Справа № 309/4086/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 червня 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

судді-доповідачки Готри Т. Ю.,

суддів Собослоя Г. Г., Мацунича М. В.,

розглянувши у спрощеному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 11 січня 2022 року, повне судове рішення складено 12.01.2022, ухвалене суддею Піцуром Я.Я.,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей.

Позов обґрунтувала тим, що 28.01.2008 між нею та відповідачем було укладено шлюб.

У цьому шлюбі у них народилося двоє дітей: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Шлюб між нею та відповідачем фактично припинений, оскільки вони не проживають разом і не ведуть спільного господарства. Також нею подано до суду позов про розірвання шлюбу.

Стверджувала, що відповідач про дітей не піклується та матеріальної допомоги не надає. Вона самостійно забезпечувати дітей не може, адже мінімальна ціна на одну зимову курточку становить близько 1 000 гривень, а на джинси та светр не менш ніж по 600 грн, не кажучи про різні канцелярські товари, які необхідні дітям в школі та дитячому садку для забезпечення їх гармонійного розвитку. Зазначала, що діти постійно ростуть, а відтак потребують значних коштів на їх утримання.

Посилаючись на наведене просила суд стягнути з ОСОБА_4 на свою користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі по 2 000 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття.

Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 11.01.2022 позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі по 2 000 гривень на кожну дитину щомісячно з їх індексацією відповідно до законодавства, починаючи з 22 жовтня 2021 року і до досягнення ними повноліття.

Допущено негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 908 гривень.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_4 посилався на необґрунтованість рішення місцевого суду внаслідок порушення судом норм процесуального права, неправильного застосування норм матеріального права та неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Скарга мотивована тим, що у судовому засіданні він позов ОСОБА_1 визнав лише частково, оскільки усвідомлював свій прямий обов`язок сплачувати аліменти на утримання дітей. Однак судом не враховано, що він є інвалідом ІІІ групи загального захворювання, перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Хустської РДА та отримує державну соціальну допомогу в розмірі 60% прожиткового мінімуму. Станом на листопад 2021 року ця сума складала 1 854 грн, інших доходів не має, проживає разом із матір`ю та їхній сукупний дохід є дуже низьким. А тому він не має можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі по 2 000 грн щомісячно на кожну дитину. Звертав увагу і на те, що місцевим судом не враховано його стан здоров`я та матеріальне становище, зокрема, що стягнення аліментів у розмірі 4 000 грн на утримання двох дітей у два рази перевищує його місячний дохід, що поставить його у вкрай важке матеріальне становище. Також судом не мотивовано його можливість сплачувати аліменти у визначеному розмірі.

За наведених обставин просив оскаржене рішення суду змінити та зменшити розмір аліментів до 1 300 грн щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 28 лютого 2022 року, зокрема, задоволено клопотання ОСОБА_4 про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі, відкрито апеляційне провадження та надано позивачці строк, з дня вручення копії ухвали, для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_4 позивачка ОСОБА_1 не скористалася.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 18 березня 2022 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З огляду на те, що зазначена справа відноситься до малозначних справ, зокрема справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи, а тому така розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідачку, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Судом установлено, що сторони з 28.01.2006 перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується штампом про реєстрацію шлюбу в паспортах позивачки та відповідача, копії яких містяться у матеріалах справи (а.с.4, 6).

Від даного шлюбу у сторін народилися: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7,8).

Згідно з актом обстеження житлово-побутових і матеріальних умов ОСОБА_1 , яка проживає за адресою : АДРЕСА_1 , складеного депутатом Хустської міської ради Чегіль В.І. 13.10.2021, встановлено, що позивачка проживає в будинку разом з двома неповнолітніми дітьми. Діти охайні та добре доглянуті. В даний час мати з дітьми опинилися в складних життєвих обставинах і відносяться до категорії сім`ї, яка потребує соціальної підтримки. ОСОБА_1 офіційних доходів не має, проживає з дітьми сама, займається їх вихованням та перебуває у важкому матеріальному становищі (а.с.10).

Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованою Україною, «держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини».

