Провадження № 22-ц/802/1018/22 Категорія: 84 Доповідач: Матвійчук Л. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Матвійчук Л. В.,

суддів - Данилюк В. А., Шевчук Л. Я.,

з участю секретаря судового засідання Губарик К. А.,

представника позивача Борща Н. М.,

третьої особи ОСОБА_1 ,

представника третьої особи Раулець М. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконним рішення житлової комісії за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 вересня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом та просив суд визнати незаконним рішення, оформлене протоколом № 9 засідання житлової комісії Луцького прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 21 грудня 2020 року про розподіл для постійного користування квартир по АДРЕСА_1 , без врахування його черги під № 3 у квартирному обліку.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 вересня 2022 року у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2 відмовлено на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Роз`яснено позивачу ОСОБА_2 , що розгляд його справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач 6 прикордонний Волинський загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України просив апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду - без змін.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши пояснення представника позивача, третьої особи та її представника, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, оскаржувану ухвалу суду - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, виходячи з таких мотивів.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкриті провадження у справі за позовом ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що згідно із п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України подана ним заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки розгляд справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Однак, із зазначеним висновком суду першої інстанції погодитись не можна із таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Так з матеріалів справи слідує, що ОСОБА_2 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із зазначеним позовом та просив суд визнати незаконним рішення, оформлене протоколом № 9 засідання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 21 грудня 2020 року про розподіл для постійного користування квартир по АДРЕСА_1 , без врахування його черги під № 3 у квартирному обліку.

Обґрунтовуючи відмову у відкритті провадження у цій справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суд покликався на правову позицію, яка викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року № 362/643/21, згідно якої спори щодо оскарження особами з числа військовослужбовців рішень, дій чи бездіяльності відомчих житлових (житлово-побутових, з контролю за розподілом житла) комісій є спорами з приводу проходження позивачами військової служби як різновиду служби публічної. Такі спори належать до юрисдикції адміністративних судів.

Суд вважаючи, що цей спір стосується оскарження колишнім військовослужбовцем рішення відомчої житлової комісії, тому він пов`язаний з проходженням публічної служби та не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Однак, дійшовши висновку про відмову у відкритті провадження за позовом ОСОБА_2 у цій справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що він перебуває з відповідачем у трудових відносинах, працюючи з 16 липня 1999 року і по даний час на посаді водія та не проходить військову службу (23 квітня 1999 року позивач звільнений з військової служби в запас Збройних сил України у зв`язку із закінченням дії контракту), тобто вказаний спір є цивільним, оскільки не пов`язаний із проходженням позивачем публічної служби.

Крім того, суд не врахував тієї обставини, що справа за аналогічною позовною заявою ОСОБА_2 уже розглядалася судом в порядку цивільного судочинства, проте постановою касаційної інстанції рішення апеляційного суду було скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні позову, яка обґрунтована тим, що апеляційний суд ухвалюючи нове рішення у справі, не перевірив обставин впливу судового рішення на права, обов`язки та інтереси інших осіб, яким на підставі оскаржуваного позивачем рішення житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 було виділено квартири, та не вирішив питання щодо залучення їх до участі у справі як третіх осіб.

Наведене свідчить про те, що суд першої інстанції зробив неправильний висновок, що подана ОСОБА_2 заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції порушив норми процесуального права, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України є підставою для її скасування із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367-369, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 вересня 2022 року у цій справі скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий-суддя

Судді: