справа № 570/77/22
провадження № 2/570/514/2022
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

20 червня 2022 року

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Кушнір Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Новоселецької М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області /м.Рівне, вул.C.Петлюри, 10/ в порядку спрощенного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

покликаючись на непогашення відповідачем заборгованості по кредитному договору, представник позивача ОСОБА_2 у поданій 10 січня 2022 року позовній заяві просить стягнути з відповідача на користь позивача 28 751 грн. 57 коп. боргу та сплачений судовий збір у розмірі 2 270 грн. 00 коп.

У відзиві на позовну заяву, поданому до суду 17 лютого 2022 року, представник відповідача адвокат Харчук В.І. зазначає, що позовні вимоги стороною відповідача не визнаються.

Стверджує, що надана позивачем роздруківка договору комплексного банківського обслуговування та умови обслуговування кредитних карток не підписані відповідачем, що не дає можливості ідентифікувати дані документи та їх редакцію станом на момент укладення договору, що спростовує узгодження сторонами розміру процентів за користування кредитом, а тому вказані документи не можуть вважатися складовою кредитного договору в розумінні вимог Цивільного кодексу України.

Відносно стягнення тіла кредиту просить застосувати позовну давність, яка, на його думку, завершилася 31 грудня 2021 року.

Представники сторін просять розглядати справу без їх участі.

Зважаючи на те, що учасників справи відповідно до ст.ст.128-130 ЦПК України належним чином повідомлено про дату, час і місце розгляду справи, їх явку не визнано обов`язковою, враховуючи достатність матеріалів справи для прийняття рішення та доказів про правовідносини сторін, відсутність необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору, суд, беручи до уваги встановлені строки розгляду цивільних справ, думку сторін, дійшов висновку про можливість розглянути справу у їх відсутність та у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов таких висновків.

Вимоги ст.264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідач скористалася правовою допомогою.

Як встановлено судом, 18 грудня 2018 року між сторонами підписано заяву №401 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в якій ОСОБА_1 просила відповідача встановити на її поточний рахунок у гривнях відкритий за цією заявою кредитний ліміт у сумі 20 000 грн. 00 коп. У заяві сторонами узгоджено, що розрахунковий день 30 число місяця, платіжна дата 30 число місяця, реальна річна процентна ставка складає 47,88 %.

У письмовій вимозі (повідомленні) № вих.506 від 21 жовтня 2019 року позивач вимагає від відповідача негайно погасити заборгованість по кредитному договору в загальному розмірі 26 829 грн. 31 коп. в строк до 28 жовтня 2019 року.

У відповідності до розрахунку заборгованості ОСОБА_1 перед АТ "Перший Український Міжнародний Банк" за кредитним договором №401 від 18 грудня 2018 року станом на 25 листопада 2021 року прострочена заборгованість відповідача, на думку сторони позивача, становить 28 751 грн. 57 коп., в тому числі:

- прострочена заборгованість за сумою кредиту 12 308 грн. 97 коп.;

- прострочена заборгованість за відсотками 16 442 грн. 60 коп.

До спірних правовідносин підлягають застосуванню такі норми права.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України). Згідно ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Згідно змісту ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Аналогічні вимоги ставляться ч.1 ст.1049 ЦК України.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За результатами аналізу встановлених обставин справи та вищенаведених правових норм можна дійти таких висновків.

Отриманню даного кредиту передувало підписання сторонами заяви, в якій відповідач вказала свої анкетні дані.

Відповідачем не заперечується факт отримання нею від позивача кредиту та використання нею кредитних коштів з 20 грудня 2018 року по 30 серпня 2020 року.

