Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 641/9829/20
Провадження № 2/553/1938/2022
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15.11.2022 року м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Парахіної Є.В.,

при секретарі - Сіомашко В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, та додаткових витрат, -

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2021 року ОСОБА_3 звернулася до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, та додаткових витрат, посилаючись на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03.12.2008 року. Вони є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач працює у фірмі "Модерн - ХХІ", має стабільний заробіток, підсобне господарство та автомобіль, виготовляє меблі на замовлення, все це приносить йому дохід. На даний час донька є повнолітньою, але продовжує навчатися в "Харківському коледжі текстилю та дизайну" на денній формі навчання на контрактній основі згідно договору № 2МК-4/20 з оплатою 14900 грн. на рік, щомісячна плата за навчання становить 1500 грн. Донька проживає разом з позивачкою та перебуває на повному її забезпеченні. Вказала, що на даний час перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, у зв`язку з чим опинилась в скрутному матеріально становищі. Вважає, що відповідач здоровий та працюючий, а тому може сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, та додаткові витрати в розмірі 50 % щомісячної суми за навчання.

Просить стягнути з ОСОБА_4 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50 % мінімального прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку; стягнути з ОСОБА_4 додаткові витрати на навчання повнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 50 % щомісячної плати за навчання.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03.02.2021 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

18.03.2021 року відповідач ОСОБА_4 подав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , 03.12.2008 року шлюб розірвано. Він є батьком повнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Твердження позивачки про те, що він нерегулярно виплачував аліменти на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 1/4 частці заробітку з 20.10.2011 року та додаткові витрати в розмірі 150 грн. щомісячно за рішеннями суду, не вітав дочку з днем народженням, не купував одяг та шкільне приладдя, не спілкувався з дочкою, не відповідають дійсності. Зазначив, що опікувався донькою, спілкувався з нею, дарував подарунки на день народження та інші свята, перед навчальними роками купував шкільне приладдя та канцелярські товари, одяг, взуття, добровільно надавав матеріальну допомогу наскільки дозволяло матеріальне становище, сплачував аліменти на утримання доньки згідно рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.12.2011 року у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 20.10.2011 року і до повноліття та додаткові витрати на утримання доньки згідно рішення Зміївського районного суду Харківської області від 29.09.2014 року в розмірі 150 грн. щомісячно. Виконавчі провадження були закінчені у зв`язку із повною сплатою аліментів, заборгованість зі сплати аліментів відсутня. Вказав, що працює в ТОВ "Модерн-ХХІ" та отримує мінімальну заробітну плату в розмірі 5000 грн. щомісячно, не є приватним підприємцем та не виготовляє меблі на замовлення, не веде особисте підсобне сільське господарство. У його власності знаходиться автомобіль марки "ВАЗ 2110" 2008 року випуску, який використовує для особистих потреб, а не для заробітку, нерухомого майна у власності не має, будинок за адресою: АДРЕСА_1 , в якому проживає і сім`єю, перебував у власності батьків по 1/2 частці у кожного. Про те, що дочка навчається в "Харківському коледжі текстилю та дизайну" за контрактом, стало відомо лише з позовної заяви, ні колишня дружина, ні донька не повідомляли про це та не просили матеріальної допомоги на навчання. Про матеріальний стан позивачки та дочки ОСОБА_6 йому не відомо. При розірванні шлюбу не проводвся поділ набутого майна в період шлюбу, все майно залишилось у власності позивачки. Також йому відомо, що позивачка здає дві квартири в оренду і з цього має дохід. Позивачка зазначає, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною, однак докази цього не надала, він же знає, що її дитині від другого шлюбу вже більше трьох років. Позивачка вказує на те, що дочка ОСОБА_7 проживає з нею, однак не зазначає де саме. В позові зареєстроване місце проживання позивачки зазначено за адресою: АДРЕСА_2 , ця адреса зазначена і в витягах з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання за 2017 року на ім`я позивачки і на ім`я дочки, а фактична адреса позивачки значиться за адресою: АДРЕСА_3 , фактична адреса місця проживання доньки взагалі не зазначена, таким чином ніяких доказів про те, що донька ОСОБА_7 проживає з позивачкою, суду не надано.

Вказав, що не є здоровою особою, має ряд захворювань, відповідно до висновку НПП "MPT-Центр" від 25.04.2019 року у нього виявлено початкові ознаки остеохондрозу грудного відділу хребта, правосторонній сколіоз, парафорамінальна, лівостороння протрузія диска Th3- Th4. парафорамінальна, правостороння грижа диска Th7- Тh8, форамінальна, центрльна протрузія диска Th8- Th9, периневральні кісти на рівні Th 8 справа, грижі Шморля. Ці захворювання хребта значно сковують його рухливість та обмежують працездатність, тому він не може влаштуватись на роботу з вищим заробітком. На теперішній час на його утриманні знаходиться малолітній син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та непрацездатна матір ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є інвалідом 3 групи за загальним захворюванням безстроково. Отримує пенсію 2100 грн. на місяць. Також несе значні витрати на сплату комунальних платежів. Заперечує проти стягнення додаткових витрат на утримання доньки, позивачка не надала завірену належним чином копію договору на навчання, яка посвідчує вартість навчання 44500 грн., не врахувала, що навчання доньки не викликане особливими обставинами у вигляді розвитку здібностей дитини в розумінні ст. 185 СК України, є бажанням доньки продовжувати навчання у вищому навчальному закладі, відтак витрати на це навчання не можуть вважатись додатковими. Просить відмовити в задоволенні позову.

29.03.2022 року позивач ОСОБА_3 надала відповідь на відзив, де вказала, що спілкування відповідача з донькою є надуманим та неправдивим, донька виросла без його особистої участі в побутовому і навчальному процесах, оздоровленні, відповідач не цікавився життям доньки, місцем її навчання. Відповідач надав неправдиву інформацію щодо наявності у її власності двох квартир, які вона здає в оренду. Місце реєстрації позивача та доньки за однією адресою, відповідає дійсності та підтверджується копією паспортів. Надаючи висновок МРТ від 25.04.2019 року відповідач не надав документального підтвердження понесення витрат на лікування. Ряд інших документів не відповідають викладеному у відзиві, оплата газопостачання не перевищує 500-600 грн., відповідач проживає не один в будинку та не зазначає сукупний розмір доходу сім`ї.

19.05.2021 року відповідач ОСОБА_4 надав заперечення в яких вказав, що з моменту народження доньки ОСОБА_6 та до досягнення нею повноліття постійно займався її вихованням та матеріальним забезпечення, піклувався про стан її здоров`я, наскільки йому дозволяло матеріальне становище. В подальшому донька підросла і стала менше з ним спілкуватись, не потребувала як раніше турботи. Він цікавиться життям доньки, продовжує спілкуватись з нею, з приводу навчання на контрактній основі вона з ним не радилась. Йому дійсно відомо, що ні позивачка, ні донька ОСОБА_7 фактично не проживають за зареєстрованою адресою: АДРЕСА_2 , там проживають студенти, які орендують квартиру у позивачки. Сама позивачка в позовній заяві підтвердила, що фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Донька, ОСОБА_5 фактично проживає з бабусею ОСОБА_10 з дитинства по теперішній час за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується відомостями Голови Безлюдівської селищної ради від 13.05.2021 року № 1120 та актом від 12.05.2021 року депутата Безлюдівської селищної ради Чепурко А.М. Також зазначив, що за вищевказаною адресою знаходяться два житлових будинки, в одному проживають ОСОБА_10 з онукою ОСОБА_11 , а інший будинок, де вони проживали з колишньою дружиною - позивачкою і донькою, в якому він зробив капітальний ремонт, здається в оренду, а кошти використовуються на утримання доньки. Щодо понесення витрат на лікування вказав, що квитанції не збереглися, а витрати на комунальні послуги в будинку, в якому він проживає становлять половину його заробітної плати. Зазначив, що враховуючи його матеріальний стан та стан здоров`я, не має можливості сплачувати аліменти на повнолітню доньку.

