Справа № 446/620/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2022 м.Кам`янка-Бузька

Суддя Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області Котормус Т. І. , розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

встановив:

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання договорів дарування недійсними та встановлення юридичного факту.

Ухвалою суду від 10.04.2020 відкрито загальне позовне провадження у даній справі, а справу призначено до підготовчого слухання.

Ухвалою суду від 15.10.2020 підготовче засідання закрито, а справу призначено до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 22.03.2021 провадження у справі зупинено до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду в касаційному порядку справи №523/14489/15-ц (провадження №14-22цс20).

Як видно з ухвали Великої Палати Верховного Суду від 03.03.2020 по справі №523/14489/15-ц, судом прийнято до розгляду справу, предметом якої є вимоги про встановлення факту спільного проживання без реєстрації шлюбу та визнання договору недійсним.

З тексту вказаної ухвали видно, що підставою передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду є необхідність формування єдиної правозастосовної практики та відступу від правової позиції, яка передбачає, що встановлення юридичного факту проживання чоловіка та жінки без шлюбу не зумовлює недійсності правочину, вчиненого до набрання законної сили рішенням суду щодо цього факту.

20.06.2022 позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на приміщення магазину.

В обґрунтування такої заяви посилається на те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, у випадку задоволення позову.

Ухвалою суду від 22.06.2022 провадження у справі поновлено у зв`язку з тим, що вирішення такого процесуального питання, як забезпечення позову можливо вирішити виключно у судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд виходить з наступних мотивів.

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 909/835/18 зазначено, що «…повинен бути наявним зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу».

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Оцінивши вказані позивачем доводи у його заяві про забезпечення позову, судом встановлено, що така заява не містить будь-якого обґрунтування можливого утрудненого виконання в майбутньому рішення суду ухваленого в межах позовних вимог, з якими заявник звернувся до суду, не додано жодних доказів такого, тобто вказана обставина є необгрутнована та свідчить про неможливість вжиття заходів забезпечення позову.

Відсутність належного мотивування у заяві про забезпечення позову виключає належну оцінку судом питання доцільності заходів забезпечення позову.

Вжиття заходів забезпечення позову при таких обставинах може призвести до порушення прав та інтересів осіб, які не мають відношення до прав та інтересів, захист яких просить здійснити заявник.

Таким чином, оцінивши подані заявником докази та врахувавши доводи його заяви, суд дійшов висновку, що така заява не може бути задоволена судом.

Керуючись ст. 149, 150, 152-154, 157Цивільного процесуального кодексу України,

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Дата складання ухвали 22.06.2022.

Суддя Т.І. Котормус