Справа № 308/2653/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21 листопада 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

судді-доповідачки Готри Т. Ю.,

суддів Кондора Р. Ю., Собослоя Г. Г.,

з участю секретарки судового засідання Ігнатко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Державного підприємства «СЕТАМ», Закарпатської митниці Держмитслужби, про визнання електронних торгів недійсними та застосування наслідків недійсності правочину, за апеляційними скаргами Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) та Державного підприємства «СЕТАМ», в інтересах якого діє представник адвокат Стаднік Роман Петрович, на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 вересня 2021 року, повне судове рішення складено 13.09.2020, ухвалене суддею Заревою Н. І.,

в с т а н о в и в:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) /далі відділ примусового виконання рішень/, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Державного підприємства «СЕТАМ», Закарпатської митниці Держмитслужби, про визнання електронних торгів недійсними та застосування наслідків недійсності правочину.

Позов обґрунтувала тим, що 30 вересня 2020 року державним підприємством «СЕТАМ» (надалі ДП «СЕТАМ») були проведені електронні торги /лот № 442996, протокол № 504278/ із реалізації легкового автомобіля марки «Volkswagen», моделі «Golf», ідентифікаційний номер кузова № НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак України НОМЕР_2 , об`єм двигуна 1 390 см куб, рік виготовлення 2004, тип двигуна бензин, колір сірий, де її визнано переможницею цих торгів.

01 жовтня 2020 року вона здійснила повний розрахунок за даним лотом № 442996 за реквізитами зазначеними у протоколі проведення електронних торгів № 504278, що стверджується відповідними квитанціями про оплату.

05 жовтня 2020 року відділом примусового виконання рішень їй було видано акт про проведення електронних торгів, який є документом, що підтверджує виникнення у неї права власності на придбаний автомобіль.

15 жовтня 2020 року вона звернулася до ТСЦ № 2144 МВС України з метою реєстрації на себе як нової власниці придбаного на електронних торгах автомобіля, однак під час проходження комплексного дослідження цього транспортного засобу і документів було виявлено, що на автомобілі проводилась заміна ідентифікаційного номера кузова шляхом частково знищення механічним способом (шліфуванням) із наступним перебиванням окремих знаків номеру, а відтак у перереєстрації цього автомобіля їй було відмовлено, розпочато за цим фактом досудове розслідування та транспортний засіб вилучено на штраф майданчик Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області.

Зазначала, що у даному випадку зазначений автомобіль є обмежено оборотноздатним майном, який не міг бути реалізований відділом примусового виконання рішень через електронні торги, а отже, його продаж їй суперечить актам цивільного законодавства, ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження», Порядку реалізації арештованого майна.

Посилаючись на наведені вище обставини просила суд:

1) визнати недійсними електронні торги (договір купівлі-продажу) за лотом № 442996, проведені у системі «СЕТАМ» із продажу транспортного засобу марки «Volkswagen», моделі «GOLF», ідентифікаційний номер кузова № НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак України НОМЕР_2 , об`єм двигуна 1 390 см куб, рік виготовлення 2004, тип двигуна бензин, колір сірий, під час примусового виконання постанови № 308/4130/19 від 18.01.2019 Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області про конфіскацію цього автомобіля в ОСОБА_2 ;

2) застосувати наслідки недійсного правочину і стягнути з відповідача Відділу примусового виконання рішень на її користь сплачені нею грошові кошти за лотом № 442996 на електронних торгах, проведених 30.09.2020, у розмірі 105 673,25 гривень.

3) вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 вересня 2021 року цей позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано недійсними електронні торги за лотом № 442996, проведені у системі «СЕТАМ» 30.09.2020 із продажу транспортного засобу марки «Volkswagen», моделі «GOLF», ідентифікаційний номер кузова № НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак України НОМЕР_2 , об`єм двигуна 1 390 см куб, рік виготовлення 2004, тип двигуна бензин, колір сірий, під час примусового виконання постанови № 308/4130/19 від 18.01.2019 про конфіскацію зазначеного автомобіля в ОСОБА_2 ;

Стягнуто з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) на користь ОСОБА_1 грошові кошти, сплачені нею за лотом № 442996 на електронних торгах, проведених 30.09.2020 у системі «СЕТАМ», у розмірі 105 673,25 гривень.

Вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись із цим рішенням місцевого суду відповідач Відділ примусового виконання рішень подав на нього апеляційну скаргу внаслідок його незаконності через порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Скарга мотивована тим, що судом належним чином не враховано того, що 05 жовтня 2020 року ДП «Сетам» передало позивачці вказаний автомобіль у належному стані й укомплектованості, який відповідав акту приймання-передавання майна від 24.03.2020, та з яким ОСОБА_1 була ознайомлена і не мала жодних претензій до його стану, про що свідчить її підпис в акті про видачу майна переможцю торгів від 05.10.2020.

Зазначав апелянт, що даний правочин (договір купівлі-продажу) був учинений із дотриманням законодавства, у тому числі і процедури, передбаченої Порядком реалізації арештованого майна, а тому позивачкою не доведено відповідними доказами, що цей автомобіль є обмежено оборотноздатним майном, а отже, і підстав для визнання електронних торгів недійсними та застосування наслідків недійсності правочину немає.

Звертав увагу і на те, що організатор цих торгів ДП «СЕТАМ» був залучений до участі в цій справі лише в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, хоча повинне було бути залучено до участі в цій справі як співвідповідач, а відтак висновки місцевого суду про наявність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 є передчасними та помилково зробленими без залучення до участі у справі належного відповідача ДП «СЕТАМ».

Наголошував, що Відділ примусового виконання рішень немає статусу окремої юридичної особи і не може бути відповідачем у цій справі, як помилково вважала це позивачка, вказавши при цьому , оскільки за цим кодом значиться інша юридична особа Південно-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

Посилаючись, що позов ОСОБА_1 пред`явлено до неналежних відповідачів, апелянт просив апеляційний суд оскаржене рішення суду скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити. Водночас просив поновити йому строк на апеляційне оскарження цього рішення суду першої інстанції як пропущеного з поважних причин.

Ухвалою судді Закарпатського апеляційного суду від 11 лютого 2022 року, зокрема поновлено Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) строк на апеляційне оскарження рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.09.2021.

Своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу позивачка та треті особи не скористалися.

В апеляційній скарзі ДП «СЕТАМ», в інтересах якого діє представник - адвокат Стаднік Р.П., посилалося на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції через порушення судом норм процесуального права.

Скарга мотивована тим, що ДП «СЕТАМ» не було залучено до участі у справі в якості відповідача (співвідповідача), оскільки це підприємство є стороною спірного правочину, укладеного за результатами проведених електронних торгів, де організатором цих торгів було саме ДП «СЕТАМ».

З огляду на наведене апелянт просив оскаржене рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 11 лютого 2022 року, зокрема поновлено ДП «СЕТАМ» строк на апеляційне оскарження рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.09.2021.

Своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу ДТ «СЕТАМ» інші учасники справи не скористалися.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися повторно, хоча про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, розгляд справи відкласти не просили. Водночас від представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Бойка Б.Б. надійшла 21.11.2022 Закарпатському апеляційному суду заява про розгляд справи без його та позивачки участі. З огляду на це неявка учасників справи, на переконання колегії суддів і відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідачки, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали справи, колегія суддів уважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин 1, 2 та 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 місцевий суд виходив із їх обґрунтованості та доведеності, проте колегія суддів із такими висновками суду першої інстанції погодитися не може через порушення судом норм процесуального права з огляду на таке.

Судом установлено, що 21 серпня 2019 року постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бенци К.К., яка набрала законної сили 02.09.2019, у справі про адміністративне правопорушення № 308/4130/19 вирішено, зокрема конфіскувати легковий автомобіль марки «VW», моделі «Golf», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак України НОМЕР_2 , об`єм двигуна 1 400 см куб, рік виготовлення 2004, двигун бензин, колір сірий (а.с.61-63).

Постановою начальника Ужгородського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Плиски А.С. відкрито виконавче провадження за № 60636251 з примусового виконання зазначеної вище постанови судді (а.с.65).

23 січня 2020 року заступником начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ярошем С.І. прийнято вказане виконавче провадження до примусового виконання (а.с.66).

24 березня 2020 року заступником начальника відділу примусового виконання рішень Ярошем С.І. постановлено описати та накласти арешт, зокрема на даний автомобіль (а.с.67).