Розрахунком заборгованості та випискою з особового рахунку, наданими стороною позивача, підтверджується виконання договору сторонами, що свідчить про їх добровільне волевиявлення на його укладення. Зазначений висновок узгоджується і з положенням ст.204 ЦК України, яка закріплює презумпцію правомірності правочину і означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права і обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Відповідач зобов`язання за вказаним договором в частині погашення заборгованості за наданим кредитом належним чином не виконала, що підтверджується матеріалами справи, чим порушила умови договору та норми чинного законодавства, тому у позивача виникло право вимагати виконання зобов`язання за договором. Кредитор відповідне право вимоги реалізував шляхом пред`явлення до позичальника позову про стягнення боргу за кредитним договором і визначив борг на відповідну дату. Матеріали справи свідчать, що у боржника виникла заборгованість за кредитним договором, а її дії та наміри не свідчать про виконання договірних зобов`язань за кредитним договором та повернення кредиту.

При цьому, доводи представника відповідача у відзиві про пропуск позивачем строку позовної давності при поданні даного позову відхиляються судом з огляду на таке.

Згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Судом встановлено, що сторонами погоджено, що розрахунковим днем та платіжною датою є 30 число місяця.

Як вбачається з розрахунку заборгованості та не заперечується представником відповідача, ОСОБА_1 періодично частково сплачувала заборгованість за наданим кредитом, зокрема на дату погашення заборгованості 29 січня 2019 року нею сплачено 1 759 грн. 41 коп., на 13 березня 2019 року - 494 грн. 77 коп. та 856 грн. 66 коп., на 03 січня 2020 року - 0 грн. 02 коп., на 26 лютого 2021 року - 7 000 грн. 00 коп.

Крім того, як вбачається з відбитку штемпеля на конверті, в якому знаходилась дана позовна заява, її відправлено з м.Київ до Рівненського районного суду Рівненської області 30 грудня 2021 року, що також підтверджується перевіркою трекінгу поштових відправлень "Укрпошти" за номером 491, відповідно до якого відправлення прийнято 30 грудня 2021 року у м.Київ та вручено за довіреністю 10 січня 2022 року у м.Рівне, а тому доводи представника відповідача про те, що банк звернувся з позовом у 2022 році спростовуються матеріалами справи та відхиляються судом як необґрунтовані, оскільки строк позовної давності при поданні даного позову позивачем не пропущено.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 12 308 грн. 97 коп.

Щодо стягнення простроченої заборгованості за відсотками у розмірі 16 442 грн. 60 коп. суд зазначає таке.

У п.п.5.1.6. та 5.1.7. договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб зазначено, що клієнт зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати банку вартість послуг, які надані банком за договором та інші платежі, відповідно до умов договору та встановлених тарифів, сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором.

Суд зазначає, що оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, то вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

При цьому, у матеріалах справи відсутні належні докази, що відповідач, підписуючи заяву №401 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, була ознайомлена саме із вищевказаними умовами договору та встановленими тарифами.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови договору та встановлені тарифи, надані позивачем Публічна пропозиція ПАТ "ПУМБ" на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та Умови надання та обслуговування "Автоматичного овердрафту з фіксованою сумою" та "Автоматичного овердрафту" не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19).

Відтак, у суду відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у кредитному договорі відповідальність у вигляді сплати простроченої заборгованості за відсотками, а тому дійшов висновку відсутність підстав для стягнення з відповідача прострочена заборгованість за відсотками 16 442 грн. 60 коп.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 12 308 грн. 97 коп., а у стягненні простроченої заборгованості за відсотками 16 442 грн. 60 коп. належить відмовити.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить із положень ч.1 ст.141 ЦПК України, де зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подання позову позивач сплатив судовий збір у розмірі 2 270 грн. 00 коп.

Позов задоволено на 42,81 % (12308,97х100:28751,57)

У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 971 грн. 80 коп. (2270х42,81%).

На підставі наведеного, керуючись ст.263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

частково задоволити цивільний позов Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" заборгованість у сумі 12 308 (дванадцять тисяч триста вісім) грн. 97 коп.

У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" судовий збір в розмірі 971 (дев`ятсот сімдесят одна) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк", , місцезнаходження: вул.Андріївська, буд.4, м.Київ.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя: Кушнір Н.В.