Справа №295/395/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2022 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючої судді Стрілецької О.В.

за участі секретаря судового засідання Виговської Д.Ю.

представника позивача - адвоката Покоєвича А.О.

відповідача - ОСОБА_1

представника відповідача - адвоката Галагуза В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом, поданим представником ОСОБА_2 - адвокатом Покоєвичем Андрієм Олексійовичем, до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , про визнання розписок недійсними,-

ВСТАНОВИВ:

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

Адвокат Покоєвич АО. в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсною розписку, складену 26.10.2021 р., за якою ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 3500 доларів США; визнати недійсною розписку, складену 26.10.2021 р., за якою ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 3500 доларів США; стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 10436,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що 26.10.2021 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 укладений договір оренди транспортного засобу, за умовами якого ОСОБА_4 передала у строкове платне користування ОСОБА_2 , для використання в особистих цілях, автомобіль марки «Hyundai Accent».

26.10.2021 року за участі вказаного транспортного засобу відбулась дорожньо-транспортна пригода, за кермом автомобіля перебував ОСОБА_3 , ОСОБА_2 знаходився на пасажирському сидінні.

На місце вчинення дорожньо-транспортної пригоди прибули власник транспортного засобу ОСОБА_4 з чоловіком ОСОБА_1 .

Адвокат Покоєвич А.О. зазначає, що оскільки ОСОБА_3 не мав грошових коштів на ремонт транспортних засобів, ОСОБА_1 , скориставшись шоковим станом ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , застосовуючи психологічний тиск змусив їх написати оспорювані розписки для того, щоб у ОСОБА_3 , стосовно якого був складений протокол про адміністративне правопорушення, виникло зобов`язання щодо оплати ремонту транспортних засобів.

В позові вказано, що грошові кошти за даними розписками не передавались, ОСОБА_2 не має будь-яких зобов`язань перед ОСОБА_1 , грошових коштів у позику ОСОБА_3 він також не надавав.

Представник позивача, посилаючись на безгрошовість договору позики, відсутність вільного волевиявлення позивача, застосування психологічного тиску та погроз з боку ОСОБА_1 , на підставі ст.ст. 215, 216, 231 ЦК України просить визнати розписки, складені 26.10.2021 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , недійсними.

ІІ. ПРОЦЕДУРА ТА ПОЗИЦІЇ СТОРІН

25.01.2022 р. позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строку для усунення недоліків.

18.02.2022 року позивачем були усунуті недоліки, вказані в ухвалі судді від 25.01.2022 року.

Ухвалою суду від 21.02.2022 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалами суду від 30.05.2022 р., 27.06.2022 р., 08.08.2022 р. задоволені клопотання представника позивача - адвоката Покоєвича А.О., постановлено проводити судові засідання за його участі в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

25.10.2022 р. та 31.10.2022 р. від відповідача ОСОБА_3 надійшли ідентичні за змістом письмові пояснення по справі (а.с. 97-99, 108-110), в яких ОСОБА_3 позовні вимоги ОСОБА_2 підтримав в повному обсязі. Вказав, що оспорювані розписки були написані під диктовку та під психологічним тиском ОСОБА_1 , позивач не позичав грошові кошти у ОСОБА_1 та не надавав у позику грошові кошти ОСОБА_3 .

В судовому засіданні 01.12.2022 р. представник позивача - адвокат Покоєвич А.О. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задоволити з підстав, викладених в позові. Зауважив, що дійсно ОСОБА_2 власноручно написав розписку, проте це було вчинено під психологічним тиском з боку ОСОБА_1 та без передачі грошей, що є підставою для визнання розписок недійсними.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні 01.12.2022 р. пояснив, що дійсно 26.10.2021 року він передав належний на праві власності його дружині ОСОБА_4 автомобіль в користування згідно з договором оренди позивачу ОСОБА_2 . В цей же день відбулась дорожньо-транспортна пригода, винним у вчиненні якої був ОСОБА_3 , який керував автомобілем, переданим в користування позивачу ОСОБА_2 , який в момент дорожньо-транспортної пригоди знаходився на пасажирському сидінні. В цей же день між ним та позивачем була складена розписка про передачу в борг грошових коштів з метою проведення ремонту обох транспортних засобів, які отримали пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. 27.10.2021 р. під час зустрічі позивач переписав розписку, оформивши її юридично грамотно, та отримав грошові кошти в сумі 3500,00 доларів США для проведення ремонту автомобілів. Грошові кошти ОСОБА_2 не повернув, транспортний засіб не відремонтував, натомість звернувся до суду з позовом про визнання розписок недійними. Відповідач ОСОБА_1 пояснив, що обставини оформлення розписки між позивачем та ОСОБА_3 йому невідомі, при її складенні він присутній не був. Надав для огляду суду оригінал розписки, написаної та підписаної ОСОБА_2 26.10.2021 р.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Галагуз В.М. в судових засіданнях заперечував проти позовних вимог, посилаючись на те, що позивачем не надані належні і допустимі докази в обгрунтування заявлених вимог. Кошти були передані відповідачем ОСОБА_1 з метою швидкого проведення ремонту пошкоджених автомобілів, як власного, так і потерпілого, що призвело б до подальшого використання автомобіля і відповідно до повернення коштів.

