Дата документу 07.12.2022 Справа № 332/81/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 332/81/21 Головуючий у 1-й інстанції: Марченко Н.В.
Провадження №88-ц/807/5/22 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого,судді-доповідача Подліянової Г.С.,

суддів: Гончар М.С.,

Дашковської А.В.,

за участю секретаря Камалової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Запорізького апеляційного суду від 10 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,-

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Запорізького апеляційного суду від 10 серпня 2022 року.

В обґрунтування вказаної заяви ОСОБА_1 зазначає, що в провадженні Заводського районного суду м. Запоріжжя перебувала на розгляді цивільна справа № 332/81/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. Позивач ОСОБА_2 , посилаючись на зібраний кадастровий план земельної ділянки, складений на її замовлення приватною землевпорядкованою організацією, просила усунути їй перешкоди у користуванні земельною ділянкою, шляхом перенесення паркану встановленого між земельними ділянками розташованими у АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , на 25 сантиметрів по всій його довжині в бік будинку АДРЕСА_2 та звільнення понад 9 м.кв.землі.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 24 березня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, задоволено. Зобов`язано ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняті частини земельних ділянок площею 0,0144 га (кадастровий номер :02:008:0048) та площею 0,0466 га (кадастровий номер 231010000:02:008:0047), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 , шляхом перенесення паркану та встановлення його відповідно до зеленої лінії (умовного позначення межі земельної ділянки), яка позначена на збірному кадастровому плані згідно державного акту ЗП 000200 від 13 січня 2004 року та ЗП №000222 від 13 січня 2004 року за власний рахунок ОСОБА_1 .

Постановою Запорізького апеляційного суду від 10 серпня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника, адвоката Черкашина І.І. задоволено частково. Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 24 березня 2021 року у цій справі змінено в частині місця перенесення паркану замість «встановлення його відповідно до земельної лінії (умовного позначання межі земельної ділянки), яка позначена на збірному кадастровому плані згідно державного акту ЗП 000200 від 13 січня 2004 року та ЗП № 000222 від 13 січня 2004 року» вказавши «в частині спільної межі, від кута огорожі на відстані 23, 74 м, з фактичної сторони земельних ділянок ( від проїжджої частини вулиці Демократичної), площею накладення 0.0004 га. В іншій частині рішення суду залишено без змін. Постанова Запорізького апеляційного суду від 10 серпня 2022 року в касаційному порядку не оскаржувалась.

Після прийняття постанови суду апеляційної інстанції та набрання нею чинності, завнику стали відомі обставини, які є істотними та впливають на правильність ухваленого судового рішення. Так, з метою добровільного виконання судового рішення, вірного перенесення паркану під наглядом спеціаліста, відповідно до змісту постанови апеляційного суду відповідач ОСОБА_1 звернулась до сертифікованого інженера-землевпорядника ОСОБА_3 надавши усі наявні документи, яка повідомила, що частина присадибної ділянки, яка підлягала звільненню з боку вулиці, була класифікована як лишки присадибної ділянки, що утворилися по межі присадибних ділянок по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 (висновок експерта від 03 червня 2022 року № СЕ-19/108-21/13891-ЗТ, стор. 22-42), що призвело до некоректних висновків експерта щодо виявлення фактів перетинів меж ділянок згідно з державними актами із межами в існуючій огорожі суміжних присадибних ділянок по АДРЕСА_2 , АДРЕСА_1 та АДРЕСА_4 .

Отже, позивач відповідно до наявних у справі матеріалів, є власником земельних ділянок за державними аками № ЗП 000222 площею 0,0466 га та № ЗП 000220 площею 0,0144 га, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Для формування земельних ділянок та виконання топографо-геодезичних робіт до складу яких, серед іншого, входить визначення крайніх поворотних точок меж земельних ділянок та складання відповідних кадастрових планів, позивач ОСОБА_2 звернулась до інженера-землевпорядника ОСОБА_4 . На виконаня вказаного замовлення інженером-землевпорядником ОСОБА_4 було виконані плани земельних ділянок (т.1 а.с.24-27) та топографо-геодезичні роботи з визначенням крайніх поворотних точок меж земельних ділянок належних ОСОБА_2 (на цифровому носії), однак вкзаан документація, як підтверджено доказами, була складена без виконання п. 6.3 рішення Запорізького міськвиконкому від 24 вересня 1998 року № 528/52, та із порушенням (невідповідністю) матеріалам землевпорядної документації 1998 року та 2003 року.

