Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі - головуючий суддя Цуранов А. Ю., при секретарі Олексієнко Ю. В.,

за участю:

позивач - ОСОБА_1 ;

представник позивача - ОСОБА_2 ;

представник відповідача - ОСОБА_3 ;

представник третьої особи-3 - Река Л.Г.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , треті особи: 1) Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області; 2) Кагарлицька міська рада Обухівського району Київської області, 3) Служба у справах дітей та сім`ї Узинської територіальної громади, про зміну місця проживання неповнолітніх дітей,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2021 року позивач ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточненого позову просить: 1) визначити місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з його батьком ОСОБА_1 ; 2) змінити місце проживання трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визначене за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.05.2020 року у справі № 357/12320/19, та залишити проживати їх разом з батьком ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог вказував, що сторони з 18.07.1998 року перебували у зареєстрованому шлюбі, разом не проживають. Від вказаного шлюбу подружжя має сім неповнолітніх дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.05.2020 року місце проживання дітей визначено разом з матір`ю. Проте, діти періодично проживають з позивачем, а з 28.07.2021 року четверо дітей: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і ОСОБА_12 постійно проживають з батьком. Діти самостійно приїхали до батька та відмовились проживати разом з матір`ю. Сторони не можуть дійти згоди щодо проживання дітей, тому позивач звернувся до суду.

01.09.2021 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю.

26.10.2021 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні, залучено до участі у справі в якості третьої особи Службу у справах дітей та сім`ї Узинської ТГ.

25.11.2021 року на адресу суду надійшов відзив ОСОБА_4 з запереченнями на позов. Вказаний відзив мотивований тим, що рішенням суду, яке набрало законної сили, визначено місце проживання дітей разом з матір`ю та Службою у справах дітей Узинської міської ради рекомендовано за доцільне визначено спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з дітьми згідно графіка без присутності матері за домовленості між батьками. Вказує, що не чинила перешкод у спілкуванні батька з дітьми, натомість позивач систематично порушує графік участі у спілкуванні з дітьми та не виконує рішення суду про визначення місця проживання дітей. 28.07.2021 року ОСОБА_1 забрав двох дітей - ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , до місця свого проживання та коли відповідач приїжджала їх провідати не пускав її до приміщення та чинив перешкоди у спілкуванні з дітьми, батько маніпулює свідомістю дітей та налаштовує їх проти матері. Після завершення літніх канікул він не повернув дітей, не зважаючи на те, що діти повинні були розпочати навчання та на численні прохання про повернення дітей він не реагує. Зазначила, що неодноразово зверталась до поліції та на урядову «Гарячу лінію» з даного приводу. Підставами для звернення до суду з новим позовом про визначення (зміну) місця проживання дітей не можуть бути обставини, які виникли внаслідок неправомірної поведінки позивача. Переконана, що зміна місця проживання дітей не буде відповідати інтересам дітей, а після їх проживання у батька вони розповідають про молоду співмешканку батька, з якою останній розпиває спиртні напої, курить, вживає ненормативну лексику та принизливі слова. Поведінка дітей після проживання у батька змінюється у гіршу сторону, вони починають вживати ненормативну лексику, стають неврівноваженими та агресивними, позивачу доводиться прикладати багато зусиль та терпіння для налаштування дітей на навчання. Крім того, позивачем не створені відповідні умови для проживання та виховання дітей, натомість відповідач проживає у власному будинку, де є все для дітей. Зазначила про можливість дітей, яким виповнилось 14 років, самостійно обирати місце проживання. Просила відмовити у задоволенні позову повністю.

25.11.2021 року ухвалою суду доручено Службі у справах дітей Кагарлицької міської ради Обухівського району Київської області в межах встановлених законом повноважень скласти та направити на адресу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області висновок про розв`язання спору про зміну місця проживання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

12.01.2022 року на адресу суду надійшов висновок Кагарлицької міської ради.

13.01.2022 року на адресу суду через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив ОСОБА_4 , в якому вказано про те, що діти самостійно без будь-якого примусу з боку батька приїхали проживати до нього, з їх слів мати знущається над ними, здійснює на них психологічний тиск та фізичний вплив, навантажує важкою фізичною працею, здійснює економічне насилля, а тому діти категорично відмовились проживати з нею. Позивачем було направлено ряд заяв до органу опіки та піклування і до поліції з повідомленням про домашнє насилля, яке ймовірно чиниться над його дітьми з боку колишньої дружини. Коли діти прибули до батька проживати, вони були в пригніченому стані, а тому батько змушений був звернутись до медичного психолога для лікування та реабілітації дітей від психологічних травм, нанесених матір`ю. На сьогоднішній день з дітьми постійно працює психолог, а також за заявою батька здійснюється соціальний супровід сім`ї. Вказано, що позивачем вживаються всі можливі заходи щодо відновлення взаємовідносин між матір`ю та дітьми, однак діти категорично заперечують проти цього. Відповідач постійно вчиняє сварки не тільки вдома, а і в навчальних закладах, де знаходяться діти, а також інших установах. На сьогодні діти позбавлені права на освіту, оскільки навчальний заклад в якому вони мали навчатися за місцем проживання батька не отримав документи на дітей, оскільки мама заборонила адміністрації школи, в якій вони навчались за місцем її проживання, передавати такі документи. Повторно висловлено прохання задовольнити позов в повному обсязі.

