Дата документу 23.11.2022 Справа № 337/900/22
Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний № 337/900/22 Головуючий у 1-й інстанції Салтан Л.Г.
Провадження №22-ц/807/2005/22 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2022 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Кухаря С.В.

Бєлки В.Ю..

за участю секретаря судового засідання Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 09 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту освіти і науки Запорізької міської ради, третя особа: Заклад дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу №192 «Веселка» Запорізької міської ради Запорізької області про поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Департаменту освіти і науки Запорізької міської ради, третя особа: Заклад дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу №192 «Веселка» Запорізької міської ради Запорізької області про поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позову зазначала, що листом № 01-н/110 від 17.01.2022 р. Департамент повідомив її про те, що у зв`язку з призначенням 21.01.2022 р. директора ДНЗ термін дії її строкового трудового договору закінчується 20.01.2022 р., тому вона буде звільнена 20.01.2022 р. Того ж дня, 17.01.2022 р., її було ознайомлено з наказом Департаменту №18к/тр від 17.01.2022 р. «Про внесення змін до наказу», яким були внесені зміни в наказ №59к/тр від 17.02.2021 р. до попереднього формулювання наказу про призначення на посаду було додано фразу "до призначення на посаду основного працівника".

У такий спосіб Департамент фактично протиправно змінив умови трудового договору, перетворивши останній без будь-якого погодження з нею на такий, що укладений на певний строк. В заяві про прийняття на роботу, нею було вказано дату прийняття на посаду виконуючою обов`язки директора ДНЗ, при цьому умова про строковість цього трудового договору не обговорювалася і домовленостей щодо такої умови між сторонами не відбувалося у жодній формі. Конкретна дата закінчення дії трудового договору сторонами не визначалася. В її випадку прийняття на роботу на посаду виконуючої обов`язки директора ніяк не означало і не могло означати, що саме через певний конкретно визначений період часу на цю посаду буде призначено іншу особу. Оскільки жодного строкового трудового договору, строк якого спливав би у січні 2022 р. або у якийсь інший день, між нею та відповідачем укладено не було, законних підстав для її звільнення не було і немає, тому вона підлягає поновленню. Крім того, відшкодуванню на її користь підлягає середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 21.01.2022 р. по 11.02.2022 р. в сумі 34039,59, виходячи із розміру її середньоденної заробітної плати, яка на момент звільнення становила 1547,25 грн.

Просила суд визнати незаконним та скасувати наказ Департаменту освіти і науки Запорізької міської ради №20 від 17.01.2022 року про звільнення ОСОБА_1 ; поновити її на посаді виконуючої обов`язки директора закладу дошкільної освіти (ясел-садка) комбінованого типу №192 «Веселка» Запорізької міської ради Запорізької області з 21.01.2022 р; визнати незаконним і скасувати наказ Департаменту освіти і науки Запорізької міської ради №180к/тр від 17.01.2022 р. «Про внесення змін до наказу»; стягнути з Департаменту освіти і науки Запорізької міської ради на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 21.01.2022 р. по 11.02.2022 р. в сумі 34039,59 грн, стягнути понесені судові витрати.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 09 серпня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, вирішити питання судових витрат.

Департаментом освіти і науки Запорізької міської ради надано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Закладом дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу №192 «Веселка» Запорізької міської ради Запорізької області надано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Згідно п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає зазначеним вище нормам процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не порушено норм трудового законодавства під час звільнення позивачки ОСОБА_1 з посади виконуючої обов`язки директора Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) комбінованого типу №192 «Веселка» Запорізької міської ради Запорізької області. Між сторонами був укладений строковий трудовий договір, строк дії якого визначався настанням юридичного факту прийняттям на посаду основного керівника, а в установленому законодавством порядку ОСОБА_1 не була призначена на посаду директора Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) комбінованого типу №192 «Веселка» Запорізької міської ради Запорізької області, тому її звільнення, з урахуванням змісту наказу про призначення виконуючим обов`язки директора дошкільного закладу, відповідає пункту 2 частини першої статті 36 КЗпП України. Позовні вимоги щодо стягнення середнього заробітку за вимушений прогул є похідними від вимог про поновлення позивача на роботі, у задоволенні яких судом відмовлено, а тому вони також задоволенню не підлягають.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Встановлено, що 17.02.2021 наказом Департаменту освіти і науки Запорізької міської ради №59к/тр ОСОБА_1 призначено виконуючою обов`язки директора закладу дошкільної освіти (ясел-садка) комбінованого типу №192 «Веселка» Запорізької міської ради Запорізької області з 01.03.2021. Підставою зазначеного наказу є заява ОСОБА_1 від 16.02.2021 року.