Справа перебувала в провадженні судді Комінтернівського районного суду м. Харкова, неодноразово призначалась до розгляду, проте по суті не розглянута.

Згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року "Про введення воєнного стану в Україні" із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан. Строк воєнного стану продовжувався згідно з Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 року, № 133/2022 від 14.03.2022 року, № 341/2022 від 17.05.2022 року та востаннє Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022 року "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" з 05 год. 30 хв. 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 року "Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану" змінено територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду м. Харкова та Комінтернівського районного суду м. Харкова, визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом м. Полтави.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.09.2022 року справу передано на розгляд судді Парахіній Є.В.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Полтави Парахіної Є.В. від 26.09.2022 року справу прийнято до свого провадження та призначено судове засідання.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, але від не надійшла заява про розгляд справи без її присутності, в якій вказала, що просить задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав заяву, в якій він просить розглядати справу без його участі та вказує, що позовною заявою не згоден, так як житлове приміщення в якому прописана донька на протязі багатьох років позивач здавала в оренду та мала з цього дохід, боргів за навчання донька не мала. Зазначив, що в свою чергу не може піти на важку роботу через хворобу хребта та екзему на руках, старий батьківський дім, в якому вони проживають разом з дружиною та 8-ми річним сином, знаходиться в аварійному стані, має численні тріщини по стінах та фундаменту, через брак коштів зовсім не утеплений, вони ледве зводять кінці з кінцями, живуть на вчительську зарплатню дружини та гуманітарну допомогу. Донька не є непрацездатною та нужденною особою, на відмінну від його малолітнього сина, який не може сам себе забезпечувати, працювати. Просив в задоволенні позову відмовити в позові в повному обсязі.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача та заперечення відповідача проти позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 03.08.2002 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний 03.12.2008 року, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 , виданим 03.12.2008 року Комінтернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, розірвання шлюбу зареєстровано 03.12.2008 року, вчинено актовий запис № 621.

Відповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 13.12.2002 року, виданого міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, ОСОБА_4 та ОСОБА_12 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на час розгляду даної справи досягла повноліття.

06.10.2017 року ОСОБА_12 зареєструвала шлюб з ОСОБА_13 , після державної реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище " ОСОБА_14 ".

Згідно Свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_13 та ОСОБА_3 є батьками малолітньої доньки ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Сторони по справі проживають окремо, їхня спільна донька ОСОБА_5 , фактично зареєстрована разом з матір`ю позивачем по даній справі ОСОБА_3 - за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно акту депутата Безлюдівської селищної ради Чепурко А.М. від 12.05.2021 року та відомостей Голови Безлюдівської селищної ради № 1120 від 13.05.2021 року, що подані суду відповідачем, на час обстеження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає у бабусі ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_4 .

Оцінюючи наявні у справі документи, суд приходить до висновку про наявність підстав стверджувати про те, що постійним місцем проживання повнолітньої доньки сторін ОСОБА_5 є місце проживання її матері позивача по справі ОСОБА_3 , той факт, що вона тимчасово без реєстрації певний період може проживати у своєї бабусі, на переконання суду, не спростовує вказані обставини. А відтак позивач правомірно з дотриманням вимог ст. 199 СК України звернулась до суду з даним позовом.

02.09.2020 року між закладом освіти Державний вищий навчальний заклад "Харківський коледж текстилю та дизайну" в особі директора Ємельянової О.А. та ОСОБА_11 і її законним представником ОСОБА_3 укладено Договір (контракт) про надання освітніх послуг № 2МК-4/20, відповідно до п. 1 якого заклад взяв на себе зобов`язання зарахувати вступника на навчання, а саме: здійснити підготовку Вступника за денною формою навчання формою здобуття освіти за освітньою програмою фахового молодшого бакалавра, спеціальність 182 технології легкої промисловості, спеціальність моделювання та конструювання промислових виробів для здобуття рівня фахової передвищої фахового молодшого бакалавра. Строк дії договору з 15.09.2020 року по 306.2023 року.

Згідно довідки Державного вищого навчального закладу "Харківський коледж текстилю та дизайну" № 05-01/254 від 17.11.2020 року ОСОБА_5 є студенткою 1-го курсу МКс-11 денного відділення ДВНЗ "Харківський коледж текстилю та дизайну". Навчається з 01.09.2020 року (наказ № 2-103 від 02.09.2020 року), закінчує навчання 30.06.2023 року. Навчання за контрактною формою.

Як вбачається з квитанцій № 9991 від 10.09.2020 року на суму 5940 грн. 00 коп., квитанції № 75291006 від 20.01.2021 року на суму 1490 грн. 00 коп., квитанції № 77532905 від 09.02.2021 року на суму 1500 грн., квитанції № 3485 від 10.12.2020 року на суму 1500 грн., квитанції № 81101139 від 10.03.2021 року на суму 1500 грн., ОСОБА_3 сплатила кошти на рахунок Державного вищого навчального закладу "Харківський коледж текстилю та дизайну" за навчання ОСОБА_5 .

Таким чином, наявні у справі докази об`єктивно підтверджують той факт, що повнолітня донька сторін продовжує навчання.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідач вказував, що брав участь в утриманні доньки, регулярно та в повному обсязі сплачував аліменти та додаткові витрати на її утримання до досягнення повноліття. На підтвердження своїх доводів надав суду постанову державного виконавця Київського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 10.03.2021 року, якою закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-3297, виданого 11.12.2011 року Комінтернівським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_12 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.10.2011 року і до повноліття, або зміни матеріального становища сторін; постанову державного виконавця Київського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 19.05.2016 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 621/1669/14-ц, виданого 29.09.2014 року Зміївським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_12 додаткових витрат на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що викликані особливими обставинами у розмірі 150 грн. щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позову до закінчення навчання дитини у Комунальному початковому спеціалізованому мистецькому навчальному закладі "Дитяча школа мистецтв ім. І.О. Дунаєвського"; довідку Київського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) № 14.3-39/39801/12 від 16.10.2019 року, за якою згідно розрахунку заборгованості станом на 16.10.2019 року заборгованість зі сплати аліментів відсутня згідно виконавчого листа № 2-3297, який виданий 11.12.2011 року Комінтернівським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_12 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.10.2011 року і до повноліття, або зміни матеріального становища сторін.

Обґрунтовуючи заперечення проти позову, відповідач вказував на відсутність можливості надавати матеріальну допомогу повнолітній донці, яка продовжує навчання, що є основною підставою для стягнення таких коштів згідно ст. 199 СК України, у зв`язку з перебуванням у нього на утриманні малолітнього сина від іншого шлюбу та матері, яка є інвалідом, низьким рівнем доходу та незадовільним станом здоров`я. На підтвердження позиції надав суду ряд документів щодо наявності у відповідача сім`ї та щодо розміру його доходу та стану здоров`я.

Так, відповідно до Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 08.08.2014 року, 08 серпня 2014 року ОСОБА_4 та ОСОБА_16 зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Вербівської сільської ради Балаклійського району Харківської області, про що зроблений актовий запис № 08.

Згідно Свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_16 є батьками малолітнього сина ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З довідки ТОВ "МОДЕРН-ХХІ" № 11 від 12.03.2021 року вбачається, що ОСОБА_4 працює в ТОВ "МОДЕРН-ХХІ" з 16.11.2015 року, на даний момент займає посаду складальник виробі, нарахована заробітна плата, податки та аліменти за період з березня 2020 року по лютий 2021 року складають 63101 грн. 74 коп.

