ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2022 року м.Суми

Справа №591/6956/21

Номер провадження 22-ц/816/882/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Криворотенка В. І.

сторони:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс»;

відповідач ОСОБА_1 ;

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Неговської Ірини Володимирівни на рішенняЗарічного районного суду м. Суми від 06 липня 2022 року, в складі судді Северинової А.С., повне судове рішення складено 11 липня 2022 року, -

встановив:

У вересні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (далі ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Свої вимоги мотивував тим, що 12.01.2019 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 840266653 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, за умовами якого відповідачу було надано кредит на суму 8270 грн 00 коп. строком на 30 днів зі сплатою 1,23 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення строку кредиту.

28.11.2018 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором.

В подальшому, 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 10971 грн 60 коп., з яких 8270 грн 00 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу, 2701 грн 60 коп. сума заборгованості за відсотками.

Відповідач не виконує умови взятого на себе зобов`язання, не погашає кредит та не сплачує проценти за користування кредитом.

02.09.2020 позивачем було направлено відповідачу вимогу про усунення порушення виконання зобов`язання щодо сплати заборгованості за кредитним договором, однак заборгованість за кредитним договором відповідачем не погашена.

Вказувало, що відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, кредитні кошти у визначені строки повернуті не були, у зв`язку з чим виникла заборгованість за договором у розмірі 31985 грн 70 коп., з яких 8270 грн 00 коп. заборгованість по кредиту, 2701 грн 60 коп. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 21014 грн 10 коп. штрафи та пеня.

Посилаючись на вищевказані обставини, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 31985,70 грн та судові витрати: судовий збір у розмірі 2270 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500 грн.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 06 липня 2022 року позов ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 840266653 від 12 січня 2019 року у сумі 10971 грн 60 коп., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту у сумі 8270 грн 00 коп., заборгованості за відсотками за користування кредитом у сумі 2701 грн 60 коп.У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» судові витрати зі сплати судового збору у сумі 778 грн 61 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 857 грн 50 коп.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що кредитний договір підписаний відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що передбачено положеннями Закону України «Про електронну комерцію». ОСОБА_1 , будучи обізнаним із умовами кредитування, свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню за тілом кредиту та відсотками на користь позивача, який набув право вимоги первинного кредитора згідно договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020.

Однак, не підлягає стягненню заборгованість за пенею та штрафами із-за відсутності розрахунку заборгованості, порядку, механізму та строку нарахування цих штрафних санкцій.

Додатковим рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 22 липня 2022 року заяву представника ОСОБА_1 адвоката Неговської І.В. задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3942 грн 00 коп.

У задоволенні іншої частини вимог заяви відмовлено.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням представник ОСОБА_1 адвокат Неговська І.В, подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального права та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що матеріали справи не містять доказів того, що сторони обумовили у письмовому вигляді предмет договору №840266653 від 12.01.2019, ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Вказує, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що позивачем не надано будь-яких доказів того, що саме відповідачем було застосовано будь-яким способом одноразовий ідентифікатор, зокрема, відсутні докази отримання відповідачем одноразового ідентифікатора, а також докази реєстрації відповідача в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога».

Зазначає, що матеріали справи не містять доказів того, що сума кредиту у розмірі 8270 грн була зарахована на банківський рахунок ОСОБА_1 . Роздруківка платіжного доручення від 12.01.2019, на яке посилається позивач, не містить необхідних реквізитів, що підтверджують його виконання платником та проведення банком, зокрема, підписів відповідальних осіб, відтисків печаток тощо.

Доводить, що умовами договору факторингу від 28.11.2018 узгоджено, що за відступлення права вимоги ТОВ «Таліон Плюс» сплачується ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» сума фінансування, проте позивачем не надано доказів на підтвердження такої сплати за отримання права вимоги до ОСОБА_1 .

Від позивача відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи та встановлено судом першої інстанції, що 12.01.2019 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 840266653, відповідно до умов якого товариство зобов`язалося на умовах строковості, зворотності, платності надати відповідачу кредит у сумі 8270 грн 00 коп., а останній, у свою чергу, зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 1,23 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом, починаючи з першого дня користування кредитом до закінчення строку кредиту, що становить 30 днів (а.с. 9-11, т. 1).

Відповідно до пункту 4.3 цього договору сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та товариством в якості електронного підпису позичальника буде використовуватись одноразовий ідентифікатор, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію».

Згідно довідки щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» за підписом директора ТОВ «Таліон Плюс» позичальник ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , з яким було укладено договір № 840266653 від 12.01.2019 ідентифікований ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога». Акцепт оферти позичальником (підписання договору одноразовим ідентифікатором): одноразовий ідентифікатор J2Z5CB48, час відправки ідентифікатора позичальнику 12.01.2019 0:00:00, номер телефону, на який було відправлено ідентифікатора , ідентифікатор введено позичальником/відправлено товариству 12.01.2019 3:12:25, перерахування грошових коштів позичальнику 12.01.2019 3:12:36 (а.с. 14, т. 1).

ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачу вказану суму коштів, що підтверджується платіжним дорученням від 12.01.2019 (а.с. 29, т. 1).