За текстом заяви від 16.02.2021 ОСОБА_1 на ім`я Директора Департаменту освіти і науки Запорізької міської ради остання зазначає: «Прошу призначити виконуючою обов`язки директора ЗДО №192 «Веселка» 01.03.2021р. до призначення на посаду основного працівника» (мовою оригіналу).

17.01.2022 першим заступником директора Департаменту освіти і науки Запорізької міської ради виданий наказ №18к/тр від 17.01.2022 «Про внесення змін до наказу», яким внесені зміни до наказу №59к/тр від 17.02.2021: «Про призначення ОСОБА_1 » шляхом викладення п.1 цього наказу в наступній редакції: «Призначити ОСОБА_1 01.03.2021 виконуючою обов`язки директора закладу дошкільної освіти (ясел-садка) комбінованого типу №192 «Веселка» Запорізької міської ради Запорізької області до призначення на посаду основного працівника».

18.01.2022 ОСОБА_1 ознайомлена з наказом під підпис, при цьому остання зазначила про свою незгоду з наказом, без зазначення причин.

Наказом першого заступника директора Департаменту освіти і науки Запорізької міської ради від 17.01.2022 №19к/тр призначено 21.01.2022 ОСОБА_2 на вакантну посаду директора закладу дошкільної освіти (ясел-садка) комбінованого типу №192 «Веселка» Запорізької міської ради Запорізької області на умовах укладеного строкового трудового договору (контракту). Підстава: заява ОСОБА_3 від 17.01.2022, строковий трудовий договір (контракт) від 17.01.2022 №02».

Листом № 01-н/110 від 17.01.2022 р. Департамент повідомив ОСОБА_1 про те, що у зв`язку з призначенням 21.01.2022 р. директора ДНЗ термін дії укладеного з нею строкового трудового договору закінчується 20.01.2022 року згідно ч.2 ст.36 КЗпПУ, тому вона буде звільнена 20.01.2022 р, одночасно запропоновано працевлаштування на посаду вихователя закладу дошкільної освіти (ясел-садка) комбінованого типу №192 «Веселка» Запорізької міської ради Запорізької області. З листом ОСОБА_1 ознайомлена 18.01.2022 року під підпис, при цьому зазначила, що пропозиція є нікчемною.

17.01.2022 наказом першого заступника директора Департаменту освіти і науки Запорізької міської ради №20к/тр звільнено 20.01.2022 ОСОБА_1 з посади виконуючої обов`язки директора закладу дошкільної освіти (ясел-садка) комбінованого типу №192 «Веселка» Запорізької міської ради Запорізької області на підставі п.2 ст.36 Кодексу законів про працю України».

ОСОБА_1 під підпис ознайомлена з зазначеним наказом 18.01.2022 року, при цьому зазначила, що наказ є нікчемним, 20.01.2022 року отримала копію наказу.

Згідно установчих документів, дитячий заклад, з яким позивачка перебувала в трудових відносинах має назву «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) комбінованого типу №192 «Веселка» Запорізької міської ради Запорізької області» .

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що між сторонами існує спір щодо визначення виду укладеного трудового договору, та, відповідно, законності його припинення. При цьому за доводами сторони позивача, цей договір має характер безстроковості, що був укладений на невизначений строк, оскільки в наказі про признання позивачки не зазначено умови його припинення. Напроти, сторона відповідача, вважає, що з позивачкою був укладений саме строковий договір, виконання нею обов`язків директора дитячого дошкільного закладу носило тимчасовий характер, а саме до призначення на посаду основного працівника, тому її звільнення є законним.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції вірно визначився з характером спірних правовідносин та нормами, що їх регулюють.

Відповідно до ч.1 ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Положеннями статті 23 КЗпП України визначено, що трудовий договір може бути: безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами. Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адмiнiстрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соцiальне страхування про прийняття працiвника на роботу в порядку, встановленому Кабiнетом Мiнiстрiв України.

Якщо працiвник приймається на роботу за наказом, незалежно вiд наявностi пiдписаного сторонами трудового договору у виглядi окремого документа, трудовий договiр як угода мiж сторонами iснує в будь-якому разi. Водночас ч. 3 ст. 24 КЗпП України не передбачає обов`язковостi укладання трудового договору як окремого документа з усiма працiвниками. Обов`язок щодо укладення письмових трудових договорiв у виглядi окремого документа виникає в роботодавця лише у випадках, передбачених ч. 1 ст. 24 КЗпП України.