02 червня 2020 року державним виконавцем призначено ТОВ «РЕНОМЕ ГРУП» в особі Хмарського О.М. як суб`єкта оціночної діяльності щодо надання звіту стосовно вартості цього автомобіля (а.с.69). Як наслідок, 16 червня 2020 року складено висновок про вартість цього транспортного засобу (а.с.70).

18 серпня 2020 року начальником відділу примусового виконання рішень УЗПВР у Закарпатській області Візічканичем Т. подано заявку до Закарпатської філії ДП «СЕТАМ» на реалізацію даного автомобіля (а.с.74).

30 вересня 2020 року позивачка ОСОБА_1 стала переможницею електронних торгів по лоту № 442996 із продажу легкового автомобіля марки «Volkswagen», моделі «Golf», ідентифікаційний номер кузова № НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак України НОМЕР_2 , 2004 року виготовлення, за ціною продажу 111 235,00 грн, про що свідчить протокол ДП «СЕТАМ» за № 504278 проведення електронних торгів (а.с.7-9, 75).

01 жовтня 2020 року грошові кошти у розмірі 105 673,25 грн та у розмірі 412,17 грн були перераховані ОСОБА_1 на депозитні рахунки, відповідно, відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області ПЗМУ Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) та ДП «СЕТАМ», про що свідчать копії фіскальних чеків (а.с.10).

05 жовтня 2020 року заступником начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Ярошем С.І. складено акт про проведені електронні торги у виконавчому провадженні АСВП № 60636251 із примусового виконання постанови № 308/4130/19, виданої Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області 21.08.2018 про конфіскацію в ОСОБА_2 на користь держави легкового автомобіля марки «VW», моделі «Golf» по ПМП № 0217/30500/19 від 18.01.2019, згідно з яким ОСОБА_1 стала власником реалізованого на електронних торгах легкого автомобіля марки «Volkswagen», моделі «Golf», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак України НОМЕР_2 (а.с.11, 12).

05 жовтня 2020 року ДП «СЕТАМ» (організатор) передало ОСОБА_1 вказаний автомобіль (а.с.14).

15 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернулася з заявою № 276713338 до начальника ТСЦ 2144, в якій просила провести операцію щодо перереєстрації на нового власника придбаного автомобіля (а.с.15). Цього ж дня, тобто 15.10.2020, Закарпатським НДЕКЦ МВС України було оглянуто даний автомобіль та встановлено, що номер кузова даного автомобіля змінений шляхом перебивання окремих знаків номеру, частково знищений механічним способом, ідентифікаційна табличка з номером відсутня, про що свідчить лист фахівця цієї установи від 15.10.2020 за № 7/2144/1781А (а.с.16).

За даним фактом 15 жовтня 2020 року підрозділом дізнання Хустського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000149 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України (а.с.18).

Згідно з висновком експерта Закарпатського НДЕКЦ МВС України від 11.12.2020 за № 9/131, номер кузова « НОМЕР_1 » автомобіля марки «Volkswagen», моделі «Golf», реєстраційний номерний знак України НОМЕР_2 , підлягав зміні кустарним способом. Знаки в 10-17 позиціях повністю знищені ударним механічним шляхом та нанесення поверх них знаків у вигляді «4», «W», «1», «1», «6», «0», «2», «7» кустарним способом (а.с.26-32).

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Як передбачено частинами 1, 2 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження», реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.

Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5, визначено, що електронні торги - це продаж майна за допомогою функціоналу центральної бази даних системи електронних торгів, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну.

Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 21 листопада 2018 року у справі № 465/650/16-ц, провадження № 14-356цс18, та від 23 січня 2019 року у справі № 522/10127/14-ц, провадження № 14-428цс18, правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає у продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів. Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів - це оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто правочин.

Згідно з ч. 1 ст. 650 ЦК України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (частина перша статті 655 ЦК України).

Частиною четвертою ст. 656 ЦК України встановлено, що до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Наведене узгоджується з нормами ч. 4 ст. 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Отож, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів.

Згідно із пунктом 4 розділу X Порядку реалізації арештованого майна після повного розрахунку переможця за придбане майно, на підставі протоколу про проведення електронних торгів, складається акт про проведення електронних торгів, який підписується (затверджується) державним або приватним виконавцем.

