КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№22-ц/824/9643/2022
У Х В А Л А

29 листопада 2022 року місто Київ

справа № 359/1568/22

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.

за участю секретаря судового засідання - Савлук І.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про зупинення провадження у цивільній справі за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 червня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Чирки С.С., повний текст складено 29 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Генерального директора Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» Дубревського Олексія Юрійовича, Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення допуску до роботи, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просив:

визнати протиправним і скасувати наказ генеральногодиректораДП МА «Бориспіль» Дубревського О.Ю. №11-07/1-1542/w від 08 грудня 2021 року про відсторонення його від роботи;

зобов`язати відповідача ДП МА «Бориспіль» поновити його на роботі шляхом допуску останнього до роботи на посаді начальника групи експлуатації засобів командно-диспетчерського пункту аеропорту відділу радіонавігації та радіолокації служби радіосвітлотехнічного забезпечення польотів в ДП МА «Бориспіль»;

стягнути з відповідача ДП МА «Бориспіль» на його користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

В мотивування вимог посилався на те, що він працює на посаді начальника групи експлуатації засобів командно-диспетчерського пункту аеропорту відділу радіонавігації та радіолокації служби радіосвітлотехнічного забезпечення польотів в ДП МА «Бориспіль».

08 грудня 2021 року наказом №11-07/1-1542/w, що виданий генеральним директором ДП МА «Бориспіль» Дубревським О.Ю. його було відсторонено від роботи з підстав ненадання підтверджуючого документу щодо здійснення обов`язкового профілактичного щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19.

Вважає оскаржуваний наказ протиправним, оскільки у ньому відсутні належні правові підстави та він прийнятий за відсутності визначеного законом порядку відсторонення передбачений ст.46 КЗпП України та ст.12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб».

Вказував, що він зазнав протиправного втручання в його право на працю через примушення до щеплення, яке проводиться в порушення закону, через що був позбавлений можливості заробляти собі на життя власною працею, а також бувпідданийдискримінації за ознакою здоров'я, тому його права підлягають захисту і відновленню.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 червня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

В обґрунтування вимог посилався на те, що долучені до відзиву наказ «Про необхідність виконання вимог про обов`язкове профілактичне щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 16 листопада 2021 року №01-07-59 та службова записка начальника служби радіосвітлотехнічного забезпечення польотів від 06 грудня 2021 року №48-10-408 не віднесені законом до документів, які встановлюють факт відмови чи ухилення від щеплення, а тому не можуть братися судом до уваги як недопустимі докази.

Вказував, що рішення суду першої інстанції прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права, а саме: ст.12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», ч.2 ст.32, ч.3 ст.34 Конституції України, ч.2 ст.21 Закону України «Про інформацію», ст.286 ЦК України, ст.ст.3, 39-1 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я», які гарантують право кожної особи на таємницю про стан здоров'я, що включає в себе і заборону вимагати будь-які документи, що стосуються здоров'я.

Зазначав, що посилання суду першої інстанції на рішення Європейського Суду з прав людини, а також постанову ВерховногоСуду є безпідставними та необґрунтованими, і жодним чином не спростовують доводи апелянта.

25 листопада 2022 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав до Київського апеляційного суду клопотання, в якому просив зупинити провадження у даній справі до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №130/3548/21.

Клопотання обґрунтовував тим, що національне законодавство з питань відсторонення від роботи у зв`язку з ухиленням від профілактичних щеплень і запроваджене підзаконними актами регулювання відсторонення від роботи працівників, які відмовляються або ухиляються від проведення обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19, нечіткі та суперечливі. Виключна правова проблема є такою, що впливає на застосування норм права в подібних та/або тотожних правовідносинах судами декількох юрисдикцій, у зв`язку із чим її невирішення призведе до різного тлумачення чи застосування судами норм права й неоднакового вирішення спорів за тими ж фактичними обставинами та правовим регулюванням.

Вказував, що тотожна справа є предметом розгляду у касаційному порядку в іншій справі №130/3548/21 про відсторонення від роботи працівника AT «Укрзалізниця» з підстав відсутності щеплення від респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2, яка згідно ухвали Верховного Суду від 03 серпня 2022 року передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Вважає, що наявні достатні підстави для зупинення апеляційного провадження у цій справі до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №130/3548/21.

У судовому засіданні апеляційного судупредставник відповідача заперечував проти заявленого клопотання.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, а тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у їх відсутність.

Заслухавши думку представника відповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.252 ЦПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно з п.14 ч.1 ст.253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому п.10 ч.1 ст.252 цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Отже, підставою для зупинення провадження у справі може бути прийняття палатою, об`єднаною палатою або Великою Палатою Верховного Суду до свого розгляду іншої справи у подібних правовідносинах (ст.403 ЦПК України).

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частини четвертої статті 263 ЦПК України).

Встановлено, що ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 серпня 2022 року справу №130/3548/21 з подібних правовідносин передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду для забезпечення сталості та єдності судової практики щодо вирішення виключної правової проблеми.

Передаючи справу №130/3548/21 на розгляд Великої Палати, Верховний Суд посилався на те, що існує необхідність формування єдиної правозастосовчої практики у справах про відсторонення працівників від роботи з підстав їх відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби СОVID-19 для забезпечення розумної передбачуваності судових рішень, а тому справа містить виключну правову проблему і її вирішення необхідне для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики, а також задля запобігання судових помилок, які у подальшому не могли б бути виправлені відповідно до процесуального законодавства внаслідок неможливості касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах.

Оскільки справа у подібних правовідносинах передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів приходить до висновку про наявність, визначених п.10 ч.1 ст.252 ЦПК України підстав для зупинення провадження у даній справі до прийняття Великою Палатою Верховного Суду рішення у справі №130/3548/21 з подібних правовідносин, а тому клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.252, 253, 268 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

У Х В А Л И В:

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі -задовольнити.

Зупинити провадження у справі за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 червня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Чирки С.С., у справі за позовом ОСОБА_1 до Генерального директора Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» Дубревського Олексія Юрійовича, Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення допуску до роботи, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №130/3548/21.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 30 листопада 2022 року.

Головуючий:

Судді: