Справа № 502/1388/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2022 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Масленикова О.А.

за участю:

секретаря судового засідання: Нанєвої А.В., Новицької А.І.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області

про

встановлення фактів прийняття спадщини та

визнання права власності на спадкове майно

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до відповідача Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення фактів прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування первісного позову та уточненого позову від 05.10.2021 року зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка була власником квартири АДРЕСА_1 . За життя спадкодавець склала заповіт від 15.12.1999 року, відповідно до якого все своє майно заповідала ОСОБА_3 , яка на час смерті проживала разом з нею за однією адресою та вела спільне господарство, оскільки у ОСОБА_2 , своїх дітей не було.

Також вказано, що ОСОБА_3 була донькою ОСОБА_4 , який був рідним братом заповідача ОСОБА_2 .

Після смерті ОСОБА_2 для ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_2 .

До нотаріальної контори ОСОБА_3 не зверталась з приводу оформлення спадщини, оскільки вважала, що наявність заповіту є достатнім приводом щоб розпоряджатися та володіти майном спадкодавця.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , після смерті якої для її сина ОСОБА_5 , який проживав разом з матір`ю на час смерті матері, відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини будинку АДРЕСА_2 .

З метою оформлення спадщини, після смерті матері ОСОБА_5 звернувся до приватного нотаріуса, який відмовив у відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину через неналежне переоформлення спадкового майна та відсутності оригіналів правовстановлюючих документів, у зв`язку з чим ОСОБА_5 рекомендовано звернутися до суду.

З метою оформлення спадщини ОСОБА_5 звернувся до Кілійського районного суду Одеської області. В ході розгляду відповідної справи, позивач помер.

Всі витрати на поховання ОСОБА_5 взяв на себе єдиний його родич ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після смерті ОСОБА_5 спадкоємців першої черги не було, а його дід ОСОБА_4 , був спадкоємцем другої черги. Після смерті спадкодавця ОСОБА_4 прийняв заходи збереження майна та доглядав за вищевказаним спадковим майном. З метою вступу у спадщину ОСОБА_4 намагався прийняти спадщину, але внаслідок відсутності правовстановлюючих документів на квартиру та інше майно він не зміг звернутися ні до нотаріуса, ні до суду, окрім того він був хворий та міг пересуватися по кімнаті за допомогою сторонніх осіб міг вийти на подвір`я.

За життя, а саме 24.01.2018 року ОСОБА_4 склав заповіт на ім`я позивача ОСОБА_1 , яким заповідав йому усе своє майно.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді: 1/2 частини житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_2 , що складає квартиру АДРЕСА_3 .

З метою оформлення спадщини за заповітом позивач звернувся до нотаріуса, але вивчивши документи та позов ОСОБА_5 , нотаріус усно пояснив що вступити у спадщину через нотаріальну контору, він не має змоги через відсутність правовстановлюючих документів і йому необхідно звернутися до суду.

На підставі вищенаведеного, позивач просив суд:

-встановити факт прийняття ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6

-встановити факт прийняття ОСОБА_4 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , спадщини після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7

-визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_2 , що складається з літ. А1 (що становить квартиру АДРЕСА_3 , яка складається з приміщень; 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, тамбур); 1/2 частини сараю літ. Б; 1/2 частини убиральні літ. Е; 1/2 частини надвірних споруд та замощення під №№ 1-2, І, - на земельній ділянці загальною площею 809 кв.м., - в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, наполягав на його задоволенні посилаючись на обставини викладені у відповідному позові.

Представник відповідача Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не з`явився, надав відзив на позов в якому просив розглянути справу у його відсутність, вимоги визнав у повному обсязі.

Заслухавши позивача, дослідивши позов, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Шлюб ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 був зареєстрований 01.03.1986 року м. Кілія рай. відділ ЗАГС Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 01.03.1986 року, актовий запис № 49 від 01.03.1986 року /а.с. 17/.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого повторно 11.04.2017 року Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області встановлено, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_10 , батьками записані ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , актовий запис № 455 від 05.12.1986 року /а.с. 18/.

Відповідно до довідки за № 104 від 11.02.2021 року, виданої Комунальним підприємством Кілійської міської ради «Бюро технічної інвентаризації» встановлено, що 1/2 частина житлового будинку АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_3 , виданого виконавчим комітетом Кілійської міської ради 05.12.1995 року, зареєстрованого Кілійським БТІ в реєстровій книзі 35 стор. 192, № 8392 належить ОСОБА_2 /а. с. 29/.

Згідно технічного паспорту на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, складений 29.01.2021 року Комунальним підприємством Кілійської міської ради «Бюро технічної інвентаризації» встановлено, що житловий будинок по АДРЕСА_2 складається з: літ. «А1» - житловий будинок, літ. «Б» - сарай, літ. «Е» - убиральня, № 1-2, І надвірні споруди /а. с. 22-27/.

Відповідно заповіту від 15.12.1999 року, посвідченого державним нотаріусом Кілійської державної нотаріальної контори за реєстровим № 4038 встановлено, що ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження, усе своє майно, яке їй буде належати на день смерті, де б воно не знаходилось, з чого б воно не складалось, заповіла ОСОБА_3 /а.с. 7/.