Укладення строкового трудового договору можливе за погодженням сторін, без згоди працівника укладення такого договору є неможливим.

Відповідно до ст. 36 ч.1 п.2 КЗпП України, підставою припинення трудового договору є, серед інших, закінчення строку дії укладеного договору, крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення.

Згідно ст.1 ЗУ «Про дошкільну освіту» законодавство України про дошкільну освіту базується на Конституції України і складається із Закону України "Про освіту", цього Закону, інших нормативно-правових актів та міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, отже трудові відносини у системі дошкільної освіти регулюються законодавством України про працю, Законом України «Про освіту», цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.

Положеннями статті 31 Закону України «Про дошкільну освіту» визначено, що на посаду керівника дошкільного навчального закладу незалежно від підпорядкування, типу і форми власності призначається особа, яка є громадянином України, має відповідну вищу педагогічну освіту не нижче освітнього кваліфікаційного рівня «спеціаліст», стаж педагогічної роботи у сфері дошкільної освіти не менш як три роки, а також організаторські здібності, фізичний і психічний стан якої не перешкоджає виконанню професійних обов`язків. Керівника та заступника керівника державного і комунального дошкільного навчального закладу призначає на посаду та звільняє з посади відповідний орган управління освітою. Педагогічних та інших працівників державного і комунального дошкільного навчального закладу призначає на посади та звільняє з посад його керівник.

Керівника закладу дошкільної освіти призначає на посаду та звільняє з посади засновник (засновники) або уповноважений ним (ними) орган.

Рішенням Запорізької міської ради від 30.09.2020 №33 «Про внесення змін до Положень виконавчих органів Запорізької міської ради» як уповноважена особа Запорізької міської ради та орган управління комунальними закладами освіти, заснованих Запорізькою міською радою укладає трудовий договір з керівником закладу освіти, обраним (призначеним) у порядку, встановленому чинним законодавством України та установчими документами закладу освіти. Директор Департаменту укладає трудові договори щодо прийняття на роботу з керівниками навчальних закладів, підпорядкованих Департаменту у відповідності до норм чинного законодавства України та звільняє керівників навчальних закладів, підпорядкованих Департаменту.

Аналіз законодавства у сфері освіти (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) свідчить, що в певних сферах законодавець при регулюванні трудових відносин передбачав специфіку статусу виконувача обов`язків, зокрема:

-засновник (засновники) новоутвореного вищого навчального закладу або уповноважений ним (ними) орган (особа) призначає (призначають) виконувача обов`язків керівника вищого навчального закладу, але не більш як на шість місяців (частина четверта статті 42 Закону України «Про вищу освіту»);

- керівник вищого навчального закладу, в якому утворено новий факультет (навчально-науковий інститут), призначає виконувача обов`язків керівника цього факультету (навчально-наукового інституту) на строк до проведення виборів керівника факультету (навчально-наукового інституту), але не більш як на три місяці (частина третя статті 43 Закону України «Про вищу освіту»);

- якщо кандидат на посаду керівника державної наукової установи набрав більше 50 відсотків, але менше двох третин голосів наукових працівників, присутніх на зборах колективу наукових працівників цієї державної наукової установи, власник (власники) або уповноважений ним (ними) орган може (можуть) призначити його на посаду або, за наявності вмотивованих заперечень, оголосити новий конкурс, призначивши виконувача обов`язків керівника державної наукової установи на строк не більш як шість місяців (абзац 5 частини четвертої статті 9 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність»);

- засновник (засновники) новоутвореної державної наукової установи або уповноважений ним (ними) орган призначає (призначають) виконувача обов`язків керівника державної наукової установи на строк не більш як шість місяців (частина дев`ята статті 9 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність»).

При цьому, особливих правил щодо виконувача обов`язків керівника комунального дошкільного навчального закладу законодавець при регулюванні трудових відносин не визначив.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що правове регулювання відносин, пов`язаних із призначенням працівника виконуючим обов`язки, здійснюється на підставі Кодексу законів про працю України, роз`яснень Держкомітету Ради Міністрів СРСР з питань праці та заробітної плати і Секретаріату ВЦРПС «Про порядок оплати тимчасового замісництва» від 29 грудня 1965 року № 30/39 (у редакції від 11 грудня 1986 року), що діє в частині, яка не суперечить КЗпП України та іншим нормативно-правовим актам України.

