Провадження № 2/161/979/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2022 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Присяжнюк Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Борсук К.П.,

розглянувши в порядку загального позовного у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради, Управління житлово-комунального господарства Департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради про відшкодування майнової шкоди, завданої неправомірною бездіяльністю,

В С Т А Н О В И В:

11 листопада 2021 року позивач звернувся до суду з цим позовом до Департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради.

Ухвалою суду від 18 квітня 2022 року залучено до участі у справі Управління житлово-комунального господарства Департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21 травня 2021 року на проїзній частині автомобільної дороги на вул. Чорновола, 22 у м. Луцьку автомобіль Audi Q7, НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , в ході руху потрапив в яму довжиною 1,56 м, шириною 0,75 м, глибиною 0,15 м. Внаслідок чого виникла дорожньо-транспортна пригода та автомобіль отримав механічні пошкодження.

Позивач є власником вищенаведеного автомобіля.

Постановою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 вересня 2021 року №161/10715/21 заступника начальника відділу інженерно-транспортної інфраструктури департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради Яворського Віктора Євгеновича визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП.

Цим судовим рішенням встановлено, що ОСОБА_3 , будучи посадовою особою, а саме - заступником начальника відділу інженерно-транспортної інфраструктури департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради, не вжив заходів щодо ліквідації ями довжиною 1,56 м, шириною 0,75 м, глибиною 0,15 м на проїжджій частині по вул. Чорновола, 22 у м. Луцьку, чим порушив правила, норми та стандарти утримання автодоріг п.3.1.1 ДСТУ 3587-97, та п. 1.5 ПДР, що стало супутньою причиною дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 21 травня 2021 року за участю автомобіля марки Audi Q7 д.н.з. НОМЕР_1 .

Позивач вважає, що шкода була завдана його автомобілю внаслідок протиправної бездіяльності Департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради, якого позивач вважає балансоутримувачем спірної ділянки дороги в м. Луцьку.

Посилаючись на вищевикладене, а також положення глави 82 ЦК України, позивач, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить суд стягнути солідарно з Департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради та Управління житлово-комунального господарства Департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради на свою користь 73 781,99 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої пошкодженням автомобіля.

Заяв про зміну предмету позову у зв`язку із залученням за клопотанням позивача другого співвідповідача до суду не надходило.

Відповідач Департамент житлово-комунального господарства Луцької міської ради у письмовому відзиві позов заперечив з тих підстав, що балансоутримувачем спірної ділянки дороги є Управління житлово-комунального господарства Департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради, яке є самостійною юридичною особою.

Відповідач Управління житлово-комунального господарства Департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради у письмовому відзиві позов заперечив з тих підстав, що вважає висновок судового експерта про розмір матеріального збитку необґрунтованим, а самі ушкодження, отримані автомобілем, такими, що не пов`язані з ДТП. Цей відповідач не заперечує, що саме він є балансоутримувачем спірної ділянки дороги.

В судове засідання сторони не прибули.

Від позивача надійшла заява з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Від представника відповідача - Департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради надійшла заява з проханням слухати справу за їх відсутності, позовні вимоги заперечують.

Відповідач - Управління житлово-комунального господарства Департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради про причини неявки свого представника у судове засідання не повідомив.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з таких підстав.

Судом встановлено, що 21 травня 2021 року на проїзній частині автомобільної дороги на вул. Чорновола, 22 у м. Луцьку автомобіль Audi Q7 д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , в ході руху потрапив в яму довжиною 1,56 м, шириною 0,75 м, глибиною 0,15 м. Внаслідок чого виникла дорожньо-транспортна пригода та автомобіль отримав механічні пошкодження.

Позивач є власником вищенаведеного автомобіля (а.с.24).

Постановою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 вересня 2021 року №161/10715/21 заступника начальника відділу інженерно-транспортної інфраструктури департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради Яворського Віктора Євгеновича визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП.

Цим судовим рішенням встановлено, що ОСОБА_3 , будучи посадовою особою, а саме - заступником начальника відділу інженерно-транспортної інфраструктури департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради, не вжив заходів щодо ліквідації ями довжиною 1,56 м, шириною 0,75 м, глибиною 0,15 м на проїжджій частині по вул. Чорновола, 22 у м. Луцьку, чим порушив правила, норми та стандарти утримання автодоріг п.3.1.1 ДСТУ 3587-97, та п. 1.5 ПДР, що стало супутньою причиною дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 21 травня 2021 року за участю автомобіля марки Audi Q7 д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.7-8).

Згідно висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи Волинського НДЕКЦ МВС України від 01 липня 2021 року №СЕ-19/103-21/4254-АВ, вартість матеріального збитку завданого ОСОБА_1 внаслідок пошкодження автомобіля Audi Q7, 2013 року випуску, НОМЕР_1 , при в`їзді у вибоїну (яму) на дорожньому покритті, що трапився 21 травня 2021 року, станом на 21 травня 2021 року складає 72 776,99 грн. (а.с.10-22).

Надаючи свою правову оцінку відносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 16 Закону України від 30 червня 1993 року № 3353-XII "Про дорожній рух"(далі - Закон № 3353-XII) водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.

У частині першій статті 24 Закону № 3353-XII передбачено, що власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Вимоги до експлуатаційного стану автомобільних доріг, вулиць населених пунктів, залізничних переїздів та технічних засобів організації дорожнього руху встановлює ДСТУ 3587-97 "Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану", який чинний від 01 січня 1998 року (далі - ДСТУ 3587-97).

Ці вимоги ДСТУ 3587-97 є обов`язковими.

Автомобільні дороги, вулиці і дороги населених пунктів та залізничні переїзди повинні на період їх експлуатації підтримуватися у справному стані і забезпечувати безпеку руху транспортних засобів та пішоходів.

Відповідно до пункту 2 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року (далі - Єдині правила), ремонт і утримання дорожніх об`єктів (крім залізничних переїздів), що перебувають у загальнодержавній власності, здійснюється дорожньо-експлуатаційними організаціями, які належать до сфери управління "Укравтодору", а тих, що перебувають у комунальній власності, - відповідними комунальними дорожньо-експлуатаційними організаціями.

Власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані: постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; контролювати якість робіт, що виконуються підрядними організаціями; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів (пункт 11 розділу 2 "Обов`язки і права власників дорожніх об`єктів або уповноважених ними органів, дорожньо-експлуатаційних організацій" Єдиних правил).

Отже, якщо балансоутримувач дороги який повинен здійснювати постійний контроль за станом усіх елементів дороги, допустив бездіяльність, це є підставою для покладення на нього обов`язку відшкодування завданої майнової шкоди відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.10.2019 у справі № 639/2132/18, від 18 лютого 2020 року №916/2586/18.

Застосовуючи вказану позицію до розглядуваної справи, суд зауважує, що балансоутримувачем спірної ділянки дороги є саме Управління житлово-комунального господарства Департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради, яке є окремою юридичною особою, а не Департамент житлово-комунального господарства Луцької міської ради, як помилково зазначає позивач. Будь-яких доказів протилежного сторона позивача суду не надала, хоча тягар доказування в цій частині лежить саме на ній.

Факт перебування відповідача Управління житлово-комунального господарства Департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради у стані припинення, як юридичної особи, не звільняє його від обов`язку відшкодувати шкоду, та не покладає її відшкодування на іншу юридичну особу - Департамент житлово-комунального господарства Луцької міської ради.

Щодо доводів відповідача Управління житлово-комунального господарства Департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради про неналежність виконаної на замовлення позивача судової експерти для визначення розміру матеріальної збитку, суд зауважує, що експертиза проведена в короткий проміжок часу після ДТП, пошкодження, які вказані у дефектній відомості огляду транспортного засобу від 26 травня 2021 року, відповідають пошкодженням, які зазначені у переліку видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, які зазначені у схемі місця ДТП (а.с.22 цієї справи, а.с.2 справи №161/10715/21).

Клопотань про призначення додаткової чи повторної судової експертизи жоден із відповідачів не подавав.

Також суд відхиляє доводи відповідача Управління житлово-комунального господарства Департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради про відсутність достовірних доказів про причинно-наслідковий зв`язок між пошкодженнями на автомобілі та наїздом у яму на дорозі, оскільки для суду є очевидним, що ушкодження у вигляді пошкоджень шин та дисків, важелів шарової опори, могли виникнути в результаті даної ДТП.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимог слід задовольнити частково, а саме - стягнути з відповідача Управління житлово-комунального господарства Департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради на користь позивача 73 781,99 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

У задоволенні позовних вимог до Департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради слід відмовити, оскільки цей відповідач не є балансоутримувачем спірної ділянки дороги, а тому не може нести цивільно-правову відповідальність за її утримання.

Також, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача Управління житлово-комунального господарства Департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради, на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 908,00 грн., а також витрати на проведення судової експертизи у розмірі 1 015,20 грн. (а.с.1, 23).

Керуючись ст.ст.141, 265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Управління житлово-комунального господарства Департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради на користь ОСОБА_1 73 781,99 грн. (сімдесят три тисячі сімсот вісімдесят одна гривня дев`яносто дев`ять копійок) в рахунок відшкодування майнової шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Управління житлово-комунального господарства Департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень), а також витрати на проведення судової експертизи у розмірі 1 015,20 грн. (одна тисяча п`ятнадцять гривень двадцять копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Волинського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачем у справі є ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідачами у справі є:

1) Департамент житлово-комунального господарська Луцької міської ради, м. Луцьк, вул. Богдана Хмельницького, 40А, ;

2) Управління житлово-комунального господарства Департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради, м. Луцьк, вул. Богдана Хмельницького, 40А, .

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М. Присяжнюк