Справа № 367/7670/21
Провадження №2/367/4546/2022
31 жовтня 2022 року Ірпінський міський суд Київської області у складі
головуючого судді Линника В.Я.,
за участі секретаря Балинської О.С.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради, про визначення місця проживання дитини з батьком, -
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Торута Людмила Павлівна звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради, про визначення місця проживання дитини з батьком, мотивуючи свої вимоги тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають спільну дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 26.04.2018 р. Ірпінський міський суд Київської області ухвалив рішення, яким розірвав шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . 26.12.2019 р. Ірпінський міський суд Київської області ухвалив рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини. Позивач виконує свої зобов`язання та сплачує аліменти у встановленому розмірі. Заборгованості по сплаті аліментів не має.
Починаючи з моменту народження дитини, позивач приймає активну участь у вихованні та фінансуванні потреб дитини, проте після розірвання шлюбу такі дії зустрічають супротив зі сторони відповідачки. Незважаючи на те, що відповідачка не займається вихованням сина, оскільки такі обов`язки виконує прабабуся ОСОБА_5 , відповідачка почала чинити позивачу перешкоди у спілкуванні з сином.
22.09.2021 р. цивільний чоловік відповідачки - ОСОБА_6 прийшов до місця свого мешкання (в стані наркотичного сп`яніння) та безпідставно, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс дитині удари в область обличчя та правого вуха, чим спричинив тілесні ушкодження у виді синців та саден обличчя, що підтверджується фотокартками та довідками з лікарні.
Зазначає, що нанесення співмешканцем відповідачки тілесних ушкоджень дитині свідчить про домашнє насильство в сім`ї, а дитина є жертвою такого насильства. Мати фактично ніяким чином не захищає інтереси дитини, не піклується про її здоров`я, відстоює інтереси насильника - покидає дитину: на декілька днів після інциденту їде до свого цивільного чоловіка та залишає дитину, яка потерпіла від фізичних та моральних страждань.
Таким чином, проживання дитини разом з матір`ю шкодить інтересам дитини, її здоров`ю, психічному стану, а сама дитина потребує батьківської уваги та піклування.
Враховуючи тісний взаємозв`язок сина з батьком, цей позов покликаний захистити права не лише батька дитини, а і дитини, оскільки син має усі права на отримання батьківської турботи та любові, а його проживання разом з батьком найкраще забезпечить інтереси дитини.
Просить визначити місце проживання сина ОСОБА_4 разом із батьком - ОСОБА_1 .
Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, наведених у позові.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час, дату і місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилась, про час, дату і місце слухання справи повідомлялась належним чином, відзив до суду не подала, а тому, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без її участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим повторно 17.03.2018 р. Ірпінським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (а.с. 9).
Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 26.04.2018 р. по справі № 367/2002/18 вирішено розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , при реєстрації розірвання шлюбу відновити відповідачці дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 » (а.с. 10-11).

Після припинення шлюбу спільний син сторін залишився проживати разом з матір`ю ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_5 , мати відповідачки, в судовому засіданні повідомила, що співмешканець ОСОБА_3 - ОСОБА_6 постійно б`є, принижує і ображає дитину, не дозволяє ОСОБА_4 зустрічатись з батьком, а ОСОБА_3 в усьому підтримує свого співмешканця. Наприклад, коли ОСОБА_6 змушував ОСОБА_4 казати на себе та на свого батька «дебіл», або коли роздягнув до трусів і виставив за двері квартири в коридор будинку, ОСОБА_3 не заступилась за сина. ОСОБА_4 дуже сумував за батьком, адже мама не приділяла йому уваги.

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 15.11.2021 р. по справі № 367/7677/21 встановлено, що ОСОБА_6 22.09.2021 р. вчинив домашнє насильство по відношенню до малолітнього ОСОБА_4 , а саме: кричав, дав ляпаса рукою по обличчю, у зв`язку з чим його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (а.с. 122).

У рішенні Ірпінського міського суду Київської області від 01.12.2021 р. по справі № 367/7866/21 суд дійшов висновку, що ОСОБА_6 вчиняє домашнє насильство стосовно малолітньої дитини своєї співмешканки ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , тому видав обмежувальний припис терміном дії шість місяців, яким ОСОБА_6 заборонено з`являтися чи наближатися на відстань ближче ніж 100 метрів до дитини - ОСОБА_4 , та на відстань 500 метрів до місця проживання дитини; заборонено особисто або через третіх осіб розшукувати ОСОБА_4 , переслідувати його та в будь-який спосіб спілкуватися з дитиною; заборонено вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_4 , або контактувати з ним через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб (а.с. 116-121).

Комісія з питань захисту прав дітей при виконавчому комітеті Ірпінської міської ради рекомендувала визначити місце проживання дитини з батьком. Батьком створені належні умови для проживання, навчання та розвитку дитини. У дитини налагоджений контакт з дружиною батька. Вказані обставини підтверджуються висновком органу опіки та піклування про визначення місця проживання дитини від 02.08.2022 р. № 49/6 (а.с. 74).

За місцем проживання та роботи позивач характеризується позитивно, що підтверджується характеристикою ДОП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області від 10.09.2019 р. (а.с. 12) та характеристикою ТОВ «Аутсорсинг Бізнес Груп» від 28.09.2021 р. (а.с. 13).

Відповідно до ч. 3 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є, зокрема, місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає.

Частинами 1, 2 ст. 161 СК України визначено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

ЄСПЛ неодноразово наголошував, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.

При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14.02.2019 р. по справі № 377/128/18 (провадження № 61-44680св18) зазначено, що «тлумачення ч. 1 ст. 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку».

Принцип 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 р., проголошує, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

При цьому, поняття «розлучення дитини та матері» не є тотожним поняттю «визначення різних місць проживання матері та дитини», оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу та порядку спілкування з дитиною або за рішенням органу опіки та піклування чи за судовим рішенням з цього питання.

При вирішенні питання про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_4 , суд враховує, що, проживаючи з матір`ю, дитина стала жертвою домашнього насильства з боку співмешканця останньої, а мати не стає на захист малолітнього сина, що безперечно негативно впливає на розвиток дитини.

В контексті першочергового урахування інтересів дитини, зважаючи на створення батьком необхідних умов для проживання та розвитку сина та недобросовісне виконання батьківських обов`язків матір`ю дитини, суд доходить висновку про обґрунтованість вимоги про визначення місця проживання дитини саме з батьком.

В силу ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 908,00 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 141, 150, 157-162 СК України, керуючись ст.ст. 81, 277, 282, 259 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Задовольнити позов.

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на сплату судового збору в розмірі 908,00 грн. (Дев?ятсот вісім гривень 00 коп.)

Рішення в повному обсязі буде складено до 10.11.2022 р.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: В.Я. Линник