02.02.2022 року ухвалою суду повернуто заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом: 1) встановлення місця навчання двох неповнолітніх дітей ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 - ІНФОРМАЦІЯ_4 , до ухвалення рішення та набрання законної сили у цивільній справі № 357/10239/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , треті особи: 1) Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області; 2) Кагарлицька міська рада Обухівського району Київської області, третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Узинської територіальної громади, про зміну місця проживання неповнолітніх дітей, за місцем проживання їх батька ОСОБА_1 ; 2) зобов`язати матір дітей - ОСОБА_4 , надати дозвіл Макіївському навчально-виховному об`єднанню "Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - заклад дошкільної освіти" передати батьку дітей ОСОБА_1 необхідні документи для зарахування на навчання неповнолітніх дітей ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 - ІНФОРМАЦІЯ_4 , до Комунального закладу Кагарлицької міської ради "Опорний загальноосвітній навчальний заклад "Мирівська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів".

08.02.2022 року на адресу суду від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в обґрунтування яких зазначено про те, що за результатами перевірок факти домашнього насилля матері відносно дітей не знайшли свого підтвердження та ознаки будь-яких правопорушень не виявлені. Вказано про те, що фахівець, який працює з дітьми повинен мати необхідні знання та навички в роботі у галузі дитячої психології, а надані позивачем заключення за результатами психологічного обстеження дітей не можуть бути прийняті судом до уваги та є неналежним доказом, оскільки не є висновком експерта в цій галузі, не містить посилань на використані методики, відсутнє дослідження ознак впливу батька на дітей. Також заключення не містить відомостей, що психолог обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві висновки. Повторно вказано про вчинення батьком перешкод матері у спілкуванні з дітьми та повторно просила відмовити у задоволенні позову.

08.02.2022 року ухвалою суду на місці закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

10.02.2022 року на адресу суду надійшло пояснення відповідача з аналогічними до попередніх обґрунтувань щодо впливу батька на дітей та недостовірності висновку психолога. Вказано, що метою ОСОБА_1 щодо необхідності проживання дітей разом з ним є його меркантильний інтерес, оскільки він постійно уникав обов`язку отримувати дітей і ніде не працював.

26.07.2022 року ухвалою суду доручено Службі у справах дітей та сім`ї Узинської об`єднаної територіальної громади в межах встановлених законом повноважень скласти та направити на адресу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області висновок про розв`язання спору (позову) про зміну місця проживання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

16.08.2022 року на електронну адресу суду надійшло пояснення ОСОБА_4 , в якому вона зазначила, що після оголошення воєнного стану в Україні вона запропонувала позивачу примирення, повернути роз`єднаних дітей додому та евакуювати їх разом з нею за кордон, однак він відмовився, тому відповідач змушена була евакуюватися за кордон з частиною діток (з трьома дітьми). Вказано, що позивач використав це і що він являється співвласником будинку в с. Макіївка, позривав замки, переїхав жити в цей будинок та перевіз туди свої речі. Відповідач вказує, що працює та утримує евакуйованих дітей та тих, які залишились з батьком, висилаючи посилки та кошти, а батько дітей ніде не працює, проживає за її кошт та не виконує батьківських обов`язків. Вказує, що окрім їх спільних дев`яти дітей, частина з яких є повнолітніми, позивач має ще троє позашлюбних.

19.08.2022 року на адресу суду надійшов висновок Служби у справах дітей та сім`ї Узинської об`єднаної територіальної громади щодо розв`язання спору про місце проживання ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 .

19.08.2022 року в судовому засіданні в присутності дитячого психолога та без присутності батька (позивача) був здійснений допит трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . Психолог засвідчила, що при опитуванні судом дітей, на них не було здійснено тиску. Крім того допитані свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_17 .

22.08.2022 року на адресу суду надійшла заява відповідача, в якій вона просить не брати до уваги висновок Служби у справах дітей та сім`ї Узинської об`єднаної територіальної громади, оскільки він виданий з порушеннями.

13.09.2022 року на адресу суду надійшов висновок Служби у справах дітей та сім`ї Узинської об`єднаної територіальної громади щодо розв`язання спору про місце проживання ОСОБА_9 .

14.09.2022 року в судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_18 .

07.10.2022 року Служба у справах дітей та сім`ї Узинської об`єднаної територіальної громади листом відкликала свій висновок щодо розв`язання спору від 16.08.2022 року.

25.10.2022 року на адресу суду на заміну попереднього надійшов інший висновок Служби у справах дітей та сім`ї Узинської об`єднаної територіальної громади щодо розв`язання спору про місце проживання ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 .