Виконання топографо-геодезичних робіт із недотриманням проектів землеустрою (землевпорядної документації) є порушенням положень ч.5 ст.79-1 ЗК України.

Також, під час складання експертизи, експертом ОСОБА_5 було зроблено зауваження щодо «обмеження достовірності висновку експерта» відповідно до якого, дослідження є достовірним, серед іншого, за умов того, що «надана ініціатором проведення судової експертизи інформація, вихідні дані, документи в яких містяться характеристики об`єктів дослідження, є достовірною» (т.2 а.с. 32 зворот).

Таким чином, зібрані плани земельних ділянок позивача ОСОБА_2 та топографо-геодезичні роботи, були виконані інженером ОСОБА_4 з порушенням землевпорядної документації, і в подальшому використані експертом Запорізького НДЕКЦ Кармазь М. в якості вихідних даних, під час проведення судової земельно-технічної експертизи у цій справі, що призвело до некоректних висновків експерта щодо виявлення фактів перетинів меж ділянок згідно з державними актами із межами в існуючій огорожі суміжних присадибних ділянок по АДРЕСА_2 , АДРЕСА_1 .

Заявник ОСОБА_1 повідомляє суд, що до отримання листа сертифікованого інженера землевпорядника ОСОБА_3 від 14 вересня 2022 року, не була обізнана про виконання спеціалістом ОСОБА_4 відповідної земле впорядкованої документації із вищезазначеними порушеннями, оскільки не є виконавцем чи замовником таких робіт, не є відповідним технічним спеціалістом чи користувачем програмного забезпечення Digitals/Delta XE Version Professional та не могла ознайомившись із матералами справи встановити правильність робіт, виконаних спеціалістом Фаустовою І.О. Наявність вказаних нововиявлених обставин не було відоме суду апеляційної інстанції під час ухвалення відповідного рішення, проте напрямку та суттєво впливає на обґрунтованість та законність постанови суду.

Зазначає, що в обгрунтування позовних вимог ОСОБА_2 посилалась виключно на збірні кадастрові плати складені інженером-землевпорядником ОСОБА_4 , що виконані із порушенням п.63 рішення Запорізького міськвиконкому від 24 вересня 1998 року № 528/52, та із невідповідністю матеріалам землевпорядкованої документації 1998 року і 2003 року, а висновок експертизи від 03 червня 2022 року № СЕ-19/108-21/13891-ЗТ, який покладено в основу постанови Запорізького апеляційного суду від 10 серпня 2022 року, було складено на підставі цих же недостовірних даних, - заявник зазначає про те, що матеріали справи наразі не містять жодних доказів, які б могли свідчити про доведеність позовних вимог.

На підставі вищевикладеного просить суд постанову Запорізького апеляційного суду від 10 серпня 2022 року у справі ЄУН № 332/81/21 скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити ОСОБА_2 у задоволені позову до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

У відзиві на заяву про перегляд постанови Запорізького апеляційного суду від 10 серпня 2022 року за нововиявленими обставинами ОСОБА_2 просить відмовити в задоволенні зазначеної заяви та залишити судове рішення в силі.

ОСОБА_1 та її представник, адвокат Бондаренко В.В., будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими повідомленнями про вручення рекомендованих поштових відправлень судової повістки (т.2 а.с.172 а.с. 174) до апеляційного суду не з`явилися. На адресу апеляційного суду від представника ОСОБА_1 , адвоката Бондаренко В.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з тим, що ним витребувані із Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області документи, які мають суттєве значенння для розгляди заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Запорізького апеляційного суду від 10 серпня 2022 року за нововиявленими обставинами (т. 2 а.с. 179-187).

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

При цьому, колегія суддів зауважує, що Європейський суд з прав людини у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" ("Alimentaria Sanders S.A. v. Spain", рішення від 7 липня 1989 року, заява №11681/85, п. 35) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Апеляційний суд виходить з того, що якщо сторони та/або їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

Оскільки учасники справи ОСОБА_1 та її представник адвокат Бондаренко В.В. були належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи, та, зважаючи на межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції (стаття 429 ЦПК України), апеляційний суд вважає за потрібне розглянути справу в даному судовому засіданні за відсутності вищезазначених учасників справи, відмовивши в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 , адвоката Бондаренка В.В. про відкладення розгляду справи, оскільки причини відкладення викладенні в клопотанні, на думку колегії суддів не є поважними.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши доводи заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами , колегія суддів вважає, що заява задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до пунктів 3, 4, 5, 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами", нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Суд має право скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Як зазначено у п. 7 вищезазначеної Постанови, питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Відповідно до частини четвертої статті 423 ЦПК України, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювались судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна із сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру. (Пономарьов проти України, № 3236/06 §40 ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).

