Справа №490/6699/20
н/п 2/490/1833/2021

Центральний районний суд м. Миколаєва
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

30 листопада 2022 року

Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого - судді Черенкової Н.П.,

при секретарі Романової К.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального проступку,-

В С Т А Н О В И В :

1.Історія справи.

Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення вчиненого 23 липня 2018 року відповідачем, та просила стягнути з неї у відшкодування моральну шкоду у розмірі 7000 грн.

Свої вимоги позивач мотивувала наступним.

23 липня 2018 року. Близько 19.00 год. у дворі житлового кооперативу за адресою АДРЕСА_1 , у ОСОБА_2 і ОСОБА_1 виник конфлікт, у ході якого у ОСОБА_2 виник умисел на спричинення ОСОБА_1 тілесних ушкоджень. ОСОБА_2 нанесла 5 ударів продовгуватим предметом (ймовірно дерев`яною палицею) в область плечей та рук ОСОБА_1 , тим самим заподіявши тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканей правого та лівого плеча, правого передпліччя, які згідно висновку судово-медичної експертизи №867 від 30.08.2018 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

За даним фактом було відкрито кримінальне провадження, дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України, як спричинення легких тілесних ушкоджень.

22.09.2020 року судом винесено ухвалу про звільнення ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності і про закриття провадження у справі про обвинувачення ОСОБА_2 у вчинені кримінального проступку, що передбачений ч.1 ст.125 КК України в зв`язку зі спливом строків давності.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_1 було заподіяно моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з порушенням нормальних життєвих зв`язків, певним ударом по її престижу, було заподіяно немайнових втрат, спричиненими моральними та фізичними стражданнями, які спричинили негативні зміни у її житті.

Посилаючись на вимоги ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, позивач і просила про задоволення позову.

2.Хід справи та процесуальні дії суду.

16.11.2020 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 22.02.2021 року, надана можливість відповідачу надати відзив.

19.02.2021 року від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та подовжити строк на подання відзиву.

18.03.2021 року відповідач направила відзив, в якому позов не визнавала у повному обсязі та вказала, що нанесла тілесні ушкодження, захищаючись від нападу позивачки і її повнолітньої доньки, що її спровокували і щоб запобігти більш сильному побиттю, була змушена з метою необхідної оборони взяти в руки палицю і відбити цей напад.

При цьому, відповідач зазначала в своєму відзиві, що позивач визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 7000 грн. не навела в позові відповідних правових мотивів та не вказала, якими доказами підтверджується глибина і тривалість його моральних страждань, значне погіршення стану здоров`я, внаслідок завданих легких тілесних ушкоджень.

Ухвалою від 31.03.2021 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду.

06.04.2021 року від представника відповідач ОСОБА_2 було надіслано клопотання про прийняття додаткових письмових доказів у справі, в якому долучив до справи належним чином засвідчені копії документів: Зворотне повідомлення Міської лікарні швидкої допомоги відносно ОСОБА_2 від 23.07.2018 за №1430, Висновок рентгенографії від 28.07.2018 року, Витяг з медичної картки щодо консультації невропатолога від 15.01.2019 року, фіскальний чек на придбання позивачкою ліків визначених невропатологом.

В судове засідання позивачка не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Відповідач до судового засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Судом постановлено про розгляд справи у відсутність сторін, що відповідає приписам ст. 223 ЦПК України.

3.Обставини справи, встановлені судом.

23 липня 2018 року. Близько 19.00 год. у дворі житлового кооперативу за адресою АДРЕСА_1 , у ОСОБА_2 і ОСОБА_1 виник конфлікт, у ході якого у ОСОБА_2 виник умисел на спричинення ОСОБА_1 тілесних ушкоджень. ОСОБА_2 нанесла 5 ударів продовгуватим предметом (ймовірно дерев`яною палицею) в область плечей та рук ОСОБА_1 , тим самим заподіявши тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканей правого та лівого плеча, правого передпліччя, які згідно висновку судово-медичної експертизи №867 від 30.08.2018 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

За даним фактом було відкрито кримінальне провадження, дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України, як спричинення легких тілесних ушкоджень.

Обвинувальний акт щодо ОСОБА_2 розглядався Центральним районним судом міста Миколаєва. Разом з обвинувальни актом, судом розглядалася позовна заява потерпілої.

22.09.2020 року судом постановлено ухвалу про звільнення ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності і про закриття провадження у справі про обвинувачення ОСОБА_2 у вчинені кримінального проступку, що передбачений ч.1 ст.125 КК України в зв`язку зі спливом строків давності.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_1 було заподіяно моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з порушенням нормальних життєвих зв`язків, певним ударом по її престижу, було заподіяно немайнових втрат, спричиненими моральними та фізичними стражданнями, які спричинили негативні зміни у її житті.

4.Джерела права, нормативні акти та їх застосування.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкода завдана не з її вини.

За змістом частини 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичної або юридичної особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є вчинення особою правопорушення.

Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях покладає на позивача обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою, та одночасно передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, у деліктних правовідносинах на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини, якщо позивачем доведено завдання йому шкоди.

За змістом положень частини 6 статті 82 ЦПК України слідує, що ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої постановлена ухвала, і лише в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

За такого обставини, що встановлені ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності з нереабілітуючої підстави, є такими, що не підлягають доказуванню у цивільному процесі у питаннях: вчинення особою правопорушення, її протиправної поведінки, причинному зв`язку між шкодою, що заподіяна потерпілій особі і протиправною поведінкою особи, що вчинила кримінальне правопорушення з описом місця, характеру та направленості таких дій у обвинуваченні, а тому, з врахуванням презумпції вини у деліктних правовідносинах, її відсутність не може бути спростована заподіювачем шкоди шляхом направлення письмових заперечень проти пред`явлених до нього позовних вимог, які безпосередньо пов`язані зі складом злочину.

Ухвалою суду від 22.09.2022 року звільнено ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, що передбачаний ч.1 ст. 125 КК України.

На підставі наведеного, та враховуючи положення статей 23, 1167 ЦК України суд вважає достатньою грошовою компенсацією позивачу за понесені моральні страждання на суму в розмірі 5 000 грн. 00 коп..

5. Судові витрати.

За приписами ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать: на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів, та проведення експертизи, пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів, забезпечення доказів, та пов`язаних із вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За такого, суд доходить висновку, що судовий збір в сумі 992,40 грн. слід стягнути з відповідача.

Керуючись, ст. ст. 10, 12,13, 76-84, 258-259, 265, 268, 354-355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального проступку задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 992,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Центральний районний суд м. Миколаєва.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлено: 30 листопада 2022 року.

Суддя Черенкова Н.П.