Вирішуючи питання щодо призначання ОСОБА_1 виконуючою обов`язки директора Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) комбінованого типу №192 «Веселка» Запорізької міської ради Запорізької області, судом першої інстанції вірно застосовані норми, прописані у Роз`ясненні 1965 року, оскільки призначення на посаду директора закладу дошкільної освіти здійснюється уповноваженою особою Департаменту освіти і науки Запорізької міської ради, а посада виконуючого обов`язки Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) комбінованого типу №192 «Веселка» Запорізької міської ради Запорізької області не передбачена штатним розкладом установи. При цьому суд враховує, що чинним законодавством встановлений спеціальний порядок призначення керівника Дошкільного навчального закладу, а виконання обов`язків керівника носить тимчасовий характер - до призначення керівника Дошкільного навчального закладу на постійній основі згідно встановленого порядку.

ОСОБА_1 не приймалась на роботу на постійній основі, а лише тимчасово виконувала обов`язки директора закладу дошкільної освіти (ясел-садка) комбінованого типу №192 «Веселка» Запорізької міської ради Запорізької області.

У заяві, поданої ОСОБА_1 16.02.2021 до Департаменту освіти і науки Запорізької міської ради чітко і недвозначно зазначено: «Прошу призначити виконуючою обов`язки директора ЗДО №192 «Веселка» 01.03.2021р. до призначення на посаду основного працівника …» і аж ніяк не директором Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) комбінованого типу №192 «Веселка» Запорізької міської ради Запорізької області.

Саме цією заявою ОСОБА_1 від 16.02.2021 і її змістом повністю спростовуються твердження апелянта про те, що: «… В моєму випадку прийняття на роботу на посаду виконуючої обов`язки директора ніяк не означало і не могло означати, що саме через певний конкретно визначений період часу (3 місяці, 6 місяців, 2 тижні або 5 років) на цю посаду буде призначено іншу особу. Підставою для укладення строкового трудового договору на вимогу працівника є його заява про прийняття на роботу, в якій вказуються обставини або причини, що спонукають працівника найматися на роботу за строковим трудовим договором, а також конкретний строк, протягом якого він працюватиме. Мною під час написання відповідної заяви не повідомлялося жодних обставин, які б спонукали мене, педагога з багаторічним стажем і досвідом управлінської діяльності, влаштовуватися на тимчасове місце роботи. …».

Відтак, волевиявленням ОСОБА_1 згідно її власноручної заяви від 16.02.2021 не передбачалось призначення її на посаду директора, а лише «… виконуючою обов`язки директора ЗДО №192 «Веселка» 01.03.2021р. до призначення на посаду основного працівника …». Більш того, ОСОБА_1 проігнорувала приписи п.4 ч.1 ст.24 КЗпП України (у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі) і при її працевлаштуванні не наполягала на укладенні трудового договору у письмовій формі.

Встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між сторонами на підставі наказу Департаменту освіти і науки Запорізької міської ради №59к/тр від 17.02.2021 та заяви ОСОБА_1 , в якій у письмовому вигляді викладено від її імені волевиявлення щодо її призначення виконуючою обов`язки директора Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) комбінованого типу №192 «Веселка» Запорізької міської ради Запорізької області 01.03.2021р. до призначення на посаду основного працівника» був укладений трудовий договір на визначений строк, встановлений за погодженням сторін з кінцевою дією такого договору, що обумовлена відповідною подією - призначенням на посаду основного працівника.

ОСОБА_1 погодилася на укладання саме строкового трудового договору, що підтверджується підписаною нею заявою, яка є не лише підставою для видання наказу про призначення виконуючої обов`язки директора дошкільного закладу, а й невід`ємною частиною оспорюваного наказу, які у своєму взаємозв`язку, в цілому, однозначно свідчать про укладання саме тимчасового, тобто строкового договору.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що надавши письмову згоду, викладену у своїй заяві, на призначення виконуючим обов`язки до призначення керівника закладу, ОСОБА_1 мала усвідомлювати, що виконання нею обов`язків директора дитячого закладу є тимчасовим до вирішення питання призначення її ( або іншої особи) керівником такого закладу відповідно до норм Закону України «Про дошкільну освіту» та «Типового положення про атестацію педагогічних працівників», затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 06.10.2010 №930, а відтак може бути звільнена від їх виконання на підставі наказу уповноваженого органу. Зазначене не суперечить і самим поясненням позиваки, якій при написання заяви про призначення виконуючим обов`язків директора закладу було достеменно відомо, що таке перебування є тимчасовим, оскільки за її доводами воно залежить від результатів проходження нею атестації, саме по результатам якої її буде призначено на цю посаду постійно. За доводами позивачки, вирішення питання щодо не проведення відносно неї атестації відбулась з вини керівництва Департаменту освіти і науки Запорізької міської ради, однак бездіяльність посадових осіб, відповідальних за проходження атестації, нею в установленому порядку оскаржена не була.