Листом від 20.01.2022 ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» повідомило, що переказ грошових коштів у розмірі 8270 грн 00 коп. відповідно до умов договору здійснено 12.01.2019 на верифікований картковий рахунок № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 , банк емітент АТ «А-Банк» (а.с. 101, т. 1).

28.11.2018 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги (а.с. 107-110, т. 1).

У пункті 1.3 вказаного договору факторингу визначено, що право вимоги означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.

У пункті 2.2 цього ж договору передбачено, що сторони розуміють та погоджуються з тим, що відступлення прав вимоги за цим договором проводиться не з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідатиме перед фактором, якщо одержані ним суми будуть меншими від загальної суми зобов`язання боржника. Разом з правом вимоги до фактора переходять всі інші права та обов`язки клієнта за кредитним договором. У випадку укладення сторонами більш ніж одного реєстру прав вимог, кожен наступний реєстр прав вимог є самостійним додатком, та не змінює попередній.

23.04.2019 ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» підписано реєстр прав вимоги № 22 на виконання договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, до якого, в тому числі, був включений кредитний договір № 840266653 від 12.01.2019, укладений з ОСОБА_1 (а.с. 113-114, т. 1).

У подальшому, 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 840266653 від 12.01.2019 у сумі 10971 грн 60 коп., з яких 8270 грн 00 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу, 2701 грн 60 коп. сума заборгованості за відсотками (а.с. 33-38, 46-48, т. 1).

З виписки з особистого рахунку за кредитним договором № 840266653 від 12.01.2019 вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 станом на 05.08.2020 становить 31985 грн 70 коп., з яких: 8270 грн 00 коп. заборгованість по кредиту, 2701 грн 60 коп. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 21014 грн 10 коп. штрафи та пеня (а.с. 13, т. 1), притому, що за договором відступлення право вимоги фактору було відступлена вимоги по заборгованості за кредитом та відсоткам за користування кредитом.

05.08.2020 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на адресу ОСОБА_1 була направлена вимога про усунення порушення виконання зобов`язання, в якій останнього було повідомлено про наявність простроченої заборгованості за кредитним договором, укладеним з ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та просили протягом семи днів з моменту отримання даної вимоги добровільно погасити борг (а.с. 30-31, т. 1).

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 Цивільного кодексу України(далі ЦК України).

Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя статті 215 ЦК України).

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Абзац 2 частини 2статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті205,207 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом, оскільки відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично у вигляді окремого документа.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно ч. 1 ст. 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 2 статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У справі, яка переглядається, судом першої інстанції правильно встановлено, що кредитний договір укладений у формі електронного документу, із застосуванням електронного підпису, для укладення якого позичальник подав відповідну заявку на кредит на сайті ТзОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», в якій вказав свої персональні дані, зокрема прізвище, ім`я, по-батькові, дата народження, паспортні дані, реєстраційний номер облікової картки платника податків, адреса реєстрації та місце фактичного проживання,номер мобільного телефону,та адресу електронної пошти. Отже, ідентифікація клієнта була проведена належним чином.

З наданого позивачем алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що без ознайомлення з умовами надання та обслуговування кредитів та Правилами про порядок надання коштів у позику подальше укладення електронного договору кредиту на сайті є неможливим.

Отже, заповненням заявки на отримання грошових коштів у кредит від 12.01.2019 позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України.

Таким чином, договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами даного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, що спростовує доводи відповідача у цій частині.

Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачем таких не надано, не доведено, що він не використовував одноразовий ідентифікатор для підписання електронної форми кредитного договору, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18 (провадження №61-8449св19); від 9 вересня 2020 року у справі №732/670/19 (провадження №61-7203св20); від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 (провадження №61-16243ск20), від 10 червня 2021 року у справі №234/7159/20 (провадження №61-18967св20), від 2 листопада 2021 року у справі №243/6552/20 (провадження №61-1347св21).

За встановлених обставин справи та вимог закону колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитом та відсотками.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо ненадання позивачем доказів отримання позичальником коштів за кредитним договором, а також те, що платіжне доручення не містить всіх реквізитів, оскільки переказ грошових коштів у розмірі 8270 грн здійснено 12 січня 2019 року на верифікований картковий рахунок № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 , банк емітент - АТ «А-Банк», чого не спростовано відповідачем. Крім того, надане позивачем платіжне доручення містить прізвище одержувача ОСОБА_1 та його РНОКПП, номер кредитного договору 840266653 від 12.01.2019 року, суму кредиту - 8270 грн, а також печатку та підпис директора товариства.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про відсутність доказів переходу грошової вимоги від ТОВ «Манівео Швидка Фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», оскільки як вбачається з реєстру прав вимоги № 22 від 23 квітня 2019 року, який є додатком до договору факторингу від 28 листопада 2018 року № 28/1118-01, укладеного між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», останнє набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 840266653 від 12 січня 2019 року в сумі 10971 грн 60 коп., з яких 8270 грн 00 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу, 2701 грн 60 коп. сума заборгованості за відсотками.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував, обставини, що мають значення для справи і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382, 389 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Неговської Ірини Володимирівни залишити без задоволення, а рішення Зарічного районного суду м. Суми від 06 липня 2022 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - С. С. Ткачук

Судді: О. Ю. Кононенко

В. І. Криворотенко