У постанові від 05 червня 2018 року у справі № 910/856/17 (провадження № 12-128гс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна є державна виконавча служба та організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів.

У частині четвертій статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Виходячи з наведеного сторонами договору купівлі-продажу, оформленого за результатами проведених електронних торгів, є продавці - державна виконавча служба та організатор електронних торгів, та покупець - переможець електронних торгів.

У пункті 26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам роз`яснено, що особами, які беруть участь у справі про визнання правочину недійсним, є насамперед сторони правочину.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Отже, у разі прийняття судового рішення про скасування (визнання недійсними) електронних торгів за позовом учасника електронних торгів або іншої заінтересованої особи, у сторін договору купівлі-продажу, оформленого за результатами електронних торгів, відповідно виникнуть права та обов`язки щодо повернення всього, що вони одержали на виконання договору.

Звертаючись із позовом про визнання недійсними електронних торгів та застосування наслідків недійсності правочину, позивачка ОСОБА_1 пред`явила позов лише до однієї зі сторін правочину продавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області ПЗМУ Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), проте інший продавець ДП «СЕТАМ», як організатор електронних торгів, був залучений до участі у цій справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

За таких обставин ухвалюючи оскаржуване рішення суду, суд першої інстанції не врахував, що у справі про визнання недійсним правочину, укладеного за результатами проведення електронних торгів, в якості відповідачів мають залучатись усі сторони правочину - державна виконавча служба та організатор торгів.

У цих спірних правовідносинах в якості відповідачів повинні бути залучені всі продавці - відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області ПЗМУ Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) та ДП «СЕТАМ»,

Наведене свідчить про передчасність висновків місцевого суду про наявність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 без залучення до участі у справі також належного відповідача (співвідповідача) ДП «СЕТАМ».

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частини 1, 3 ст. 13 ЦПК України).

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц /пункт 41/, від 20.06.2018 у справі № 308/3162/15-ц /пункт 49/, від 21.11.2018 року у справі № 127/93/17-ц /пункт 50/, від 12.12.2018 у справі № 372/51/16-ц /пункт 31.4/, від 12.12.2018 у справі № 570/3439/16-ц /пункти 37, 54/, від 30.01.2019 у справі № 552/6381/17 /пункт 38/, від 13.03.2019 у справі № 757/39920/15-ц /пункт 31/, від 27.03.2019 у справі № 520/17304/15-ц /пункт 63/.

Установивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та за відсутності визначених процесуальним законом підстав для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого неналежного відповідача.

За таких обставин у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити лише саме з цієї самостійної підстави у зв`язку з пред`явленням позову до неналежного відповідача (до не всіх належних відповідачів, які мають відповідати за цим позовом).

Доводи апеляційних скарг колегія суддів уважає слушними, оскільки вони ґрунтуються на положеннях закону і фактичних обставинах справи та спростовують правильність висновків суду першої інстанції, а тому апеляційні скарги підлягають задоволенню.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).

З огляду на наведене рішення місцевого суду не може вважатись законним та обґрунтованим, а тому, відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України, підлягає скасування з одночасним ухваленням нового судового рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити з підстави його пред`явлення до неналежного відповідача (до не всіх належних відповідачів, які мають відповідати за цим позовом).

На підставі ст. 141 ЦПК України із ОСОБА_1 на користь апелянтів слід стягнути понесені ними судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2 947,10 грн (а.с.159) та 2 947,09 грн (а.с.175).

Керуючись статтями 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) та Державного підприємства «СЕТАМ», в інтересах якого діє представник адвокат Стаднік Роман Петрович, задовольнити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 вересня 2021 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Державного підприємства «СЕТАМ», Закарпатської митниці Держмитслужби, про визнання електронних торгів недійсними та застосування наслідків недійсності правочину відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 2 947 /дві тисячі дев`ятсот сорок сім/ гривень 09 копійок судового збору за подання апеляційної скарги.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного підприємства «СЕТАМ» 2 947 /дві тисячі дев`ятсот сорок сім/ гривень 10 копійок за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 01 грудня 2022 року.

Суддя - доповідачка

Судді