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 68056686 від 11.01.2022 року встановлено, що заповіт ОСОБА_2 від 15.12.1999 року посвідчений Кілійською районною державною нотаріальною конторою за реєстровим № 4038 є чинним /а.с. 63/.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 15.01.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Кілійського районного управління юстиції встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , актовий запис № 17 від 14.01.2003 року /а.с. 6/.

Згідно акту про встановлення фактів від 02.03.2021 року, складеного депутатом Кілійської міської ради встановлено, що станом на 10.01.2003 року, на день смерті ОСОБА_2 , з нею разом проживали та були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_4 , ще двоє її родичів ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , які до дня смерті доглядали ОСОБА_2 та в подальшому несли витрати на поховання останньої /а.с. 30/.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 20.05.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , актовий запис № 296 від 20.05.2014 року.

Згідно акту про встановлення фактів від 02.03.2021 року, складеного депутатом Кілійської міської ради встановлено, що станом на 18.05.2014 року, станом на день смерті ОСОБА_3 , з нею разом проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 її син ОСОБА_5 та в подальшому ніс витрати на поховання матері /а. с. 31/.

Відповідно до акту про встановлення фактів від 02.03.2021 року, складеного депутатом Кілійської міської ради встановлено, що станом на 15.05.2017 року на день смерті ОСОБА_5 він був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 та проживав сам, інші особи не проживали /а.с. 33/.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого 18.05.2017 року Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області встановлено, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , актовий запис № 272 від 18.05.2017 року /а.с. 9/.

Згідно заповіту від 24.01.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області за реєстровим № 12,13 встановлено, що ОСОБА_4 усвідомлюючи природу цього правочину та значення своїх дій, перебуваючи при здоровому розумі та ясні паничі діючи добровільно за відсутності будь-якого примусу, як фізично так і психологічно, володіючи українською мовою в достатньому обсязі для розуміння змісту заповіту, у присутності запрошених свідків, на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження, все своє майно де воно не знаходилося та з чого б воно не складалося та взагалі все те, що на день його смерті буде йому належати та на що він за законом матиме право заповів ОСОБА_1 /а.с. 19/.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 , виданого Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис № 310 від 15.05.2018 року /а. с. 10/.

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 68056725 від 11.01.2022 року встановлено, що заповіт Валецького Миколи Кузьмича посвідчений приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу за реєстровим № 12, 13 є чинним /а.с. 62/.

Згідно інформаційного листа за вих. № 289/02-14/142/2018 від 12.07.2021 року, виданого приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу встановлено, що ОСОБА_1 відмовлено у видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів /а. с. 34/.

Відповідно до довідки за вих. № 279 від 06.06.2017 року, виданої Комунальним підприємством Кілійської районної ради «Районне бюро технічної інвентаризації» встановлено, що по даним реєстрації на паперових носіях КП КРР «РБТІ» станом на 31.12.2012 року за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_3 , виданого виконкомом Кілійської міської ради від 05.12.1995 року, про що свідчить запис в реєстр. книзі 35 на стор. 192, реєстр. № 8392 та складається з: літ. «А», як квартира АДРЕСА_3 , приміщень позначених на поверховому плані під № 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, загальною площею 48, 0 кв. м. в т. ч. житловою 29, 3 кв.м., 2/3 частин сараю літ. «Б», по 1/2 частині убиральні літ. «Е» та надвірних споруд під № 1-3, 1 /а.с. 47/.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що його будинок знаходиться навпроти будинку АДРЕСА_2 , який належав ОСОБА_9 . З нею разом проживали ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Коли померла ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_10 дуже часто з`являлися за вищевказаною адресою.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що проживав по АДРЕСА_2 , по сусідству з ОСОБА_15 . Коли вона померла, там залишилися проживати ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства:

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 N 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст. 534 ЦК УРСР, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої

обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Зі ст. 548 ЦК УРСР вбачається, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з

застереженнями . Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту

відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимоги позивача, щодо встановлення факту прийняття ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 та відповідно факту прийняття ОСОБА_4 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , спадщини після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п.п 4.20 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться також за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру, у тому числі шляхом безпосереднього доступу до нього.

Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Судом встановлено, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину у нотаріуса, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину підлягає судовому захисту в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов задоволенню.

На підставі ст. ст. 15, 16, 1223, 1233 ЦК України, ст. ст. 534, 549 ЦК УРСР, керуючись ст. ст. 2, 6-13, 81, 89, 258, 264-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Встановити факт прийняття ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Встановити факт прийняття ОСОБА_4 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , спадщини після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_2 , що складається з літ. А1 (що становить квартиру АДРЕСА_3 , яка складається з приміщень; 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, тамбур); 1/2 частини сараю літ. Б; 1/2 частини убиральні літ. Е; 1/2 частини надвірних споруд та замощення під №№ 1-2, І, - на земельній ділянці загальною площею 809 кв.м., - в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 02.12.2022 року.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников