Справа № 303/1847/22
24 листопада 2022 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в особі
в особі головуючого судді Монич В.О.
за участю секретаря судових засідань Добош О.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мукачево в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , треті особи ОСОБА_4 , Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-грант» про стягнення шкоди заподіяної дорожньо-транспортною пригодою,
10 березня 2022 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у відшкодування шкоди завданої ДТП, що мало місце 19.08.2020 року у розмірі 468 716,76 гривень, з яких 438 716,76 гривень у відшкодування матеріальної шкоди, 30 000 гривень у відшкодування моральної шкоди та 4 687,20 гривень сплаченого судового збору.
Позов мотивований тим, що 19 серпня 2020 року ОСОБА_4 о 21 годині 00 хвилин на а/д Мукачево-Рогатин на вул. Пушкіна у с.Залужжя Мукачівського району, керуючи транспортним засобом «VOLVO FN», номерний знак НОМЕР_1 з причепом номерний знак НОМЕР_2 , в порушення вимог п.п. 2.3 б), 10.1, 12.1, 13.1 ПДР України допустив зіткнення з автомобілем «Mercedes-Benz Sprinter», номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався по зустрічній смузі, після чого відбулося перекидання транспортного засобу «VOLVO FN». У результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно постанови Гощанського районного суду Рівненської області у справі №557/62/21 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень. Постанова набула законної сили.
Відповідно до реєстру МТСБУ станом на день ДТП, транспортний засіб VOLVO FN», номерний знак НОМЕР_1 забезпечений полісом № АО2823422, виданим ТОВ Страхова компанія «Альфа-гарант», натомість рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 15 листопада 2021 року у виплаті страхового відшкодування відмовлено з мотивів порушення річного строку подачі заяви про виплату страхового відшкодування. За таких обставин стягнення шкоди має бути проведено з власника автомобіля в межах строку позовної давності.
Відповідно до ч.2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).
З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує двісті п`ятдесят прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3 ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку.
Враховуючи викладене, Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.06.2022 року, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.
Оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Суд виходить з того, що згідно з положеннями ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною першою ст. 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Під способом захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів зазначений у ст.16 Цивільного кодексу України.
За змістом п.8 частини другої ст.16 ЦК України, одним із способів захисту порушеного права є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Згідно з вимогами п.п.1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.
Щодо позовної вимоги в частині стягнення 438 716,76 грн., з Фізичної особи підприємця на користь позивача у відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП, суд констатує наступне.
Судом встановлено, що 19 серпня 2020 року ОСОБА_4 о 21 годині 00 хвилин на а/д Мукачево-Рогатин на вул.Пушкіна у с.Залужжя Мукачівського району, керуючи транспортним засобом «VOLVO FN», номерний знак НОМЕР_1 , з причепом номерний знак НОМЕР_2 , в порушення вимог п.п. 2.3 б), 10.1, 12.1, 13.1 ПДР України допустив зіткнення з автомобілем «Mercedes-Benz Sprinter», номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався по зустрічній смузі, після чого відбулося перекидання транспортного засобу «VOLVO FN». У результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Постановою Гощанського районного суду Рівненської області у справі №557/62/21 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст..124 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень.Постанова набула законної сили (а.с.13) .
Крім того, вищевказаною Постановою суду встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює водієм ФОП ОСОБА_3 ( а.с.13).
Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
В зв`язку з наведеним, вина ОСОБА_4 , в скоєні правопорушення встановлена та не підлягає доказуванню.
Згідно звіту про оцінку вартості транспортного засобу від 31.08.2020 року вартість шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу «Mercedes-Benz Sprinter», номерний знак НОМЕР_3 становить 438 716,76 гривень (а.с. 16-18).
Відповідно до реєстру МТСБУ станом на день ДТП, транспортний засіб VOLVO FN», номерний знак НОМЕР_1 забезпечений полісом № АО2823422, виданим ТОВ Страхова компанія «Альфа-гарант» (міститься у матеріалах дослідженої цивільної справи № 303/7098/21).
Правовідносини, що виникають під час дії договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються спеціальним Законом.
Даний закон є спеціальним, зокрема п. 2.1 ст. 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування» , цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.
Статтею 6 Закону визначено, що Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Згідно ст. 39.1 Закону, Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту.
Відповідно до п.35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.
Згідно ч. 36.1 ст. 36 Закону передбачено, що страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.
Зокрема у п.74 Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.
Таким чином, позовні вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 130 000 гривень підлягають стягненню з ТОВ Страхова компанія «Альфа-гарант», тобто позовні вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 130 000 гривень пред`явлено позивачем до неналежного відповідача, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.
Загальні положення про відшкодування завданої майнової шкоди закріплені в ст. 1166 ЦК України, де передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Постановою Гощанського районного суду Рівненської області у справі №557/62/21 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст..124 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень. Крім того, вищевказаною Постановою суду встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює водієм ФОП ОСОБА_3 (ас.13).
Згідно ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Так, ст. 1187 ЦК України встановлює особливого суб`єкта, відповідального за завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки.
Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України таким суб`єктом є особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Не є таким суб`єктом і не несе відповідальності перед потерпілим за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.
Зазначений висновок узгоджується і з нормою ч. 1 ст. 1172 ЦК України та ч. 2 ст. 1187 ЦК України.
Отже, аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року у справі № 6-1737цс15).
З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовної вимоги щодо стягнення з Фізичної особи підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 338 716,76 грн. у відшкодування матеріальної шкоди.
Позовна вимога про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 30 000 гривень у відшкодування моральної шкоди не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.
Згідно постанови Гощанського районного суду Рівненської області у справі №557/62/21 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень. Постанова набула законної сили (а.с.13).
Відповідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою статті 1167 Цивільного кодексу України.
Вбачається, що моральна шкода підлягає стягненню з ОСОБА_4 , а не з ФОП ОСОБА_3 .
Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні в цій частині позову через пред`явлення позивачем вимоги до неналежної особи.
Суд ухвалюючи рішення також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів сторін), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до ст.10 ЦПК України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші, зазначені сторонами у заявах по суті справи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково, то розмір сплаченого ним судового збору при зверненні до суду з цим позовом підлягає стягненню з відповідача на його користь пропорційно задоволеним вимогам.
Розмір заявлених вимог 468 716, 76 грн. (4 687,20 грн. - розмір судового збору, що підлягав сплаті при зверненні до суду з цим позовом), розмір вимог, що підлягають задоволенню 308 716, 76 грн. (3087,18 грн - розмір судового збору, пропорційний до задоволеної частини вимог).
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3087, 18 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.15,16, 1167 ЦК України, ст.ст, ст.12,13,19,82,141, 255, 264, 274 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , треті особи ОСОБА_4 , Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-грант» про стягнення шкоди заподіяної дорожньо-транспортною пригодою задоволити частково.
Стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 308 716 (триста вісім тисяч сімсот шістнадцять) гривень 76 копійок у відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 3087 (три тисячі вісімдесят сім) гривень 18 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 .

Третя особа: ОСОБА_4 , АДРЕСА_3 .

Третя особа: ТОВ Страхова компанія «Альфа-гарант», м. Київ, вул. Лесі Українки, 26.

Головуючий В.О. Монич