КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження 22-ц/824/8408/2022 Доповідач - Рубан С.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2022 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Заришняк Г.М., Кулікова С.В.

при секретарі Загородній С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргуОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 16 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Башта» про захист прав споживачів,-

В С Т А Н О В И В :

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Башта» про захист прав споживачів, в якому просив:

- визнати недійсним п.5 рішення загальних зборів співвласників від 09 липня 2020 року, які оформлені протоколом № 1/2020 в частині:

«Запровадити платежі співвласників квартир і нежитлових приміщень з питань загальних зборів ОСББ «Башта» на оплату поштових витрат на копіювання:

- для співвласників, які не отримали під підпис у Правління об`єднання повідомлення про скликання зборів, що проводяться за ініціативою Правління Об`єднання - одноразовий платіж у розмірі тарифу на доставку поштової кореспонденції, встановленого АТ «Укрпошта», який підлягає оплаті протягом одного місяця, наступного за місяцем, у якому відбулися збори;

- та для співвласників, які звернулись до ОСББ «Башта» за отриманням копій документів (протокол загальних зборів з додатками, тощо) обсягом понад 10 аркушів формату А4 - одноразовий платіж у розмірі тарифу на доставку поштовоi кореспонденції, встановленого АТ «Укрпошта», та у розмірі встановлених Кабінетом Міністрів України граничних норм витрат на копіювання або друк документів, що надаються за запитом на інформацію, які підлягають оплаті співвласниками до подачі їх звернення про надання таких копій документів.»

«Запровадити обов`язкові щомісячні платежі співвласників квартир і нежитлових приміщень на утримання інфраструктури технічного регулювання та стоянки транспортних засобів, які сплачують протягом одного місяця, що настає розрахунковим власники квартир та нежитлових приміщень, які особисто або через уповноважених ними осіб розміщують автомобілі на прибудинковій території з 18:00 год. до 08:00 год. п`ять і більше днів на місяць:

- у разі перебування на прибудинковій території одного автомобіля - 350,00 грн/мiсяць;

- у разі перебування на прибудинковій території одночасно двох автомобілів - 1 050,00 грн/мiсяць;

- у разі перебування на прибудинковій території одночасно трьох автомобілів - 2 150,00 грн/мiсяць;

- для власників нежитлових приміщень - у разі перебування автомобілів в денний час з 08:00 год. до 18:00 год. понад одну годину - додаткова плата незалежно від кількості днів перебування автомобілів в місяць - по 550 грн./мiсяць за кожний автомобіль.»

«Утворити «Фонд поновлення системи протипожежної безпеки ОСББ «Башта» багатоквартирного будинку за адресою АДРЕСА_1 », затвердити його кошторис у розмiрi876 907 грн., включити його кошти до кошторисів ОСББ «Башта» на 2020-2022 рік, витрати його коштів здійснювати виключно на цiлi передбачені його кошторисом (заміна кранів пожежних пiдсилених d50, встановлення системи пожежної сигналізації, встановлення системи оповіщення про пожежу, диспетчеризація систем протипожежного захисту, встановлення автоматичної системи пожежогасіння, виконання проектних робіт), та затвердити розмір цільового тимчасового внеску співвласниками в цей фонд на період з 01 серпня 2020 року до 31 липня 2022 року у розмірі 1.23 грн./м.кв. /місяць в розрахунку за один метр квадратний загальної площі, який підлягає оплаті протягом одного місяця, що настає за розрахунковим.»

«Утворити «Фонд встановлення дитячого та спортивного майданчиків», багатоквартирного будинку за адресою АДРЕСА_1 . ОСББ «Башта», затвердити його кошторис у розмірі 215 084 грн., включити його кошти до кошторисів ОСББ «Башта» на 2020-2021 рік, витрати його коштів здійснювати виключно на цілі передбачені його кошторисом (встановлення спеціального покриття, огорожі, встановлення обладнання дитячого ігрового майданчика та спортивного майданчика), та затвердити розмір цільового тимчасового щомісячного внеску співвласників в цей фонд на період з 01 серпня 2020 року до 31 липня 2021 року у розмірі 0,60 грн./м.кв./місяць, в розрахунку за один метр квадратний загальної площі, який підлягає оплаті протягом одного місяця, що наступає за розрахунковим.»

«Утворити «Фонд зелених газонів з автоматичним поливом багатоквартирного будинку за адресою АДРЕСА_1 . ОСББ «Башта», затвердити його кошторис у розмірі 215 084 грн., включити його кошти до кошторисів ОСББ «Башта» на 2020-2021 рік, витрати його коштів здійснювати виключно на цілі передбачені його кошторисом (влаштування зрошувальної системи та газону на прибудинковій території площею 350 м.кв.), та затвердити розмір цільового тимчасового щомісячного внеску співвласників в цей фонд на період з 01 серпня 2020 року до 31 липня 2021 року у розмірі 0,25 грн./м.кв./місяць в розрахунку за один метр квадратний загальної площі, який підлягає оплаті протягом одного місяця, що наступає за розрахунковим.»

Визнати недійсним пункт 8 рішення загальних зборів співвласників від 09 липня 2020 року, які оформлені протоколом № 1/2020 в частині:

«Затвердження «Правил комфортного проживання у будинку ОСББ «Башта».

Визнати недійсним пункт 10 рішення загальних зборів співвласників від 09 липня 2020 року які оформлені протоколом № 1/2020 в частині:

«Припинення експлуатації сміттєпроводів у багатоквартирному будинку ОСББ «Башта» шляхом заварювання та подальшого демонтажу».

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 16 червня 2022 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 - закрито.