Співвідповідач ОСОБА_3 скористався наданим процесуальним правом і направив заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задоволити в повному обсязі (а.с. 100-101, 106-107).

Третя особа - ОСОБА_4 в судові засідання не з`являлась, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки не повідомляла.

Відповідно до ст.ст. 211, 223 ЦПК України розгляд справи проведено за відсутності співвідповідача ОСОБА_3 та третьої особи ОСОБА_4

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом встановлено, що 26.10.2021 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 укладено договір оренди транспортного засобу, за умовами якого ОСОБА_4 передала у строкове платне користування ОСОБА_2 , для використання в особистих цілях, автомобіль марки «Hyundai Accent» (а.с.6).

26.10.2021 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів марки «Hyundai Accent», за кермом якого перебував ОСОБА_3 , та «Nissan Rogue» під керуванням ОСОБА_6 , що підтверджується змістом протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_3 за порушення Правил дорожнього руху (а.с.7).

В судовому засіданні з пояснень сторін, про що вони не заперечували і визнавали, судом встановлено, що винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди був ОСОБА_3 , а тому відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України дана обставина не підлягає доказуванню.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , власноручно, що підтвердив його представник безпосередньо в судовому засіданні, написав та підписав розписку про отримання ним від ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , грошових коштів в розмірі 3500 доларів США. Вказані кошти ОСОБА_7 зобов`язувався повернути до 01.06.2022 року рівними частинами по 500 доларів США, розписка датована 26.10.2021 року (а.с.8).

26.10.2021 р. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , написав та підписав розписку про отримання ним від ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , грошових коштів в розмірі 3500 доларів США. Вказані кошти ОСОБА_3 зобов`язувався повернути до 01.06.2022 року рівними частинами по 500 доларів США (а.с.9). В письмових поясненнях ОСОБА_3 визнав те, що розписка була ним написана власноручно.

ІV. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ, ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача ОСОБА_1 , його представника, надавши оцінку поданим сторонами доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог про визнання розписок недійнимиз огляду на наступне.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Нормами ч. 2 ст. 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Виходячи з вимог ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.

Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.

З аналізу статей 545, 1046, 1047 ЦК України вбачається, що розписка є борговим документом та може бути надана позикодавцем для підтвердження перед ним невиконаного зобов`язання за договором позики.

Згідно з ч. 1 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

В правовому висновку, викладеному в постанові Верховного Суду України від 18.09.2013 року у справі № 6-63цс13 зазначено, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Аналогічні правові позиції неодноразово висловлювалися Верховним Судом у постановах від 16 січня 2019 року в справі № 464/3790/16-ц, від 10 грудня 2018 року у справі № 319/1669/16, від 08 липня 2019 року у справі № 524/4946/16, від 12 вересня 2019 року у справі № 604/1038/16 та від 23 квітня 2020 року у справі № 501/1773/16-ц.

Згідно з вимогами статей 202-204 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частиною першою статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною 2 статті 16, частиною 1 статті 215 ЦК України визначено, що одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням в момент вчинення правочину вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 статті 203 ЦК, зокрема, у зв`язку з невідповідністю змісту правочину цьому кодексу та іншим актам цивільного законодавства, невідповідністю волевиявлення внутрішній волі його учасника, не спрямованістю на реальне настання правових наслідків.

Відповідно до статті 1051 ЦК позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Таким чином, оскільки боргові розписки від 26.10.2021 р., написані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за своєю правовою природою є доказом на підтвердження обставин про укладання відповідних правочинів, то вони не можуть бути оспорені на підставі норм про визнання правочину (договору позики) недійсним.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, обов`язок доказування покладено на учасників провадження, а суд лише сприяє сторонам у здійсненні їх процесуальних прав.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що не дивлячись на те, що тягар доказування обставин, викладених в позовній заяві, покладається на позивача, в матеріалах справи відсутні будь-які докази в обґрунтування заявлених вимог, зокрема, які б вказували на те, що розписки укладені без передачі грошових коштів, як і не надані будь-які докази, що ОСОБА_1 здійснював психологічний тиск на ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з метою написання розписок, в чому саме він проявлявся, якими діями супроводжувався.

Виходячи із встановлених фактичних обставин справи і вимог чинного законодавства, суд дійшов переконливого висновку про відмову в задоволенні позову.

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі відмови у задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання недійсними розписок, складених 26.10.2021 року, -відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Третя особа: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Суддя О.В. Стрілецька