Справа№592/9496/22
Провадження №2-о/592/184/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі головуючого судді Князєва В.Б., за участю секретаря судового засідання Грибиниченко С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Суми Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про встановлення факту народження дитини та проведення державної реєстрації народження,

У С Т А Н О В И В:

Представник заявників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвокат Крамаренко І.В. звернулася до суду з заявою, в якій зазначають, що заявники постійно проживали та проживають на тимчасово окупованій території в Автономній Республіці Крим. З 20 лютого 2014 року Республіка Крим та місто Севастополь стали тимчасово окупованими територіями. 08.11.2008 між заявниками був зареєстрований шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народився син ОСОБА_2 . З огляду на те, що медичні документи про народження та свідоцтво про народження дитини видані на тимчасово окупованій території, то просять суд встановити факт народження дитини та провести державну реєстрацію народження.

Представник Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м.Суми Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) у судове засідання не з`явився.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 08.11.2008 перебувають в шлюбі, відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 15).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя народився син ОСОБА_2 , відповідно до свідоцтва про народження від 16.08.2014 серії НОМЕР_2 (а.с. 16).

Факт народження дитини також підтверджується обмінною картою полового будинку, полового відділення лікарні від 21.07.2014 (а.с. 17).

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» вищевказаний документ є недійсним і не створює правових наслідків.

Статтею 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

На підставі ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній ВР України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь - якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Пунктом 2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18.10.2000, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.01.2013 № 9. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою.

Таким чином, відповідний орган державної реєстрації актів цивільного стану України не має можливості, без судового рішення, зареєструвати народження дитини заявників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18.10.2000.

Відповідно до вимог частин 1, 4, 7 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності рішення суду.

У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» надано роз`яснення, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Враховуючи те, що заявники не мають можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дитини, то суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог заявників щодо встановлення факту народження дитини чоловічої статі ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Розливи, Нижньогірський район, АР Крим, Україна.

Керуючись п. 5 ч. 2 ст. 293, ст. 317, 430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Суми Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про встановлення факту народження дитини та проведення державної реєстрації народження - задовольнити.

Встановити факт народження дитини чоловічої статі ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Розливи Нижньогірського району АР Крим, Україна - ОСОБА_3 .

Державну реєстрацію народження провести згідно ст. 133 Сімейного кодексу України та скласти відповідний актовий запис, батьками дитини зазначити:

- батько: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин України;

- мати: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянин України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя В.Б. Князєв