Відповідно до довідки ТОВ "МОДЕРН-ХХІ" № 26 від 16.12.2020 року, ОСОБА_4 займає посаду складальник виробів, нарахована заробітна плата за період з січня 2020 року по листопад 2020 року становить 55528 грн. 81 коп., утримано податок з доходів фізичних осіб 9995 грн. 19 коп., військовий збір 832 грн. 94 коп., виплачено 32351 грн. 68 копп, сплачено аліменти 12449 грн. 00 коп.

Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 199051369 від 05.02.2020 року, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_5 належить на праві приватної спільної часткової власності - 1/2 ОСОБА_9 .

Як вбачається з довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 170 від 11.03.2021 року, виданої Відділом реєстраційних послуг Зміївської міської ради, за адресою: АДРЕСА_5 , - зареєстровані заявник - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мати - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дружина ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , син ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до довідки КП "Зміївське бюро технічної інвентаризації, землевпорядкування, містобудування та архітектури" № 1106 від 29.01.2020 року згідно архівних матеріалів КП "Зміївське БТІ ЗМА" житловий будинок АДРЕСА_5 станом на 31.12.2012 року належав: 1/2 частка - гр. ОСОБА_18 1/2 частка -гр. ОСОБА_9 .

Згідно акту обстеження приміщення, яке розташоване за адресою АДРЕСА_5 , якій належить на праві власності гр. ОСОБА_9 , складеного та підписаного 22.03.2021 року мешканцями с. Левківка Чугуївського району Харківської області ОСОБА_19 , мешкає: АДРЕСА_6 , ОСОБА_20 , що мешкає: АДРЕСА_6 , - в присутності мешканки АДРЕСА_5 , гр. ОСОБА_9 , за результатом обстеження встановлено: в домоволодінні проживають 4 чоловіка, житловий будинок загальною площею 79,1 кв.м, зовнішні стіни мають численні тріщини, фундамент будівлі потребує укріплення, зовнішні стіни потребують утеплення, взагалі будинок потребує капітального ремонту.

Відповідачем надано суду платіжні документи щодо витрат на утримання житлового будинку, де проживає. При цьому, суд звертає увагу, що власником вказаного будинку є саме ОСОБА_9 , й у відповідності до вимог ст. 322 ЦК України саме на неї покладений обов`язок з несення цих витрат.

На підтвердження стану свого здоров`я відповідачем суду надано висновок НПП "MPT-Центр" від 25.04.2019 року, консультативне заключення № 846616 Державної установи Інститут патології хребта та суглобів ім. проф. М.І. Ситенко, направлення на остеження та опіх з власної амбулаторної картки, лист КНП "Зміївська центральна районна лікарня" Зміївської міської ради Харківської області за № 627 від 24.03.2021 року, згідно якого ОСОБА_4 звертався за медичною допомогою до сімейного лікаря, отримував амбулаторне лікування 25.01-01.02.2019 року, 29.01.-07.02.2020 року з діагнозом гострий бронхіт, до невропатолога 29.01.2019 року - встановлено діагноз торакалгія, помірний больовий синдром, 26.04.2019 року встановлено діагноз торакалгія, тонічний варіант, больовий синдром, 02.09.2019 року діагноз люмбалгія на фоні остеохондрозу поперекового відділу хребта, 28.01.2020 року діагноз гостра лівобічна люмбоішиалгія на фоні остеохондрозу грудного відділу хребта, до дерматолога 19.02.2020 року діагноз хронічна екзема кісток загострення; проходив обстеження - 18.04.2019 року УЗД органів черевної порожнини, 2504.2019 року МРТ грудного відділу хребта, 16.03.2021 року консультований вертебрологом.

Відповідач ОСОБА_4 має матір пенсійного віку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 , виданим 03.09.1977 року, ОСОБА_9 є інвалідом 3 групи, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_7 , виданим 05.02.2020 року Пенсійним фондом України, та довідкою до акту огляду МСЕК серії ХАР-07 № 028286, виданої 11.03.2009 року.

