Справа №478/166/22 Пров. №2/478/90/2022
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 жовтня 2022 року смт.Казанка
Казанківський районний суд Миколаївської області, в складі: головуючого судді Іщенко Х.В., за участю: секретаря судового засідання Луговської А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Казанківського районного суду Миколаївської області, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Центрально-міської районної ради у місті Кривому Розі ради, Казанківської селищної ради Миколаївської області, третя особа: ОСОБА_2 , про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -
Представник позивача адвокат Єременко Т.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Казанківського районного суду Миколаївської області з вказаною позовною заявою до Виконавчого комітету Центрально-міської районної ради у місті Кривому Розі ради, Казанківської селищної ради Миколаївської області, третя особа: ОСОБА_2 , про визнання права власності в порядку спадкування за законом.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дідусь позивачки ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входив житловий будинок, розташованого по АДРЕСА_1 та 1/2 квартири АДРЕСА_2 . Спадкоємцями майна померлого в рівних частках були: дружина покійного ОСОБА_4 (бабуся позивачки) та ОСОБА_5 (батько позивачки), які прийняли спадщину (спадкова справа за № 76 від 31.01.2003 року) та отримали свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 . Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом та оформити спадкові права (право власності) на 1/2 квартири АДРЕСА_2 за життя не встигли у зв`язку з тим, що утриманням правовстановлюючіх документів на вказане нерухоме майно (договір купівлі-продажу) колишньою дружиною спадкодавця, що унеможливлювало підтвердити склад спадкового майна.
Ухвалою суду від 03.08.2022 року провадження у справі було відкрито, справу призначено до судового розгляду в порядку загального позовного провадження.
В судове засідання позивачка, яка була повідомлена належним чином про дату, час та місце судового засідання не з`явився. Від представника позивача до суду надійшла заява, в якій розгляд справи просила проводити без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення по справі не заперечує.
Відповідачі про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Згідно поданої заяви представника відповідача - Центрально-міської районної у місті Кривому Розі раді, розгляд справи просили проводити без участі їхнього представника, за наявними у справі матеріалами. Проти задоволення позовних вимог в частині визнання права власності на 1/2 квартири за АДРЕСА_2 заперечують з тих підстав, що у спірному майні не виділена окрема частка, яка належала спадкодавцю.
Третя особа - ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, про час, дату та місце судового засідання була повідомлена вчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомила.
Враховуючи неприбуття в судове засідання відповідачів, які належним чином повідомлялися про дату, час та місце судового засідання, не подав до суду відзив, а також за згодою позивача, суд з огляду на ст. ст. 280 - 281 ухвалив здійснювати заочний розгляд справи.
Оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу.
Суд, всебічно, об`єктивно, повно та безпосередньо у судовому засіданні дослідивши наявні у справі докази, оцінюючи ці докази з огляду на їх належність, допустимість, достовірність, кожного окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наданих доказів у їх сукупності, приходить до такого висновку.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України.
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Позовні вимоги мають оцінюватися судом, виходячи з правових та фактичних підстав позову, наведених у позовній заяві, а не лише тільки з формулювань її прохальної частини, які можуть бути недосконалими.
Як на обґрунтування позовних вимог у цій справі ОСОБА_1 посилалася, зокрема, на те, що відмова нотаріуса від вчинення нотаріальної дії позбавляє її можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у позасудовому порядку, що підтверджується відповідною відмовою у вчиненні нотаріальних дій. Таким чином, позивач звернулася до суду із метою захисту свого спадкового права.
Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).
Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.
За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).
У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Тобто, спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування.
Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 16.01.1965 року, померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , є батьком ОСОБА_5 .
Згідно свідоцтва про одруження, серії НОМЕР_2 , вбачається, що 09.06.1965 року ОСОБА_3 уклав шлюб з громадянкою ОСОБА_6 .
Відповідно копії Свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 року вбачається, що 08.12.1975 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 було розірвано. Прізвище після розлучення було залишено ОСОБА_4 .
