ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2549/21
Провадження №2/477/383/22
УХВАЛА

про поновлення процесуального строку

та прийняття заяви про зміну предмету позову

29 листопада 2022 року Жовтневий районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого у справі судді Глубоченка С.М.,

за участі секретаря судового засідання Резуник Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про встановлення факту, що має юридичне значення

ВСТАНОВИВ:

20 грудня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить встановити факт не проживання ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 на день смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та не прийняття ним спадщини.

В обґрунтування позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 . Після смерті батька залишилася спадщина, яка складається, в тому числі, з житлового будинку та земельної ділянки для його обслуговування, що розташовані по АДРЕСА_1 .

Спадкоємцями померлого в рівних частинах є його діти: позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 .

За заявою позивача, у 2021 році приватним нотаріусом Красновою С.М. заведено спадкову справу до майна померлого ОСОБА_3 , однак видати свідоцтво про право на спадщину на все майно, нотаріус відмовилася, оскільки на день смерті спадкодавця разом з ним був зареєстрований ОСОБА_2 , який заяву про відмову від спадщини не подавав, та вважається особою, яка фактично спадщину прийняла.

Однак, як зазначає позивач у своєму позові, ОСОБА_2 з 1991 року з батьком не проживав та жодного разу за адресою свого місця реєстрації не з`являвся, речей у будинку не має, з батьками не спілкувався та відповідно із заявою до нотаріальної контори не звертався та жодних дій, що свідчили б про фактичний вступ у володіння та управління спадковим майно не вчиняв.

У зв`язку з цим просив суд встановити факт не проживання відповідача разом із померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на час його смерті та не прийняття ним спадщини.

14 листопада 2022 року представником позивача адвокатом Чуб Т.В. подано до суду заяву про зміну предмету позову, відповідно до якої просила суд визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_3 та на земельну ділянку, площею 0.17 га надану для обслуговування цього будинку в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Разом із заявою про зміну предмету позову, представником позивача адвокатом Чуб Т.В. подано клопотання про поновлення строку на подання заяви про зміну предмету позову, відповідно до якого вказує, що позивачем не подано заяву про зміну предмету позову на стадії підготовчого провадження у тому числі через військовий стан, запроваджений по всій території України та бойовими діями, що безпосередньо проводилися в Миколаївській області та місті Миколаєві.

У зв`язку з чим просить визнати поважними причини пропуску строку на подання заяви про зміну предмету позову у справі №477/2549/21 та прийняти заяву про зміну предмету позову, подану 14 листопада 2022 року, до розгляду.

У судове засідання 29 листопада 2022 року представник позивача адвокат Чуб Т.В. не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності.

Інші учасники судового провадження в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Дослідивши матеріали справи у межах заяви про зміну предмету позову та поновлення процесуального строку, суд установив наступне.

Ухвалою суду від 15 лютого 2022 року підготовче провадження у справі закрито.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі (частина третя статті 49 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статі 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Верховним Судом у постанові від 30 вересня 2021 року в справі №320/3307/21 сформульовано правовий висновок, відповідно до якого поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином. Чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку

Клопотання представника позивача обґрунтоване тим, що у зв`язку із запровадження воєнного стану на всій території України та проведенням бойових дій безпосередньо в Миколаївській області та місті Миколаєві, у позивача не було можливості узгодити зі своїм представником позиції при представництві його інтересів у суді та надати на стадії підготовчого провадження всі необхідні докази та заявити клопотання про зміну предмету позову.

ЄСПЛ в рішенні від 27 листопада 2018 року в справі «Мікаіл Тюзюн проти Туреччини» (заява № 42507/06) встановив, що у відповідності до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року особа повинна мати можливість змінити позовні вимоги на будь-якій стадії судового процесу.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в ухвалі від 02 березня 2021 у справі №740/4849/17.

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово висловлював позицію щодо можливості судами першої інстанції за наявності певних обставин прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження.

Разом з тим, такі обставини мають бути вагомими, оскільки можливість повернення до стадії підготовчого провадження з будь-яких підстав нівелює саме значення стадій цивільного процесу: як підготовчого провадження, так і стадії розгляду справи по суті.

Ураховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для поновлення позивачу процесуального строку для подання заяви про зміну предмету позову.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в пункті 4.14 постанови від 09 липня 2020 року в справі №922/404/19 вказав, що позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Заява про зміну предмету позову відповідає приписам статей 175, 177 ЦПК України, не тягне зміну предметної, суб`єктної, інстанційної та територіальної юрисдикції.

Ураховуючи зазначене, а також факт сплати судового збору, зміна предмету позову судом приймається.

Відповідно до частини п`ятої статті 49 ЦПК України у разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої та частинами третьою і четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у рішенні суду.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивачем не направлено відповідачу копію заяви про зміну предмету позову з доданими до неї документами, з метою виконання приписів частини п`ятої статті 49 ЦПК України, позивач ОСОБА_1 зобов`язаний самостійно направити рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення указану заяву з додатками на адресу відповідача, надавши суду докази такого.

Відповідно до 174 ЦПК України подання заяв по суті справи (позовна заява, відзив на позовну заяву, відповідь на відзив, заперечення, пояснення третьої особи щодо позову та відзиву є правом учасників справи.

З урахуванням зазначеного, відповідач має право надати відзив, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, копію якого одночасно підлягає направленню на адресу суду та позивача. При цьому, позивач має право надати відповідь на відзив, копія якого одночасно підлягає направленню на адресу відповідача, а відповідач право подати свої заперечення.

Керуючись статтями 126, 127, 258-261 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити процесуальний строк для подання заяви про зміну предмету позову.

Прийняти заяву про зміну предмету позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та призначити справу до розгляду на 13 грудня 2022 року о 08.30 годині.

Зобов`язати позивача ОСОБА_1 надіслати рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення на адресу відповідача заяву про зміну предмету позову, надавши суду докази такого.

Роз`яснити відповідачу його право надати відзив, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, копія якого одночасно підлягає направленню на адресу суду та позивача.

Роз`яснити позивачу його право надати відповідь на відзив, копія якого одночасно підлягає направленню на адресу відповідача, що зазначена як адреса для листування, а відповідачу право подати свої заперечення.

Відповідно до 174 ЦПК України подання заяв по суті справи (позовна заява, відзив на позовну заяву, відповідь на відзив, заперечення, пояснення третьої особи щодо позову та відзиву є правом учасників справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ С.М. ГЛУБОЧЕНКО