Разом з тим, процедура скасування остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним (рішення ЄСПЛ у справі "PRAVEDNAYA v. RUSSIA № 69529/01, § 27, 28, від 18 листопада 2004 року).

Судом встановлено що спір між сторонами виник з приводу порушення меж земельних ділянок площею 0,0144 га (кадастровий номер :02:008:0048), площею 0,0466 га (кадастровий номер :02:008:0047), які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які належать на праві власності ОСОБА_2 та земельної ділянки, яка знаходиться у користуванні ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

В позовній заяві ОСОБА_2 зазначає, що ОСОБА_1 при встановленні паркану не врахувала межі земельних ділянок, внаслідок чого паркан частково був розміщений на земельних ділянках, які є власністю позивача. В червні 2020 року сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_4 здійснено обстеження земельних ділянок під час якого встановлено, що ОСОБА_1 при встановлені паркану не врахувала межі земельних ділянок, внаслідок чого паркан частково був розміщений на земельній ділянці позивача.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 24 березня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, задоволено. Зобов`язано ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняті частини земельних ділянок площею 0,0144 га (кадастровий номер :02:008:0048) та площею 0,0466 га (кадастровий номер 231010000:02:008:0047), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 , шляхом перенесення паркану та встановлення його відповідно до зеленої лінії (умовного позначення межі земельної ділянки), яка позначена на збірному кадастровому плані згідно державного акту ЗП 000200 від 13 січня 2004 року та ЗП №000222 від 13 січня 2004 року за власний рахунок ОСОБА_1 .

Постановою Запорізького апеляційного суду від 10 серпня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника, адвокатаЧеркашина І.І.задоволено частково. Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 24 березня 2021 року у цій справі змінено в частині місця перенесення паркану замість «встановлення його відповідно до земельної лінії (умовного позначання межі земельної ділянки), яка позначена на збірному кадастровому плані згідно державного акту ЗП 000200 від 13 січня 2004 року та ЗП № 000222 від 13 січня 2004 року» вказавши «в частині спільної межі, від кута огорожі на відстані 23, 74 м, з фактичної сторони земельних ділянок ( від проїжджої частини вулиці Демократичної), площею накладення 0.0004 га. В іншій частині рішення суду залишено без змін. Постанова Запорізького апеляційного суду від 10 серпня 2022 року в касаційному порядку не оскаржувалась.

Під час перегляду справи в суді апеляційної інстанції Запорізьким апеляційним судом було призначено судову земельно-технічну експертизу, виконання якої були доручено експертам Запорізького НДЕКЦ МВС України, якими надано висновок від 03 червня 2022 року № СЕ-19/108-21/13891-3Т. Для проведення експертизи , на дослідження експертам апеляційним судом були направлені матеріали надані позивачем та складені на його замовлення приватною земле впорядкованою організацією результати геодезичних робіт, а саме: збірні кадастрові плани земельних ділянок, виконані інженером землевпорядником ОСОБА_4 , наявні у справі та долучені до позову; 2 електронні документи (обмінні факли) у форматі «.json» із назвами «coordinates (88).jsom» та «coordinates (89).json» в системі координат 1963 року (на технічному носії СD-диск) на досліджуванні земельні ділянки № НОМЕР_1 та № 2; результати виконаня топографо-геодезичних робіт, 2 електронних документа, у форматі dms із назвами «Демократическая 57-59_2020 в63бпл» та «Демократична 57 2013 в63бпл» з визначенням крайніх поворотних точок меж земельних ділянок, стосовно досліджуваних земельних ділянок АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 та АДРЕСА_7 (т.2 а.с.31).

Як вказала у своєму висновку судовий експерт М. Кармазь, визначати відповідність розташування фактичних меж за геодезичною зйомкою дійсним межам, виділеним на момент їх відведення, слід методом накладення планів. Як правило, накладення виконується зіставленням планів. В свою чергу, державний акт на право власності на земельну ділянку чи державний акт на право користування є результатами проведених робіт із землеустрою, що супроводжується виготовленням документації із землеустрою з наступним присвоєнням земельній ділянці кадастрового номеру.