Як кореспондує стаття 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Аналогічний обов`язок батьків закріплений і в статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України).

Згідно зі статтею 150 Сімейного кодексу України обов`язками батьків, зокрема, є піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя.

Відповідно до положень статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За загальним правилом розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Зі змісту положень частини третьої статті 181 СК України слідує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України врегульовано, що при визначенні розміру аліментів суд ураховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних права; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, аніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд за заявою одержувача, відповідно до ч.1 ст.184 СК України, визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено, що в 2021 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2021 року 2 395 гривень, з 1 липня 2 510 гривень, з 1 грудня 2 618 гривень.

Згідно з довідкою до Акта огляду МСЕК серії 10 ААБ №455972 від 16.12.2013, ОСОБА_4 є інвалідом третьої групи по зору, інвалідність встановлена безстроково, причина інвалідності загальне захворювання. Як зазначено у висновку про умови та характер праці, то відповідачу протипоказана робота з потребою бінокулярного зору, але він може працювати робочим (а.с.32).

Відповідно до довідки №1246 від 13 грудня 2021 року, виданої Управлінням соціального захисту населення Хустської РДА, відповідач отримує державну соціальну допомогу, яка за період з червеня по листопад 2021 року склала суму 11 039 гривень (а.с.33). А згідно з довідки від 18 січня 2022 року №1246, виданої тим же органом та доданої відповідачем до клопотання про звільнення від сплати судового збору, то відповідач за період з січня по грудень 2021 року отримав соціальну допомогу в розмірі 21 818 грн.

Отже, пред`явивши вимогу про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в розмірі по 2 000,00 грн щомісячно, позивачка обґрунтовувала її необхідністю виконання батьком дітей обов`язку з їх утримання та його спроможністю надавати таке утримання. Водночас при вирішенні цієї вимоги підлягають врахуванню й інші обставини, що мають істотне значення, а саме, що відповідач має 3 групу інвалідності, яка йому встановлена безстроково, та відсутність у нього заробітку, достатнього для належного виконання обов`язку з утримання дітей до заявленої позивачкою суми.

За встановлених у справі обставин, вимога про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі по 2 000,00 грн на кожну дитину, що разом становить 4 000 грн щомісячно, є надмірною.

Водночас, розмір аліментів у сумі 1 300,00 грн на кожну дитину, що разом становить 2 600 грн, який відповідач просить визначити, також не може бути визнаний достатнім і таким, який забезпечить реальні потреби дітей. До того ж цей розмір аліментів також перевищу розмір отриманої відповідачем соціальної допомоги.

Закон не містить вимоги визначення точного розміру аліментів суто як половини відповідного розміру прожиткового мінімуму на дитину, відповідні розміри прожиткового мінімуму є не абсолютними величинами (базою) для визначення розміру аліментів, а можуть слугувати лише певним орієнтиром при вирішенні питання, яким суд не зв`язаний з огляду на фактичні обставини справи, динаміку дійсних витрат тощо. На переконання колегії суддів, з урахуванням фактичних обставин справи, динаміки значення базового соціального стандарту, аліменти у твердій грошовій сумі 2 000,00 грн на кожну дитину забезпечуватимуть грошове утримання в розмірі, який відповідатиме інтересам дітей, покриватиме суттєву частину витрат на них і не порушуватиме як законні інтереси платника аліментів, який може працювати та заробляти кошти, з урахуванням установлених йому обмежень, так і законні інтереси їх отримувача.

Такий розмір аліментів забезпечуватиме реальну, ефективну участь платника аліментів у забезпеченні потреб дитини та не порушуватиме правила щодо рівності батьків у виконанні обов`язку з матеріального утримання дитини.

Доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає безпідставними, оскільки вони не ґрунтується на положеннях закону і фактичних обставинах справи та не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржене рішення місцевого суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування, апеляційний суд не вбачає.

На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги слід покласти на відповідача ОСОБА_4 .

Керуючись статтями 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 11 січня 2022 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1 362 гривні.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10 червня 2022 року.

Суддя-доповідачка

Судді