На підставі свідоцтва про укладення шлюбу, серії НОМЕР_4 , вбачається, що 16.06.1976 року ОСОБА_3 уклав шлюб з громадянкою ОСОБА_2 .
Відповідно копії Свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 , виданого 26.11.1987 року вбачається, що 26.11.1987 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було розірвано.
Згідно договору купівлі-продажу квартири від 22.04.1994 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-2717 Першою Криворізькою нотаріальною конторою, за час спільного проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_2 була придбана (куплена) у приватну власність квартира АДРЕСА_3 .
З довідки за вих/№ 164655 від 03.09.2018 року, виданою комунальним підприємством Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» вбачається, що відповідно даних архівної справи, станом на 31.12.2012 року частка квартири, розташованої в АДРЕСА_4 , зареєстрована на праві спільної сумісної власності в КП ДОР «Криворізьке БТІ» в реєстровій книзі 22-90 на ім`я ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 , виданого 21.11.1994 року.
Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні матеріалів спадкової справи, яка зареєстрована у спадковому реєстрі за № 76-2003, розпочатої 31.01.2003 року вбачається, що спадкоємцями майна померлого ОСОБА_3 в рівних частках були: дружина покійного ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які 31.01.2003 року звернулись до Першої Криворізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.
Місце відкриття спадщини було перевірено за довідкою, виданою Житлово-комунальною конторою № 2 м. Кривого Рогу від 30.01.2003 року з якої вбачається, що спадкодавець був прописаний за адресою: АДРЕСА_4 з 20.05.1994 року та виписаний 20.01.1995 року у зв`язку із смертю.
Факт прийняття спадщини ОСОБА_8 у вказаній спадковій справі було перевірено за його паспортом, в якому була відмітка про прописку спадкоємця у спадковому будинку на час смерті спадкодавця та відсутня відмітка про виписку протягом шести місяців зо дня його смерті.
Інших спадкоємців, передбачених законом, немає.
Згідно вказаної спадкової справи ОСОБА_8 свої спадкові права оформив частково, отримавши 31.01.2003 року свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частки домоволодіння, що знаходиться у АДРЕСА_1 , яка належала покійному ОСОБА_3 .
Свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частки квартири АДРЕСА_2 , не видавалось.
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_4 за життя набула право власності на земельну ділянку, яку вона успадкувала від своєї матері ОСОБА_9 . Право власності посвідчене державним актом на право власності на земельну ділянку, серії МК 088625, виданий 22.06.2004 року на підставі розпорядження № 267-р від 23.04.2004 року.
Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 від 05 січня 2017 року, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно рішення Центрально-міського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 10.07.2018 року у цивільній справі № 216/3978/17 (провадження № 2-о/216/14/18) про встановлення факту що має юридичне значення встановлено, що останнім місцем проживання ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 є адреса: АДРЕСА_1 .
Родинні відносини між померлими спадкодавцем ОСОБА_4 та спадкоємцем ОСОБА_5 підтверджені свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого 16.01.1965 року, в якому у графі «батьки» записані: Батько - ОСОБА_3 , мати - ОСОБА_4 .
31.01.2017 року за фактом смерті ОСОБА_4 . Першою Криворізькою державною нотаріальною конторою була відкрита спадкова справа за № 39-2017, відкритою за заявою позивачки, якою вона прийняла спадщину після смерті своєї бабусі - ОСОБА_4 у зв`язку з тим що її батько (син спадкодавця) ОСОБА_5 , який фактично прийняв спадщину за фактом спільного проживання на день смерті із спадкодавцем, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Підтвердженням факту смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , є свідоцтво про смерть, серії НОМЕР_8 , виданого (повторно) 05.01.2017 року Центрально-Міським районним у м. Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровскій області, про що 28.12.2016 року зроблено відповідний актовий запис за № 1392.
Згідно свідоцтва про народження, серії НОМЕР_9 батьком позивача ОСОБА_10 є: ОСОБА_5 .
Згідно свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_10 , виданого 14.11.2020 року вбачається, що ОСОБА_11 та ОСОБА_10 зареєстрували шлюб 14.11.2020 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_12 .
