справа № 278/2073/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2022 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Євгена Татуйка, за участю секретаря Наталії Вербовської, розглянув цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та товариства з обмеженою відповідальністю "АРТХАУС ГРУП", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру та переведення прав покупця,

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся із вимогами, якими просить суд ухвалити рішення про визнання частково недійсним договору купівлі продажу майнових прав, визнати позивача покупцем майнових прав, скасувати державну реєстрацію права власності за відповідачем та визнати за позивачем права власності на спірне майно. У обґрунтування заявленого суду повідомив наступне. За кошти позивача, його мати, ОСОБА_2 , уклала зазначений раніше та оспорюваний позивачем правочин. Таких коштів мати не мала. У зв`язку із чим правочин між її мамою та забудовником слід визнати удаваним та задовольнити решту вимог.

Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та у відсутність фіксації його перебігу. Підстав для зміни такого порядку сторонами не наведено і судом не встановлено.

Третя особа направила пояснення, якими заперечувала задоволення позову у зв`язку із його безпідставністю. Рішенням суду спірну квартиру визнано об`єктом спільної сумісної власністю з третьою особою, а тому подання даного позову є штучним створенням спору.

Інші учасники розгляду справи, будучи належним чином та завчасно повідомленими про існування даного спору, свого ставлення до заявлених вимог не висловили і не направили на адресу суду жодних доказів.

Проаналізувавши надані суду докази, судом встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідно ним правовідносини.

ОСОБА_2 за період часу з січня 2014 року по грудень 2018 року отримувала певний обсяг доходів за місцем роботи.

18 жовтня 2016 року між забудовником та ОСОБА_2 укладено договір купівлі продажу деривативу у формі майнових прав на квартиру № ЄР11.1.9.41.

На виконання даного договору ОСОБА_2 сплачувались грошові кошти.

27 лютого 2018 року забудовником видана довідка про повну виплату ОСОБА_2 зобов`язань за згадуваним правочином. Того ж дня, складено акт прийому передачі квартири на виконання зобов`язань за укладеними договорами.

6 березня 2018 року ОСОБА_2 зареєструвала права власності на квартиру АДРЕСА_1 , як предмету раніше укладених договорів.

Проаналізував фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заявленого позову з огляду на наступне.

Суд не вважає, що надані позивачем і зазначені раніше матеріали, свідчать про будь-яке відношення позивача до укладених ОСОБА_2 договорів та набуття нею, в подальшому, прав власності на зазначений об`єкт нерухомості. За таких обставин позов задоволеним бути не може.

Приймаючи рішення у даній справі суд вирішує застосувати наступні положення цивільного процесуального законодавства України.

Суд наголошує, що дана справа розглядається в рамках цивільного судочинства. Положеннями процесуального закону, який регулює правила розгляду даних справ, визначено наступне. Так, розглядаючи цивільні справи, суд керується принципом диспозитивності та змагальності, які визначають, що кожна сторона повинна самостійно подавати докази та доводити ті обставини на які посилається, в тому числі, шляхом подання доказів, заявлення клопотань і несе ризик настання наслідків пов`язаних із вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій. Доказування заявлених вимог не може перебирати на себе суд або інша сторона. Рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 12, 13 та 81 ЦПК України).

Результати вирішення спору не дають підстав для стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім та документально підтверджених судових витрат. Витрати відповідача перед судом не декларувались. Дані правовідносини врегульовані положеннями ст. 141 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволення позову.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення виготовлене 2 грудня 2022 року.

Суддя Євген Татуйко