Складаючи висновок № СЕ-19/108-21/13891-ЗТ від 03 червня 2022 року, судовий експерт використовував надані позивачем результати топографо-геодезичних робіт з визначенням крайніх поворотних точок меж земельної ділянки…, що розташовані по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_8 в системі координат 1963 року на технічному носії CD, виконавцем вказаних робіт була: сертифікований інженер-землевпорядник ОСОБА_4 ).

Заявник як на нововиявлену обставину посилається на те, що начетбто «збірний кадастровий план земельних ділянок ОСОБА_2 та топографо-геодезичні роботи, виконані інженером ОСОБА_4 з порушенням землевпорядної документації із подальшим використанням цих даних експертом НДЕКЦ Кармазь М. в якості вихідних даних під час проведення експертизи. Також зазначає, що начебто ОСОБА_2 не звільнено земельну ділянку площею 0,0026 га, огорожа не перенесена, що призвело начебто до некоректних висновків.

Отже, ОСОБА_1 в своїй заяві про нововиявлені обставини посилається на документи, які містяться в матеріалах справи, які були враховані експертом, досліджені судом і яким було надано належну правову оцінку.

Також як на нововиявлену обставину заявник посилається на відповідь на адвокатський запит, в якому міститься думка ФОП « ОСОБА_3 », щодо висновку експертизи та постанови Запорізького апеляційного суду від 10 серпня 2022 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 423 ЦПКУкраїни, не є підставою для пергляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частини четверта та п`ята статті 423 ЦПК України).

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Водночас, зі змісту заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами вбачається, що заявник намагається надати переоцінку доказам, яким вже була надана належна правова оцінка.

Як вбачається з матеріалів справи висновок експерта Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № СЕ-19/108-21/13891/ЗТ від 03 червня 2022 року зроблений не тільки на підставі збірного кадастрового плану земельних ділянок, але і на підставі матеріалів цивільної справи, в яких містяться державні акти на право власності на земельні ділянки, технічні документації, схеми, рішення, технічний паспорт та інше.

Крім того, експерт безпосередньо здійснював вихід на об`єкт дослідження за адресою: АДРЕСА_1 , зробив заміри земельних ділянок, зйомку та інше. Про час і дату огляду земельних ділянок попереджалися як позивач так і відповідач. Однак ОСОБА_1 не виявила бажання бути присутньою під час обстеження. Також остання не надала доступ до земльної ділянки, якою вона користується.

Збірний кадастовий план земельних ділянок ОСОБА_2 та топографо-геодезичні роботи, виконані інженером ОСОБА_4 був зроблений на підставі державних актів ЗП № 000200 від 13 січня 2004 року та ЗП № 000222 від 13 січня 2004 року і межі визначені в збірному кадастровому плані відповідають державним актам.

Фактично ОСОБА_1 не погоджується з приватизацією земельних ділянок, проте зазначена обставина не була предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається

Крім того, слід зауважити, що висновки, викладені в постанові Запорізького апеляційного суду від 10 серпня 2022 року базувалися не тільки на результатах експертизи № СЕ-19/108-21/13891/ ЗТ від 03 червня 2022 року, а також позовні вимоги доведені копією державних актів на земельні ділянки, збірним кадастровим планом земельних ділянок, копією технічного паспорту, копією технічної документації, копією пректу передачі у власність земельної ділянки, копією договору купівлі-продажу, інформацією з реєстру, що є належними та допустими доказами, про що зазначено у вищезазначній постанові.

Слід зауважити, що ніщо не заважало ОСОБА_1 ознайомитися з матеріалами справи, залучити до участі у справі спеціаліста та доводити свою позицію під час розгляду справи.

Таким чином, виходячи із встановлених судом обставин та зазначених норм закону, суд апеляційної інстанції відмовляє у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, оскільки обставини, на які посилається заявник як на підставу для перегляду судового рішення в порядку статті 423 ЦПК України, не є нововиявленими

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 429 ЦПК України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами суд постановляє ухвалу (частина четверта статті 429 ЦПК України).

З урахуванням викладеного вище, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Запорізького апеляційного суду від 10 серпня 2022 року справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою слід відмовити, зазначене рішення залишити в силі.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 423, 429 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Запорізького апеляційного суду від 10 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою - відмовити.

Постанову Апеляційного суду Запорізької області від 10 серпня 2022 року, залишити в силі.

Ухвала суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повна ухвала складена 12 грудня 2022 року.

Головуючий, суддя Суддя Суддя

Подліянова Г.С. Гончар М.С. Дашковська А.В.