Не погоджуючись з ухвалою суду, 24 червня 2022 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Посилається на те, що посилання суду першої інстанції на постанови Великої Палати Верховного Суду у адміністративних справах № 813/6286/15 від 20 вересня 2018 року, № 426/2646/17 від 06 лютого 2019 року є помилковим.

22 вересня 2022 року представник ОСББ «Башта» - Золотопуп С.В. подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, ухвалу суду залишити без змін.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у ній та просив задовольнити.

Представник ОСББ «Башта» - Золотопуп С.В. заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу суду залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки згідно ст. 20 ГПК України відноситься до юрисдикції господарських судів.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції та не приймає до уваги доводи апеляційної скарги виходячи з наступного.

Виходячи з положень статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (стаття 264 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та апеляційним судом перевірено, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Башта» про захист прав споживачів, в якому просив визнати недійсними рішення, прийняті загальними зборами від 09 липня 2020 року.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що збори проведені з численними порушеннями процедури та діючого законодавства, а тому рішення прийняті за результатами зборів є недійсними та підлягають скасуванню.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 813/6286/15 наведено такий правовий висновок:

«Спір про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи є спором про наявність або відсутність цивільної правоздатності та господарської компетенції (можливості мати господарські права та обов`язки). Цей спір не є спором у сфері публічно-правових відносин, навіть якщо виник у зв`язку з протиправним внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців суб`єктом владних повноважень запису про припинення юридичної особи; не є спором, що виникає із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин; не є спором, що виникає у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, а є спором про абстрактну можливість брати участь у конкретних правовідносинах. При цьому процесуальне законодавство не визначає юрисдикційну належність такого спору. Вважаючи за необхідне заповнити цю прогалину закону, Велика Палата Верховного Суду виходить з того, що подібні спори є найбільш наближеними до спорів, пов`язаних з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи, тому повинні розглядатися за правилами господарського судочинства.»

Відповідновисновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 462/2646/17, при визначенні предметної юрисдикції справи суд має виходити із суті права/інтересу, за захистом якого особа звертається до суду, та мети звернення з позовом, оскільки саме такі критерії розмежування належності спору до тієї чи іншої юрисдикції дають змогу найбільш ефективно захистити порушене право позивача. При цьому визначальною ознакою приватноправових відносин є наявність майнового чи особистого немайнового інтересу. Оспорювані або невизнані майнові права та інтереси підлягають захисту у спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Відповідно до частини другої статті 4 ГПК України у чинній редакції юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно ст. 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників житлових та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України від 29 листопада 2001 року № 2866-III «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Статтею 1 цього Закону встановлено, що об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Відповідно до статті 4 Закону № 2866-III об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання й використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Основна діяльність ОСББ полягає в здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Тобто, вищезазначений Закон визначає ОСББ як юридичну особу, створену власниками для сприяння використання їх власного майна, управління, утримання і використання неподільного та загального майна.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є мешканцем будинку та власником квартири в будинку, який входить до ОСББ «Башта».

Позивач вважає що рішення, прийняті загальними зборами від 09 липня 2020 року частково є недійсними.

Отже, спірні правовідносини виникли між ОСОБА_1 - мешканцем будинку, що входить до ОСББ «Башта», який має право брати участь у його діяльності, та фактичними учасниками об`єднання співвласників багатоквартирного будинку.

Отже, спір стосується приватного інтересу, а саме права ОСОБА_2 як співвласника майна багатоквартирного будинку, порушеного ОСББ «Башта».

Судом першої інстанції встановлено, що цей спір не є спором, що виникає із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин; не є спором, що виникає у зв`язку із здійсненням господарської діяльності, а є спором про абстрактну можливість брати участь у конкретних правовідносинах.

Процесуальне законодавство не визначає юрисдикційну належність такого спору.

З наведених правових висновків Великої Палати Верховного Суду вбачається, що спори, пов`язані з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи мають розглядатися за правилами господарського судочинства незалежно від суб`єктного складу, за місцезнаходженням юридичної особи (частина 6 статті 30 ГПК України).

(Постанова Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 462/2646/17).

Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають розгляду в порядку господарського судочинства.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про закриття провадження у справі, оскільки вказана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Доводи апеляційної скарги про те, що спір стосується виключно цивільних прав у зв`язку з порушенням порядку проведення загальних зборів, а тому підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства є необгрунтованими, оскільки на порядок денний загальних зборів були винесені питання, що безпосередньо стосуються та пов`язані з діяльністю і управлінням ОСББ «Башта» як юридичної особи.

Крім того, у даному спорі позивач являється не споживачем послуг, а виступає як член об'єднання співвласників.

Аналогічні правові позиції викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду 02 жовтня 2019 року у справі №501/1571/16-ц, від 26 лютого 2020 року у справі № 473/2005/19, постановах Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 127/14625/16-ц, від15 квітня 2020 року у справі № 758/8634/17, від 02 лютого 2021 року у справі № 755/21681/15-ц,

Твердження скаржника про те, що суд помилково послався на постанови Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 року у справі №462/2646/17 , від 20 вересня 2018 року у справі №813/6286/15 та не звернув увагу на сторони процесу, предмет спору і з яких підстав закону виходив суд приймаючи ці рішення, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки висновки викладені у вказаних постановах Великої Палати Верховного Суду спростовують доводи скаржника та підтверджують правильність висновків суду щодо підсудності даного спору господарському суду.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність постановленої ухвали.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04).

Європейський суд з прав людини зауважив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

За встановлених обставин доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи та порушення прав скаржника.

Таким чином, висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, доказам у справі надана належна правова оцінка.

Оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 16 червня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28 листопада 2022 року.

Головуючий

Судді