Дослідженими в судовому засіданні наданої на запит суду матеріалами завіреної копії спадкової справи № 105-2017, заведеної 15.03.2017 року Першою Криворізькою державною нотаріальною конторою встановлено, що позивач - ОСОБА_13 звернулась до нотаріуса за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття всієї спадщини після смерті свого батька - ОСОБА_5 .
Інших спадкоємців, передбачених законом, немає.
Місце відкриття спадщини перевірено за Рішенням суду, виданого Центрально-міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.07.2018 року у справі № 216/3978/17.
Прийняття спадщини ОСОБА_5 , який юридично не оформив свої спадкові права після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , перевірено згідно спадкової справи № 39-2017, яка закрита 22.11.2016 року.
Прийняття спадщини ОСОБА_5 , який юридично не оформив свої спадкові права після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , перевірено згідно спадкової справи № 76-2003, яка закрита 31.10.2003 року.
Із запиту, який міститься в матеріалах спадкової справи, щодо видачі дублікату на договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_4 , на ім`я ОСОБА_3 , з метою видачі спадщини вбачається, що спадкоємцем ОСОБА_3 був його син - ОСОБА_5 , який спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових прав.
Разом із тим, 22.11.2019 року нотаріусом позивачці ОСОБА_13 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із тим, що правовстановлюючі документи на спадкове майно: державний акт на право власності на землю, що знаходиться за адресою Миколаївська область Баштанський (Казанківський) район за його втрати та договір купівлі-продажу, реєстраційні документи на право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 надані не були за їх відсутності. Отримати дублікат на 1/2 частку квартири видати неможливо у зв`язку з утриманням документів колишньою дружиною померлого ОСОБА_3 - ОСОБА_2 .
Оцінюючи встановлені обставини та вирішуючи питання щодо визнання вказаного вище нерухомого майна об`єктом права приватної власності, суд враховує наступне.
За пунктами 4.12, 4.15 та 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину за законом нотаріус видає за наявності у спадковій справі всіх документів, в тому числі які підтверджують право власності на нерухоме майно, а у разу їх відсутності - роз`яснює процедуру вирішення питання в судовому порядку.
Згідно п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Статтею 396 ЦК України передбачено, що в разі відсутності документів на право власності власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку.
Стаття 1276 ЦК України, визначає перехід права на прийняття спадщини. Якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).
Спадкова трансмісія, - це перехід права на прийняття спадщини від померлого спадкоємця, який не встиг реалізувати своє право на прийняття спадщини до його спадкоємців, тобто - перехід права, а не виникнення права на спадкування після смерті спадкодавця.
Щоб встановити чи має місце спадкова трансмісія, нотаріус має визначити спочатку, чи встиг спадкоємець прийняти спадщину та з`ясувати, чи відноситься такий спадкоємець до категорії осіб, які за законом вважаються такими, що фактично прийняли спадщину ( ч. ч. 3, 4 ст. 1268 ЦК України).
Як було вище зазначено, матеріалами спадкової справи № 105-2017, заведеної після померлого ОСОБА_5 , факт прийняття ним спадщини, який юридично не оформив свої спадкові права після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , перевірено та встановлено згідно спадкової справи № 39-2017. Факт прийняття спадщини ОСОБА_5 , який юридично не оформив свої спадкові права після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , перевірено та встановлено згідно спадкової справи № 76-2003.
За вказаних обставин, враховуючи вищевикладені положення норм чинного законодавства України, приймаючи до уваги вставлені фактичні обставини справи, проаналізувавши та давши оцінку доказам по справі, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 2, 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 258, 259, 263-265, 280, 282 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Центрально-міської районної ради у місті Кривому Розі ради, Казанківської селищної ради Миколаївської області, третя особа: ОСОБА_2 , про визнання права власності в порядку спадкування за законом, - задовольнити повністю.
Визнати за спадкоємцем ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_11 ) право власності на 1/2 частки квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма участинами справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя Іщенко Х.В.