17.10.2022 року відповідач засобами електронного зв`язку направила на адресу суду заяву про долучення додаткових документів, аналогічно попередньому зазначила про вплив батька на дітей.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити, навели обґрунтування за змістом позову. Додатково позивач зазначив, що звернувся з цим позовом на прохання дітей та мотивований саме їх бажанням. Вказав, що діти проживають з ним та перебувають на його утриманні, хоча відповідач отримувала на них допомогу та аліменти, а коли позивач потрапив у ДТП і лікувався, то діти жили з матір`ю, після чого повернулись до нього. Відповідач силою намагалась забрати дітей зі школи, писала скарги, чим вчиняла психологічний тиск на дітей. Також писала скарги в поліцію про викрадення, їх постійно перевіряють інспекції, діти про все в курсі. Вказує, що не забороняє відповідачу спілкуватись з дітьми, однак відповідач наразі знаходиться в Польщі разом з меншими дітьми ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_19 , яких налаштовує проти батька. ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 і ОСОБА_9 проживають з позивачем в с. Макіївка. Вказує, що з літа 2019 року по травень 2020 року діти проживали з ним, потім з червня 2020 по липень 2021 року з відповідачем, потім знову повернулись до позивача. Зазначив, що наразі він працює неофіційно в ТОВ «Ліра» та займається виготовленням іскрогасників та деталей до димоходів. ОСОБА_11 і ОСОБА_12 навчаються у школі в Макіївці, ОСОБА_10 в ліцей в м. Українка. Вказав, що ОСОБА_20 - це колишня цивільна дружина, з якою з літа 2021 року разом не проживає та офіційно він не є батьком двійнят. Зараз він не планує змінювати місце проживання і буде проживати в с. Макіївка, а в разі повернення дружини з-за кордону, будуть встановлювати порядок користування будинком. Представник позивача в судовому засіданні вказувала про необхідність дотримання Конвенції про захист дітей.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, заперечувала проти його задоволення. Надала пояснення по суті, додатково зазначила, що рішенням суду визначено проживання дітей разом з матір`ю, однак 28.07.2021 року позивач приїхав та забрав на канікули ОСОБА_12 і ОСОБА_11 , але їх так і не повернув. Відповідач намагалась повернути дітей, але позивач перешкоджав їй, він діє не в інтересах дітей. Вважає, що є недоцільним зміна місця проживання дітей, а також вказала, що вік старших дітей дозволяє їм самим обирати місце проживання. Вказано, що висновок про розв`язання спору комісією приймався без участі відповідача. Представник підтвердила, що відповідач перебуває в Польщі.

Представник Служби у справах дітей та сім`ї Узинської територіальної громади не заперечувала проти того, щоб діти проживали разом з батьком.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, встановив наступне.

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі з 18.07.1998 року. Від спільного проживання мають дев`ятьох дітей - ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Сторони є батьками дев`ятьох дітей та мають пільги, передбачені законодавством України для багатодітних дітей. Позивач має звання «мати-героїня».

Вказане встановлено рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.05.2020 року у справі № 357/12320/19.

Даним рішенням визначено місце проживання дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_7 - разом з їх матір`ю ОСОБА_4 та попереджено батьків дітей про обов`язковість виконання ними своїх батьківських обов`язків стосовно їх дітей лише в інтересах дітей.

Вказаним рішенням також встановлено, що з 01.04.2019 року сторони разом зі своїми неповнолітніми дітьми зареєстровані та проживали за адресою: АДРЕСА_1 , а з січня 2019 року по квітень 2019 року ОСОБА_26 проживав разом з дітьми ОСОБА_27 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_2 . В подальшому позивач постійно проживав без реєстрації разом зі своїми дітьми за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до акта обстеження матеріально-побутових умов сім`ї Виконавчого комітету Кагарлицької міської ради Київської області № 77 від 25.08.2021 року, ОСОБА_26 разом з дітьми ОСОБА_27 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 проживають без реєстрації за адресою: АДРЕСА_4 . відомості про майно - автогараж цегляний 840 м.кв., де облаштована житлова кімната 35 м.кв., умови проживання задовільні. Наявна худоба: 12 свиней, 150 птиць, 15 кіз.

Позивач працював різноробочим на ФГ «Шанс» з 01.11.2019 року, що підтверджується характеристикою вказаного підприємства № 21 від 24.02.2020 року. За час роботи зарекомендував себе як відповідальний і дисциплінований працівник, який добросовісно ставиться до професійних обов`язків, розпорядження керівника виконує вчасно та у повному обсязі, з колегами по роботі має хороші стосунки.

З 24.08.2020 року ОСОБА_1 проживав без реєстрації в с. Сущани, з 28.07.2021 року разом з ним постійно проживає п`ятеро дітей. ОСОБА_1 розвиває своє селянське господарство та навчається в ВСП «Маслівський аграрний фаховий коледж ім. П.Х. Гаркавого Білоцерківського національного аграрного університету» на спеціальності агрономія, спеціалізація «Організація і технологія ведення фермерського господарства», шкідливих звичок не має, скарг та зауважень від жителів села на поведінку ОСОБА_1 до виконавчого комітету не надходило, що підтверджується характеристикою Виконавчого комітету Кагарлицької міської ради Київської області № 71 від 11.08.2021 року.

В матеріалах справи також міститься характеристика Мирівської сільської ради № 84 від 26.02.2020 року на позивача, згідно з якою останній має спокійний та врівноважений характер, спиртні напої не вживає.

В матеріалах справи містяться характеристики з навчального закладу Мирівської ЗОШ І-ІІІ ступенів Кагарлицького району Київської області від 24.02.2020 року на ОСОБА_28 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , відповідно до яких діти позитивно характеризуються, охайні та активні, проживають разом з батьком, який піклується про дітей. Крім того, відповідно до довідок вказаного начального закладу № 62, 63 від 11.08.2021 року ОСОБА_29 та ОСОБА_30 будуть навчатися в закладі при наявності відповідних документів.

За характеристикою ВСП «Маслівський аграрний фаховий коледж ім. П.Х. Гаркавого Білоцерківського національного аграрного університету» № 260 від 14.06.2021 року, ОСОБА_16 є студентом І курсу технологічного відділення, характеризується посередньо. Вихованню ОСОБА_9 більше приділяє уваги батько: поселення в гуртожиток, відвідування навчального класу, спілкування з куратором по телефону, на відміну від матері, яка постійно пред`являє претензії до коледжу щодо матеріального забезпечення її дитини.

За висновком ІП ЮП Обухівського РУП ГУНП в Київській області від 30.07.2021 року по факту звернення ОСОБА_1 з метою інформування, 27.07.2021 року його син ОСОБА_11 та донька ОСОБА_12 самостійно приїхали до місця його проживання від матері, де вони відповідно до рішення суду повинні проживати. Діти приїхали, оскільки мати почала їх звинувачувати у зраді, що вони спілкуються з батьком та погрожувала забрати телефони.

Відповідно до довідки Макіївського старостинського округу № 10 Узинської міської ради № 10/17-18-138 від 10.09.2021 року, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_1 та їх дітьми ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , - зареєстровані в АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 не проживає. Будинок має житлову площу 90 м.кв. з газопостачанням та електропідведенням.

За даними довідки Макіївського старостинського округу № 10 Узинської міської ради № 10/17-18-139 від 10.09.2021 року, ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 проживають з мамою ОСОБА_4 та перебувають на її утриманні.

Відповідач надала зустрічні характеристики навчального закладу Мирівської ЗОШ І-ІІІ ступенів Кагарлицького району Київської області від 24.02.2020 року на ОСОБА_28 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , відповідно до яких на початку 2020-2021 навчального року, після повернення від батька, хлопці стали замкнутими, пропав інтерес до навчання, ОСОБА_10 навесні мав зустріч із начальником ювенальної поліції через конфлікт із мамою (підняв на неї руку), у ОСОБА_12 були проблеми із навчанням та поведінкою. Мама приділяє належну увагу вихованню та навчанню дітей. Відповідачем також надані характеристики навчального закладу на ОСОБА_19, ОСОБА_14 та ОСОБА_13 .

Згідно з довідками Макіївського НВО «ЗОШ І-ІІІ ступенів - заклад дошкільної освіти» № 159, 160 від 18.11.2021 року ОСОБА_12 та ОСОБА_11 02.04.2019 зараховані до закладу, 23.08.2019 року вибули до Мирівської ЗОШ, 28.08.2019 зараховані до Макіївської ЗОШ, 09.09.2019 року вибули до Мирівської ЗОШ, 31.08.2020 року зараховані до Макіївської ЗОШ, з 01.09.2021 року не відвідують заклад, хоч особові справи знаходяться в закладі освіти, адже за рішенням суду діти повинні проживати з мамою.

За даними довідки Відділу освіти Кагарлицької міської ради № 2-17/504 від 20.10.2021 року, ОСОБА_31 та ОСОБА_12 не зараховані до складу учнів НЗ «Мирівська ЗОШ І-ІІІ ступенів» і не відвідують заклад, оскільки особові справи учнів заклад не отримував.

В матеріалах справи наявні заяви позивача від 06.09.2021 року до директора НЗ «Мирівська ЗОШ І-ІІІ ступенів» з проханням зарахувати дітей ОСОБА_12 та ОСОБА_11 до навчального закладу, а також відповідь закладу про необхідність наявності вільних місць та надання документів.

ОСОБА_26 та ОСОБА_4 є співвласниками в рівних частках житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , разом з земельною ділянкою площею 0,25 га, що вбачається з договору купівлі-продажу від 21.03.2019 року, посвідченого нотаріусом Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області Малькевич Л.В., реєстровий № 829 (зі змінами).

В матеріалах справи наявні позитивні характеристики на відповідача, як матір, видані Макіївським старостинським округом № 10 Узинської міської ради № 10/17-18-161 від 03.11.2021 року та Парафією Пресвятої Трійці Римсько-Католицької Церкви № 4/21 від 07.11.2021 року.

Службою у справах дітей та сім`ї Узинської міської ради листом № 15-05-94 від 19.03.2021 року рекомендовано сторонам за доцільне визначити спосіб участі батька у вихованні дітей: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , а саме брати участь у вихованні та спілкуванні з дітьми згідно графіка в такі дні: кожну п`ятницю з 16:00 год. по суботу 20:00 год. без присутності матері за місцем його проживання: АДРЕСА_4 (мешкає без реєстрації) та щорічно на канікулах: по 50% днів влітку та взимку без присутності матері за домовленістю між батьками дітей.

Відповідач неодноразово зверталась до органів поліції з приводу конфлікту з колишнім чоловіком зі зверненнями за № 5276 від 09.09.2021 року та № 5353 від 13.09.2021 року, в ході яких кримінальних правопорушень не встановлено.

В матеріалах справи наявні копії заяв ОСОБА_1 щодо насильства матері в сім`ї відносно неповнолітніх дітей та копії висновків Обухівського ВП ГУНП в Київській області з приводу неодноразових звернень сторін щодо спільних дітей та їх проживання.

Згідно з копією заключення медичного психолога КНП Кагарлицької міської ради «Кагарлицька багатопрофільна лікарня» за результатами психологічного обстеження з 09.09.2021 року до ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_32 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 вказано, що: у ОСОБА_12 стосовно тата сформована надійна прив`язаність, стосовно мами - показники надійної прив`язаності дуже низькі, в бесіді дівчинка зазначає про фізичне насилля мами стосовно неї та інших дітей: «дуже рідко, коли не б`є», «часто мене й ОСОБА_11 , ОСОБА_13 могла набить», «брала провод від фена, це було в травні, вдарила й була вавка», «вона може мене вдарити рукою по обличчю, коли я не роблю так як вона хоче»; ОСОБА_11 зазначає, що мама давала завдання полоти кабачки й огірки на сонці в спеку, на город треба було йти без сніданку до вечора, погрожувала «я тебе посажу на хліб та воду», «кричить, може дати з руки ляпаса, вдарити кулаком по спині, коли почує замєчання», «випиває», коли думає про тата відчуває радість, а про маму - сумний настрій, «найголовніше в характері мого тата - це те, що він добрий і ділиться інформацією, найголовніше в мами - вимагає, щоб ми платили за електрику», «бо ви тут живете. Віддавайте гроші, які дарують на ДН»; ОСОБА_10 зазначає, що мама «заставляла багато працювати, «в 9 ранку виганяла на вулицю, на город зі словами: їсти не дам», «випиває», батька називає звичайним, маму - поганою, «я хотів би, щоб мама відповідала сама за своє життя й не приставала до нас»; ОСОБА_9 зазначає, що йому здається, що мама народжувала багато дітей, щоб отримувати допомогу, про батька відгукується позитивно, «..коли думаю про маму, пригадую як вона мене била», «я хотів би, щоб вона була нормальною», «коли я ріс, то про маму нічого не можу згадати (може бути ознакою травматичного забування), про тата пам`ятаю, як привозив смачне».

ОСОБА_1 звертався до Кагарлицького ЖЦ СССДМ про надання соціальної допомоги соціального супроводу, з приводу чого заключено договір від 20.08.2021 року.

Згідно з актом ССДС обстеження умов проживання ОСОБА_4 від 21.10.2021 року, під час обстеження останньої вдома не було, діти вдома самі, розмова з дітьми відбулась через закрите вікно, діти на вигляд охайні, чисто вдягнені, без синців на обличчі, волосся дівчаток заплетено в коси, одяг випраний, посуд чистий, на кухні прибрано. В телефонній розмові відповідач пояснила, що на роботі в м. Київ. За висновком ССДС від 12.11.2021 року одержувач аліментів забезпечує базові потреби дітей відповідно до сум сплачених коштів.

Відповідачем також надано наступні документи: довідки-розрахунки Кагарлицького відділу ДВС в Обухівському районі № 1832 від 27.01.2022 року та № 16329 від 17.09.2021 року, відповідно до яких позивач має заборгованість по сплаті відповідачу аліментів станом на 01.01.2022 року - 25 977 грн., при цьому заборгованість станом на 17.09.2021 року становила 114 205,50 грн.; витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань про внесення провадження за № 0000189 від 08.12.2021 року за заявою відповідача за фактом невиконання позивачем судового рішення про визначення місця проживання неповнолітніх; протокол допиту свідка від 22.01.2022 року за фактом вказаного кримінального провадження; довідку Макіївської ЗОШ № 01 від 14.01.2022 року про те, що з 01.09.2021 року діти ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не відвідують школу; звернення ОСОБА_4 від 18.02.2022 року до Міністерства освіти України, Уповноваженого ВРУ з прав людини та інших відносно ситуації з дітьми та сприяння у поверненні їх в навчальний заклад.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 разом з меншими дітьми ОСОБА_33 , ОСОБА_14 та ОСОБА_19 після початку збройної агресії щодо України виїхала до Польщі, проживає там та відповідно до трудового договору від 15.06.2022 року є працевлаштованою.

За висновком практичного психолога та соціального педагога Макіївського НВО «ЗОШ І-ІІІ ступенів - дитячий садочок» № 10/17/18-102 від 11.08.2022 року, вказані особи відвідали родину ОСОБА_34 , які проживають за адресою: АДРЕСА_1 , в ході бесіди з ОСОБА_12 та ОСОБА_11 діти неодноразово наголошували, що хочуть проживати з батьком, що вони себе почувають у безпеці та категорично відмовились їхати до мами за кордон, не спілкуються, не підтримують зв`язок з мамою та сестрами.

Відповідно до акта обстеження умов проживання Служби у справах дітей Узинської міської ради від 17.08.2022 року за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 проживає разом з дітьми ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , стосунки у родині добрі та дружні, для виховання та розвитку дітей створені всі необхідні умови, батько працює в ТОВ «Ліра», загальний заробіток 10 000 грн.

В матеріалах справи міститься висновок комісії з питань захисту прав дитини Кагарлицької міської ради, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Кагарлицької міської ради № 346-18 від 20.12.2021 року, яким визначено доцільним проживання ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 разом з батьком ОСОБА_1 .

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Узинської міської ради про розв`язання спору про зміну місця проживання дітей № 94 від 18.10.2022 року визначено, що ОСОБА_35 доцільно проживати разом із батьком ОСОБА_1 . ОСОБА_36 та ОСОБА_11 мають право самі обирати з ким з батьків їм проживати.

Відповідачем також надано численну кількість родинних фотокопій сім`ї ОСОБА_34 в різний період часу, в тому числі з батьком родини та повнолітніми дітьми.

Судом за клопотанням представника відповідача досліджено оптичний диск з частиною відеозапису програми «Говорить Україна», з якої підтверджується конфлікт між сторонами та неможливість домовитись між собою.

В судовому засіданні неповнолітня ОСОБА_29 зазначила, що їй 12 років, наразі проживає в АДРЕСА_1 . Засвідчила, що вдвох з ОСОБА_11 вони сіли в маршрутку і поїхали до тата в Мирівку, а мама приїжджала і хотіла їх забрати. Живе з батьком, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 більше року, з мамою жити не хоче, бо вона погана людина, коли жила з нею, вона ображала їх та била, зокрема, била її шнуром від фена. Зараз з мамою не спілкується, раніше вона не дзвонила, а коли почався суд почала дзвонити. Сестрички з мамою живуть. Зазначила про думки, що мама її не любить, бо вона казала: «Якби знала, то вас би не рожала». Дівчинка вказала, що хотіла б жити з папою в Макіївці. Психолог в судовому засіданні засвідчила, що на ОСОБА_12 в судовому засіданні ніхто не тиснув.

В судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_37 зазначив, що йому 16 років, проживає в АДРЕСА_1 та в гуртожитку, оскільки 2-й рік навчається в м. Українка на електромонтажника. Вказав, що йому краще жити з батьком, бо він краще ставиться до хлопчика - по-доброму, підтримує в життєвих ситуаціях, а матері все одно. Три сестри, що з мамою, казали що їм краще проживати з нею, однак коли він проживав з мамою, то вона била його за невиконання роботи, вранці вона будила і казала йти працювати і, якщо не буде зроблена робота, то не дасть їсти. Робота полягала в тому, щоб косить, носити піноблоки, самі садили город, а мама контролювала. Зазначив, що знає про те, що мама в Польщі, але він туди не хоче. Підтвердив, що мама присилала посилки. Рік тому вирішив проживати з батьком, сам вирішив. Мама казала повертатися до неї, але хлопчик не хоче. Психолог в судовому засіданні засвідчила, що ОСОБА_10 добровільно висловлював думку, тиску не було.

В судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_30 зазначив, що йому 16 років, йому більше подобається жити з татом, він може підтримати, видно що любить і не видно, що любить мама. Тато може щось пояснити, коли щось не виходить, а мама каже вирішувати самому. Зазначив, що десь рік проживає з татом, сам вирішив з ним жити і не спілкуватись з мамою. Втік від неї разом з ОСОБА_12 і не сумує за мамою, йому стало добре жити з татом. Пояснив, що з ОСОБА_12 сіли на маршрутку і поїхали до тата, грошей не вистачало на дорогу, тому доїхали до іншого села, далі хотіли йти пішки, але їх підвезли на машині знайомі з села. Коли ж мама приїхала за ними, то вони з ОСОБА_12 втікли. Вказує, що мама за шкоду могла ударити, тато ж свариться, але не б`є. Крім того, тато дає поради щодо рибалки. ОСОБА_10 і ОСОБА_12 також краще з батьком, по ним видно і вони про це самі казали. Знає, що мама в Польщі, але не спілкується з нею. Психолог в судовому засіданні засвідчила, що тиску на дитину не було.

Психолог ОСОБА_38 , що має сертифікат лікаря-спеціаліста Міністерства охорони здоров`я України від 20.05.2019 року № 925 за спеціальністю «Медична психологія», після допиту дітей в судовому засіданні зазначила, що залишилась при своїх висновках про те, що діти прив`язані до батька, до матері в них немає довіри, з нею функціональні стосунки. Спостерігала за дітьми, вони говорили правду, психолог не помітила щоб дітей щось навчили казати, не було завчених фраз, в 2021 році вони розповідали те ж саме, що і в судовому засіданні.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні надав покази про те, що йому 18 років, його братам і сестрі ОСОБА_12 подобається жити з батьком, свідку теж спокійніше з татом. Мати «припахувала» дітей роботою та була агресивною. В 16 років свідку складно було з нею жити, тому він хотів піти, а також сама виганяла з дому. Злилась, що син отримує стипендію і витрачає на себе, могла щось вирахувати з його грошей, якщо той щось зламав. Раніше вірив тільки матері, але вона тільки себе любить, образити себе не дасть. Згодом зрозумів, яка вона обманщиця і хоче її забути, вона не є мамою за те, що вона робила, оскільки вона писала в поліцію, що батько їх викрав. Матері вигідніше, щоб свідок жив з нею, вона всіх примушувала працювати, а сама на телефоні «сиділа». Через матір в свідка були проблеми з навчанням, вона заяви писала і не хотіла його забезпечувати, зараз його забезпечує батько. Вказує, що від проживання з матір`ю отримав великий стрес, оскільки вона залишала його самого у 15 років ночувати на кілька днів, била прутом від фена, забирала гроші, витрачала на себе соціальну допомогу, батько передавав тушки курей, а вона їх продавала, казала з стипендії купувати продукти за те, що живе, були також проблеми з їжею. У сестри ОСОБА_13 материн характер. З батьком у нього близькі відносини.

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні надав покази, що йому 21 рік, він живе з весни в с. Сущани та спілкується з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , вони не знаходять спільної мови з матір`ю, свідок також не міг налагодити з нею спілкування. ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і ОСОБА_12 хочуть проживати з батьком, свідок проживав з ними разом взимку в с. Сущани, а коли батько з дітьми повернувся в с. Макіївку, то свідок вирішив залишитись жити в с. Сущани, йому там краще. ОСОБА_11 і ОСОБА_12 самі втікли від матері, щоб жити з батьком, не захотіли з нею жити.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні надала покази, що є рідною сестрою позивача, а діти племінниками, з якими вона підтримує спілкування, наразі вони проживають з батьком. Коли в родині згорів будинок, чотирьох дітей - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , забрали до бабусі (матері позивача), згодом вони повернулись жити в с. Макіївку. Відповідач писала лист на роботу свідку, що та викрала ОСОБА_12 і силою її утримувала, а старших дітей налаштовує проти неї. Зазначила, що здивувалась коли діти втікли від матері, згодом від них дізнались про їх емоційний стан. ОСОБА_11 і ОСОБА_10 розповідали, що мама домовилась, щоб вони працювали та заробляли кошти на полі в жару, матір могла залишити дітей надовго самих та застосовувала силу до ОСОБА_39 . Каже, що ніколи не налаштовували дітей проти матері, але остання налаштовувала їх проти неї.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Загальні засади регулювання сімейних відносин визначено статтею 7 СК України, згідно з положеннями якої жінка та чоловік мають рівні права й обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Норми статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачають, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до статті 18 цієї Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Наведеними нормами закріплено основоположний принцип забезпечення найкращих інтересів дитини, якого необхідно дотримуватися, зокрема, при вирішенні питань про місце проживання дитини у випадку, коли її батьки проживають окремо; про тимчасове розлучення з одним із батьків у зв`язку з необхідністю виїхати за межі країни, у якій визначено місце проживання дитини, з іншим із батьків з метою отримання освіти, лікування, оздоровлення та з інших причин, обумовлених необхідністю забезпечити дитині повний і гармонійний фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток, а також необхідний для такого розвитку рівень життя.

Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень ЄСПЛ, у тому числі шляхом застосування статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР.

Згідно з частинами 2, 8, 9, 10 статті 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до частин 2,3 статті 29 ЦК України та частин 2, 3 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Згідно зі статтями 141, 150, 153, 155 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 Сімейного кодексу України), у тому числі, й на рівне виховання батьками. У справі «Хант проти України» вказано, що права дитини мають перевагу над правами батьків.

Так, 11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення справі «М.С проти України», у якому йдеться визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками.

При цьому Європейський Суд з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним.

Аналіз вищезазначених норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків витікає з прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, в першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків.

Відповідно до частини 1 ст. 161 Сімейного кодексу України якщо мати та батько, проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

За практикою ЄСПЛ врахування того, що слугує найкращим інтересам дитини, має вирішальне значення в кожній справі такого типу («Ельшольц проти Німеччини»). Наразі існує широкий консенсус на підтримку ідеї того, що в усіх рішеннях щодо дітей мають переважати їхні найкращі інтереси («Нойлінґер і Шурук проти Швейцарії»). При визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два фактори: по-перше, збереження її зв`язків із сім`єю, окрім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або явно дисфункціональна; і по-друге, забезпечення її розвитку в безпечному, надійному і стабільному середовищі та в середовищі, що не є дисфункціональним («Мамчур проти України»).

При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім - і якщо це не порушуватиме права та інтереси дитини - підлягають врахуванню інтереси батьків.

Судом встановлено, що рішенням суду від 21.05.2020 року, яке набрало законної сили, визначено місце проживання дітей разом з матір`ю ОСОБА_4 .

За правилом ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, що діти періодично, в тому числі з урахуванням рекомендацій органу опіки щодо графіку побачень батька з дітьми, проживали то з батьком, то з матір`ю. Однак з 27.07.2021 року двоє дітей ОСОБА_11 і ОСОБА_12 самостійно поїхали жити до батька, про що він повідомив орган поліції. Згодом до батька переїхали жити ОСОБА_9 і ОСОБА_10 . З матеріалів справи та свідчень дітей вбачається, що в діях ОСОБА_1 не встановлено протиправних дій щодо зміни їх місця проживання.

Суд при вирішенні справи враховує змістовні відповіді усіх неповнолітніх дітей щодо жорстокого поводження з ними матері, при цьому у суду відсутні сумніви добровільності та правдивості пояснень дітей, зважаючи на їх вік, а також відповідність їх пояснень показам повнолітніх братів, які надали свідчення в судовому засіданні в якості свідків. В межах даної справи прослідковується авторитарна позиція матері щодо дітей та позивача, що дало зворотний ефект, відштовхнуло частину дітей від неї і допомогло останнім емоційно зблизитись з батьком, зі сторони якого вони відчувають спокій, любов та опіку, що за Конвенцією про права дитини є основоположними принципами виховання дитини.

Суд зауважує, що між сторонами по справі наявний триваючий конфлікт щодо місця проживання дітей, при цьому мати дітей не дотримувалась принципу врахування якнайкращих інтересів дітей, оскільки вбачаючи, що діти категорично заперечують щодо проживання з нею, відстоювала свою позицію та наполягала на їх поверненні до неї, при цьому звертаючись зі скаргами з посиланням на рішення суду, фактично ускладнила доступ дітей до навчання у Мирівській ЗОШ, цим самим позбавляючи права на освіту, що є основоположним.

Згідно встановлених судом фактичних обставин справи, дії батька ОСОБА_1 в більшій мірі відповідають інтересам дітей, але проживання дітей з останнім порушує остаточне рішення суду, яким визначено місце проживання дітей з матір`ю.

Доводи відповідача відносно того, що батько маніпулює свідомістю дітей, налаштовує їх проти матері, розпиває спиртні напої, курить, вживає ненормативну лексику та принизливі слова, в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження. Доводи щодо молодої співмешканки батька, на думку суду, є особистою справою позивача, з якою, згідно показів позивача, він припинив стосунки до липня 2021 року, при цьому у справі також відсутні відомості про порушення прав та інтересів дітей внаслідок цих стосунків, тому в цій частині аргументи відповідача судом також відхиляються.

З матеріалів справи вбачається, що батько характеризується позитивно, в його діях щодо зміни місця проживання дітей протиправної поведінки судом не встановлено, оскільки діти підтвердили, що самостійно приїхали до нього та почали проживати за власним бажанням. Крім того позивач є співвласником в рівних з відповідачем частин будинку та земельної ділянки в с. Макіївка, де створені всі умови для належного виховання та проживання дітей і де на момент розгляду справи проживає ОСОБА_1 з дітьми, а тому, на переконання суду, наявна юридична необхідність зміни місця проживання спільних неповнолітніх дітей, які залишились на території України та яким визначено місце проживання з матір`ю за рішенням суду від 21.05.2020 року.

Таким чином, згідно встановлених обставин справи, суд дійшов висновку, що після постановлення вказаного рішення суду відбулась зміна обставин у взаємовідносинах дітей з батьками, що є визначальним при прийнятті даного рішення.

Відповідно до 3 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою, однак суд зважає на наявність рішення суду, яким ОСОБА_10 (вже виповнилось 14 років на час постановлення рішення від 21.05.2020 року) та ОСОБА_11 визначено місце проживання з матір`ю, при цьому останні заперечують відносно проживання з нею, а також не бажають залишати місце свого постійного проживання та реєстрації в с. Макіївка, в тому числі переїжджати в іншу країну.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з метою забезпечення прав та інтересів дітей, враховуючи стать та вік дітей, їх фізичний та психологічний стан, а також забезпечення юридичної визначеності у взаємовідносинах дітей з батьками щодо наявного у справі спору, є необхідним змінити місце проживання дітей: ОСОБА_37 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визначене рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.05.2020 року у справі № 357/12320/19, та визначити їх місце проживання разом із батьком ОСОБА_1 , оскільки це найбільш оптимально може забезпечити спокійні і належні умови проживання, виховання і навчання дітей.

Надані по справі висновки органів опіки та піклування про розв`язання спору, з урахуванням побажань дітей, відповідають висновкам суду у цій справі.

В ході розгляду справи спільний син сторін ОСОБА_16 став повнолітнім, тому в частині позову щодо визначення місця проживання ОСОБА_9 слід відмовити.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 258, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Змінити місце проживання дітей: ОСОБА_37 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визначене рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.05.2020 року у справі № 357/12320/19, та визначити їх місце проживання разом із батьком ОСОБА_1 .

В іншій частині позову - відмовити.

Позивач ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , адреса: АДРЕСА_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , адреса: АДРЕСА_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Третя особа-1 Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області, адреса: вул. Першотравнева, буд. 8, м. Біла Церква, Київська область, 09112, .

Третя особа-2 Кагарлицька міська рада Обухівського району Київської області, адреса: пл. Незалежності, 1, м. Кагарлик, Обухівський район, Київська область, 09201.

Третя особа-3 Служба у справах дітей та сім`ї Узинської територіальної громади, адреса: вулиця Незалежності, 16/1, м. Узин, Білоцерківський район, Київська область, 09161.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів до Київського апеляційного суду.

Оскільки в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст складено 18.11.2022 року.

СуддяА. Ю. Цуранов