Ухвала

01 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 947/27643/19

провадження № 61-9016ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю. розглянув касаційну скаргуОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 03 серпня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - служба у справах дітей Нерубайської сільської ради Одеського району Одеської області, про визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - служба у справах дітей Нерубайської сільської ради Одеського району Одеської області, про визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів,

встановив:

14 вересня 2022 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Київського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 03 серпня 2022 року у вказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 03 жовтня 2022 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків. Заявнику слід було доплатити судовий збір за подання касаційної скарги в частині оскарження вимог немайнового характеру за первісним та зустрічним позовами у розмірі 2 018, 40 грн, а в частині оскарження вимоги майнового характеру за первісним позовом про стягнення аліментів заявнику слід було самостійно визначити розмір судового збору, ураховуючи вимоги пункту 3 частини першої статті 176 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), та сплатити його у розмірі 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні первісної позовної заяви.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 03 жовтня 2022 року заявник надіслав до Верховного Суду квитанцію про доплату судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 3 552, 20 грн.

Проте касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції з огляду на таке.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, що діяла на момент звернення з первісним позовом) судовий збір за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру становив 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (768, 40 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (9 605, 00 грн).

Оскільки аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів не дозволяє встановити ціну позову в частині оскарження вимоги майнового характеру за первісним позовом про стягнення аліментів, тому заявнику слід було самостійно визначити розмір судового збору за подання касаційної скарги в цій частині, підтвердивши його розмір належними доказами та сплатити його у розмірі 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Заявник на виконання вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху надав суду квитанцію про доплату судового збору у розмірі 3 552, 20 грн. Тобто ОСОБА_1 здійснив доплату в частині оскарження вимог немайнового характеру за первісним та зустрічним позовами у розмірі 2 018, 40 грн, а в частині оскарження вимоги майнового характеру про стягнення аліментів заявником фактично сплачено судовий збір у сумі 1 533, 80 грн (3 552, 20 грн - 2 018, 40 грн).

Проте незрозуміло, чим керувався ОСОБА_1 при визначенні розміру судового збору за подання касаційної скарги саме в частині оскарження вимоги майнового характеру за первісним позовом про стягнення аліментів, заявником не обґрунтовано та не підтверджено належними доказами розмір судового збору, сплаченого в цій частині.

Ураховуючи зазначене, недоліки касаційної скарги, викладені в ухвалі Верховного Суду від 03 жовтня 2022 року, заявником в повному обсязі усунуті не були.

Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що розмір судового збору за подання касаційної скарги становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Отже, ОСОБА_1 необхідно самостійно визначити розмір судового збору за подання касаційної скарги в частині оскарження вимоги майнового характеру за первісним позовом про стягнення аліментів, обґрунтувавши і підтвердивши його розмір належними доказами та сплатити його у розмірі 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, з урахуванням судового збору, що вже сплачений заявником в цій частині.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: судовий збір (Верховний Суд, 055).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату.

Згідно з частиною другою статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Ураховуючи викладене, суд вважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків касаційної скарги.

Керуючись статтями 127, 393 ЦПК України,

ухвалив:

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги на рішення Київського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 03 серпня 2022 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Ю. Тітов