1Справа № 335/6245/22 2-з/335/120/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Калюжна В.В., за участю секретаря судового засідання Бородіної Е.В., розглянувши у залі суду у м. Запоріжжі клопотання позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Бахматська Тетяна Михайлівна, про визнання заповіту недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Бахматська Тетяна Михайлівна, про визнання заповіту недійсним.

18.11.2022 року через канцелярію суду позивачами подано клопотання про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на все майно (рухоме, нерухоме, грошові кошти, які знаходяться в банківських установах) ОСОБА_4 , 1939 року народження; заборони відповідачу по справі ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії відносно відчуження майна (будинку), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; заборони будь-якій особі користуватися квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи, та без фіксації судового процесу, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали позову та заяву про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Виходячи із вищезазначених положень Закону, забезпечення позову не є обов`язком суду, а законодавець вказує лише на таку можливість за наявності вищевказаних умов, які свідчать, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Необхідною умовою вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути істотні перешкоди як виконання судового рішення, так і ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

При цьому цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Так, заявниками ставиться питання про накладення арешту на майно ОСОБА_4 та заборони вчиняти дії щодо належного їй майна, та позивачі в обгрунтування клопотання посилаються на свої припущення щодо можливого пошкодження такого майна у разі невжиття заходів забезпечення позову.

Проте, з поданого клопотання про забезпечення позову не встановлено достатніх даних і обставин, а заявниками не наведено належного обґрунтування того, що невжиття заходів забезпечення позову обраним позивачами способом може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та яким чином може вплинути на його виконання у даній справі, у якій предметом розгляду є вимоги про визнання недійсним заповіту, складеного ОСОБА_4 , а належність будь-якого майна певній особі не є предметом доказування в межах заявлених позовних вимог.

Разом з тим, заявниками не наведено обгрунтованих підстав для висновку про вчинення будь-якими особами дій, які б спонукали до застосування заходів забезпечення позову саме обраним способом, і які б свідчили про ефективність їх застосування у даній справі, наявності зв`язку між заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, в тому числі, спроможності заходів, які заявники просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

У рішенні ЄСПЛ «Доран проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття „ефективний засіб передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, відновлення порушеного права. При вирішенні справи „Каіч та інші проти Хорватії Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечить принципу верховенства права.

На переконання суду, вимоги клопотання про забезпечення позову не є співмірними відносно позовних вимог, заявлених до відповідача, що суперечить принципу ефективності засобу правового захисту, оскільки обґрунтованих доводів про підстави забезпечення позову обраним позивачами способом суду не наведено та судом не встановлено обставин, які можуть свідчити про те, що невжиття заходів забезпечення позову, про які йдеться у клопотанні, може ускладнити виконання майбутнього судового рішення по справі.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що клопотання є необґрунтованим та не підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статтями 149-153, 247, 258-261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Бахматська Тетяна Михайлівна, про визнання заповіту недійсним залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Суддя В.В. Калюжна