Наказом директора Департаменту освіти і науки Запорізької міської ради №18к/тр від 17.01.2022 внесено умову закінчення виконання ОСОБА_1 обов`язків директора Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) комбінованого типу №192 «Веселка» Запорізької міської ради Запорізької області, оскільки наказ №59к/тр від 17.02.2021 такої умови не містив. Зазначений наказ був виданий уповноваженою особою в день, коли було вирішено питання щодо призначення на посаду директора ОСОБА_2 на постійній основі та видно наказ про звільнення позивачки.

Зазначений наказ оспорюється ОСОБА_1 з загальних підстав, на які вона посилається в обґрунтування незаконного, на її думку, звільнення.

В той же час приписи п.6 ч.1 ст.24 КЗпП України у цій, конкретній ситуації не застосовуються, оскільки відповідно до ст.24 КЗпП додержання письмової форми є обов`язковим при укладенні трудового договору з фізичною особою (якщо роботодавцем є фізична особа-підприємець або просто фізична особа, яка використовує найману працю, пов`язану з наданням послуг (кухарі, няньки, водії тощо)).

Це ж підтверджує і п.1 «Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю», затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 08.06.2001 №260 (у редакції наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 14.10.2010 №320; зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.06.2001 за №554/5745), яким передбачено: «1. Цей Порядок поширюється на фізичних осіб, які використовують найману працю: фізичних осіб - підприємців та фізичних осіб, які використовують найману працю, пов`язану з наданням послуг (кухарі, няньки, водії тощо) (далі - фізична особа).».

ОСОБА_1 ані нормативно ані документально не обґрунтувала свої доводи про необхідність її поновлення саме у «закладі дошкільної освіти (ясел-садка) комбінованого типу №192 «Веселка» Запорізької міської ради Запорізької області» хоча згідно установчих документів ця юридична особа має назву «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) комбінованого типу №192 «Веселка» Запорізької міської ради Запорізької області» і аж ніяк не «заклад дошкільної освіти (ясел-садка) комбінованого типу №192 «Веселка» Запорізької міської ради Запорізької області».

На підставі п.29 рішення Запорізької міської ради від 27.07.2022 №32 "Про зміну найменувань закладів дошкільної освіти" змінено найменування Дошкільного навчального закладу (ясел-садка) комбінованого типу №192 "Веселка" Запорізької міської ради Запорізької області на Заклад дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу №192 "Світанок" Запорізької міської ради.

Відповідно до приписів ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках..

При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог (ч.2 ст.264 ЦПК України).

Судом першої інстанції вірно встановлено, що уточнення формулювання раніше виданого наказу не змінило його правової суті та було, викликано лише бажанням новопризначеного керівництва відповідача привести його у відповідність до заяви ОСОБА_1 від 16 лютого 2021 року щодо призначення її виконуючою обов`язки директора ЗДО № 192 «Веселка», з урахуванням відповідних норм діловодства.

Видання наказу №18к/тр від 17.01.2022 першим заступником Департаменту освіти і науки Запорізької міської ради саме по собі жодним чином не вплинуло на висновок суду, оскільки ключовим питанням даного спору було саме визначення судом правової природи укладеного між сторонами трудового договору від 17 лютого 2021 року, при обґрунтуванні висновку судом зазначений наказ №18к/тр від 17.01.2022 взагалі не брався до уваги.

Таким чином, визнання незаконним та скасування з формальних міркувань наказу №18к/тр від 17.01.2022 першого заступника Департаменту освіти і науки Запорізької міської ради, є недоцільним виходячи з мети і завдання цивільного судочинства, і призводить до порушення принципу правової визначеності.

В апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що суд докладно виклав правову позицію і пояснення ОСОБА_1 , проте пояснення сторони Відповідача суд умістив у 3 рядки. Зазначене свідчить, що суд не встановив у повному обсязі всі важливі для справи обставини, повідомлені стороною Відповідача. …».

Вказані доводи не відповідають дійсності, оскільки в оскаржуваному рішенні викладені поетапно всі доводи як позивача так і відповідача з урахуванням всіх поданих учасниками заяв по суті справи якими, в розумінні ч.2 ст.174 ЦПК України, є позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що на момент її призначення - 17.02.2021р. посада директора була вакантною, що виключало можливість призначення виконуючого обов`язки.