Також надано документи, що об`єктивно підтверджують той факт, що матір відповідача має ряд захворювань та проходить лікування, а також отримує пенсію, тобто має самостійний дохід. При цьому, жодних об`єктивних доказів того, що вона є такою, що потребує додаткової матеріальної допомоги, а відповідач фактично надає їй таку допомогу, судом не встановлено..

Враховуючи викладене, аналізуючи наявні у справі докази, беручи до уваги обґрунтування позовних вимог, наведене позивачем, та зміст заперечень відповідача проти позову, з огляду на те, що повнолітня донька сторін навчається на платній основі у навчальному закладі на денній формі навчання, не має самостійного доходу, вона має право на утримання матеріальної допомоги від батька на період навчання.

З урахуванням наявних у справі та досліджених судом доказів, які доводять, що відповідач має постійне місце роботи та стабільний дохід, розмір якого дозволяв у повному обсязі виконувати обов`язок зі сплати аліментів на утримання доньки до досягнення нею повноліття у розмірі 1/4 частини доходу та сплачувати у повному обсязі додаткові витрати на дитину, відсутність об`єктивних даних на підтвердження того, що він за станом здоров`я не має можливості працювати та несе значні витрати на лікування, суд приходить до висновку про наявність підстав для висновку, що він має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці на період її навчання.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, який підлягає стягненню з ОСОБА_4 на користь позивача, суд бере до уваги наявність у відповідача малолітнього сина, який об`єктивно перебуває на його утримання, враховує, що можливість брати участь у витратах на утримання повнолітньої доньки не може ставити у невигідне становище дитину, яка не досягла повноліття та потребує матеріальної допомоги з боку батька, а тому суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову ОСОБА_3 , стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання повнолітньої доньки в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача до закінчення донькою навчання, але не більше, ніж до досягнення ним 23-річного віку, починаючи з 08.12.2020 року.

При цьому, оскільки обмеження мінімального розміру аліментів встановлене чинним сімейним законодавством в ч. 2 ст. 182 СК України виключно при стягненні аліментів на утримання неповнолітніх дітей, вказана норма не підлягає застосуванню до відносин між батьками і повнолітніми дочкою, сином щодо надання їм утримання з урахуванням положень ст. 201 СК України, суд не знаходить підстав для визначення вказаного обмеження.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат на навчання доньки в розмірі 50 % щомісячної оплати, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, має каліцтво. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, танців, певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

Верховний Суд України роз`яснив, що вказане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі (постанова від 13.09.2017 в справі № 6-1489цс17).

У п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що відповідно до ст. 185 СК України до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами. У зв`язку із особливими обставинами (розвиток здібностей дитини, тяжка хвороба, каліцтво дитини, тощо) потрібні значні додаткові витрати, тому розмір додаткових витрат, що стягується, повинен визначатися залежно від дійсно понесених або передбачуваних витрат.

Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ними аліментів. Чинним законодавством не передбачена можливість повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 10 травня 2018 року у справі № 61-15690св18.

Навчання особи з метою здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Отже такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті 185 СК України.

Такого висновку суд дійшов з урахуванням правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 26 серпня 2020 року у справі № 336/1488/19, від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18, від 16 жовтня 2019 року у справі № 219/1766/18.

Поряд з цим, при вирішенні позовних вимог в цій частині суд враховує той факт, що відповідно до положень ст. 201 СК України до відносин між батьками і повнолітніми дочкою, сином щодо надання їм утримання не застосовуються норми ст. 185 СК України.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_4 додаткових витрат на навчання повнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 50 % щомісячної плати за навчання, не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 76-83, 89, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_21 (місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_8 ) до ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_5 , РНОКПП - НОМЕР_9 ) про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, та додаткових витрат задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , аліменти щомісячно в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до закінчення нею навчання, але не більше, ніж до досягнення 23-річного віку, починаючи з 08 грудня 2020 року.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі до Полтавського апеляційного суду апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 21.11.2022 року.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиЄ. В. Парахіна