьому заповіт від імені ОСОБА_3 виконавчим комітетом Курганської сільської ради Лебединського району Сумської області не посвідчувався.

Згідно ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1264 Цивільного кодексу України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

За ст.1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації.

Звернувшись до приватного нотаріуса Сумського районного нотаріального округу Сумської області Жураховського Д.В. щодо отримання свідоцтва про право на спадщину на майно, яке заявник успадкував після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , як спадкоємець четвертої черги спадкування за законом, він отримав роз`яснення в усній формі, що з урахуванням того, що шлюб між заявником та ОСОБА_3 не був зареєстрований, то йому необхідно звернутися з відповідною заявою до суду про встановлення факту їх спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу більше 5 років.

За приписами ч.2 ст.3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання.

Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини.

Відповідно до ст.8 Конституції України визнається і діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй. Чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України (ч. 1 ст. 9 Конституції України).

Згідно ч.4 ст.10 Цивільного процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Практика Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що відносини де - факто, як і відносини, що ґрунтуються на шлюбі, можуть вважатися сімейним життям; що якщо заявники прожили спільно близько 15 років, вони складають сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом.

Крім цього, п.6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999р. №5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Ст.1216 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 Цивільного кодексу України).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 Цивільного кодексу України).

Ст.1220 Цивільного кодексу України встановлено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Ст.1221 Цивільного кодексу України встановлено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч.1 ст.1222 Цивільного кодексу України).

Згідно ст.1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Згідно ст.1264 Цивільного кодексу України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Ч.3. ст.1268 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Ч.2 ст.293 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи в порядку окремого провадження зокрема справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

П.5 ч.1 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Ч.2 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Ч.1 ст.316 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008р., якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю.

Так, факт постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) та ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 в с.Суханівка Сумського району Сумської області, а померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в м.Лебедині Сумської області без реєстрації шлюбу з 1983р. і до моменту смерті останньої ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) підтверджується письмовими доказами, показами свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які кожен зокрема, повідомили, що заявник і ОСОБА_3 з 1983р. і до 04 листопада 2020р. проживали разом, вели спільне господарство, мали спільні витрати, здійснювали купівлю майна для спільного користування, приймали спільну участі у витратах на утримання житла, його ремонт. Поховання ОСОБА_3 було проведене ОСОБА_1 у с.Курган Сумського району. Сумської області.

Вислухавши представника заявника, вивчивши матеріали справи, суд доходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3, 4,5, 293, 294, 319 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт постійного проживання однією сім`єю, ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) та ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 в с.Суханівка Сумського району Сумської області, а померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Лебедині Сумської області без реєстрації шлюбу з 1983р. і до моменту смерті останньої ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня проголошення рішення до Сумського апеляційного суду.

Суддя Роман БАКЛАНОВ