Колегією суддів вказані доводи відхиляються, з огляду на те, що правове регулювання призначення працівника виконуючим обов`язки здійснюється на підставі КЗпП України, роз`яснень Держкомітету Ради Міністрів СРСР з питань праці та заробітної плати і Секретаріату ВЦРПС "Про порядок оплати тимчасового замісництва" від 29 грудня 1965 року №30/39 (у редакції від 11 грудня 1986 року), що діє в частині, яка не суперечить КЗпП України та іншим нормативно-правовим актам України. За змістом зазначених норм у їх системному зв`язку призначення працівника виконуючим обов`язки на вакантну посаду, як правило, не допускається. Це можливо лише за посадою, на яку призначення здійснюється вищим органом управління (Постанвоа Верховного Суду від 30.10.2019 у справі №310/2284/17 (провадження №61-3146св18).

Постановою Верховної Ради України «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР» від 12.09.1991 №1545-XII передбачено, що до прийняття відповідних актів законодавства України на території республіки застосовуються акти законодавства Союзу РСР з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції і законам України. Одним з таких актів законодавства є Роз`яснення Держкомітету Ради Міністрів СРСР з питань праці та заробітної плати і Секретаріату ВЦРПС «Про порядок оплати тимчасового заступництва» від 29.12.1965 №30/39 (у редакції від 11.12.1986).

Згідно Роз`яснення Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці та заробітної плати та Секретаріату Всесоюзної Центральної Ради Професійних Спілок від 29.12.1965 №30/39 «Про порядок оплати тимчасового заступництва», зокрема, тимчасовим заступництвом вважається виконання службових обов`язків за посадою тимчасово відсутнього працівника, коли це викликано виробничою необхідністю. Тимчасове виконання обов`язків за посадою відсутнього працівника покладається на іншого працівника наказом (розпорядженням) підприємства, установи чи організації. Призначення працівника виконуючим обов`язки за вакантною посадою не допускається. Зазначене можливо лише за посадою, призначення на яку проводиться вищим органом управління (пункт 2 роз`яснення).

Заступником директора департаменту освіти і науки Запорізької міської ради начальником відділу організаційної та кадрової роботи Івановою В.В. (як вищим органом управління) призначено ОСОБА_1 саме «виконуючою обов`язки директора», а не директором закладу дошкільної освіти, що цілком відповідає приписам п.2 Роз`яснення Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці та заробітної плати та Секретаріату Всесоюзної Центральної Ради Професійних Спілок від 29.12.1965 №30/39 «Про порядок оплати тимчасового заступництва».

Вказані норми спростовують і доводи скаржника про те, що висновок суду 1 про наявність у відповідача права на призначення особи "виконуючим обов`язки" на невизначений термін не ґрунтується на будь-яких законодавчих приписах.

Інші доводи апеляційної скарги не можуть бути підставами для поновлення позивачки на посаді виконуючого обов`язки, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на власному тлумаченні позивачем відповідних норм чинного законодавства.

Враховуючи те, що між сторонами був укладений строковий трудовий договір, строк дії якого визначався настанням юридичного факту прийняттям на посаду основного керівника, а в установленому законодавством порядку ОСОБА_1 не була призначена на посаду директора Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) комбінованого типу №192 «Веселка» Запорізької міської ради Запорізької області, тому її звільнення, з урахуванням змісту наказу про призначення виконуючим обов`язки директора дошкільного закладу, відповідає пункту 2 частини першої статті 36 КЗпП України, а тому суд приходить до висновку щодо відмови у задоволенні позову, оскільки відповідачем не порушено норм трудового законодавства під час звільнення позивачки ОСОБА_1 з посади виконуючої обов`язки директора Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) комбінованого типу №192 «Веселка» Запорізької міської ради Запорізької області.

З огляду на наведене колегія приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням вимог ст. ст. 89,263 ЦПК України, дана належна оцінка доказам по справі, вірно встановлений характер спірних правовідносин і обґрунтовано зроблено висновок про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Отже доводи скарги не спростовують висновків суду першої інстанції по суті вирішення указаного позову та не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, про що зазначає у апеляційній скарзі скаржник.

Докази та обставини, ні які посилається скаржник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідження та встановленні судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

Таким чином колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 09 серпня 2022 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 29 листопада 2022 року.

Головуючий

Судді: