Справа № 450/2897/21 Провадження № 2/450/257/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2022 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Добош Н.Б,

при секретарі Гев`як Ю.С.

за участі представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про предмет спору : стягнення з відповідача на користь позивача матеріальну та моральну шкоду,-

стислий виклад позиції позивача та відповідача :

підстава позову (позиція позивача): позивач просить стягнути з відповідача на її користь майнову шкоду у розмірі 39 793, 19 грн.; моральну шкоду у розмірі 10 000, 00 грн. та судові витрати. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 03.03.2021 року відбулася ДТП за участю автомобіля Fiat Doblo д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та належним позивачу автомобілем Mersedes-Benz GLK, д.н.з. НОМЕР_2 . Місце ДТП Львівська область, с. Сокільники, вул.. Франка, 247а. Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 29.04.2021 року відповідача визнано винним у вчиненні ДТП. В подальшому позивач звернулася до СГ «ТАС», в якій відповідач застрахував свою цивільно-правову відповідальність за шкоду, завдану третім особам (поліс ОСЦПВВНТЗ № АР 7936519), за результатами чого на її користь було виплачено 34 724,61 грн. страхового відшкодування. Однак, така сума не є повним відшкодуванням збитків, яких зазнала позивач. Згідно висновку № 77 від 17.05.2021 року судової автотоварознавчої експертизи «Вартість відновлювального ремонту автомобіля Mersedes-Benz GLK, д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок ДТП 03.03.2021 року, в цінах на вказану дату обстеження, становить: 68 808,20 грн. Витрати на проведення названої експертизи становлять 3 000,00 гри. Крім того, згідно акту виконаних робіт № 99046716 ТОВ «Західно-Український Автомобільний Дім» від 10.03.2021 вартість робіт з оцінки пошкоджень транспортного засобу, становить 1 209, 60 грн. Франшиза згідно поліса відповідача становить 1 500,00 гри. Як слідує із додатку № 2, вказаний розмір франшизи було вирахувано СГ «ТАС» із суми страхового відшкодування. Таким чином, загальний (повний) розмір завданої позивачу майнової шкоди, що підлягають відшкодуванню, становить: (68 808,20 грн. - 34 724,61 гри) + 3 000,000 грн. + 1 209,60 грн. +1 500,00 грн. = 39 793,19 грн. Окрім того, в результаті вказаних дій, та пошкодження автомобіля, звичний спосіб життя позивача порушився, адже виникли проблеми із тим, яким автомобілем добиратися до місця праці, оскільки пошкоджений автомобіль перебував на ремонті, також вказаний автомобіль неможливо було використовувати в повсякденному житті. Тому вважає, що вказаними діями їй було завдано моральну шкоду.

30.11.2021 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якій відповідач просить відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог. Зазначив, що відшкодування шкоди в межах страхового ліміту повинно здійснюватися страховиком, а не винуватцем ДТП. Зазначає, що укладаючи договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності 08.07.2020 року, АТ «СГ «ТАС» уся його відповідальність у розмірі страхового ліміту 100 000, 00 грн., за винятком франшизи 1500, 00 грн. була застрахована. В той час, страховою компанією, позивачу було відшкодовано лише 34 726, 61 грн. також позивачем, не надано доказів понесення витрат на купівлю нових запчастин для здійснення ремонту пошкодженого автомобіля. Висновок № 77 судової-автотоварознавчої експертизи, не повинен братися судом до уваги, оскільки містить неправдиві та суперечливі відомості. Акт обстеження здійснювався 11.05.2021 року, в той час коли подія мала місце 03.03.2021 року. Експертизу проведено лише шляхом візуального обстеження автомобіля, з припущенням, що автомобіль перебував у такому стані одразу після ДТП. Окрім того експертом застосовано коефіцієнт фізичного зносу, який не міг бути застосований. Висновок експертизи та виплачена страховиком сума не співпадають, що унеможливлює встановити, що саме було оплачено страховиком. Відповідно до висновка експерта вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 68 808, 20 грн., ринкова вартість автомобіля становить 748 395, 30 грн., коефіцієнт фізичного зносу 0, 49, вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу 41 041, 31 грн. В той час страховою оплачено лише 34 726, 61 грн. Позивачем не залучено до участі у справі в якості третьої особи страхову компанію. Щодо акту виконаних робіт, то замовником та платником вказаних робіт була не позивач.

09.12.2022 представником позивача подано письмові пояснення, в який зазначено, що позов в цій справі було пред`явлено вже після отримання страхового відшкодування від страхової компанії, в якій винуватець ДТП (Відповідач) раніше застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Таким чином враховуючи, що страхова виплата в розмірі 34 724,61 грн. не є повним відшкодуванням збитків, яких позивач зазнала через пошкоджень її автомобілю, різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою підлягає відшкодуванню відповідачем як винуватцем ДТП. До позову було додано висновок судової автотоварознавчої експертизи № 77 від 17.05.2021 року, яким було визначено вартість відновлювального ремонту (68 808,20 грн.), тобто встановлено витрати, які мусить зробити позивач для відновлення технічного стану автомобіля. В той час як Відповідачем не представлено висновку експерта зробленого на його замовлення яким би було поставлено під сумнів названий висновок № 77 від сторони Позивача. При цьому висновком № 77 враховано й коефіцієнт фізичного зносу, який визначено на рівні 0,49. Також звертає увагу, що на стор. 16 цього висновку на основі розрахунку з урахуванням цін автомобіля обгрунтовано саме такий розмір коефіцієнту зносу. Окремо вказує, що позивач не заявляв вимогу про стягнення величини втрати товарної вартості автомобіля. Тому будь-які посилання Позивача на розрахунок розміру втрати товарної вартості автомобіля не стосується обставин цієї справи.

27.05.2022 року відповідачем подано додаткові пояснення на позовну заяву, в яких зазначив, що він не є належним відповідачем в справі про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої ДТП. Позивач повинен спочатку заявити вимогу, в т.ч. можливо у спосіб звернення до суду про повне відшкодування спричиненої їй шкоди в межах страхового ліміту до АТ «Страхова група «ТАС». Разом з тим, погоджується з позовними вимогами частково, зокрема згідний відшкодувати 1500 грн. франшизи, оскільки така сума страховиком не відшкодовується.

Позивач в судове засідання не з`явилася, однак з`явився її представник, який заявлені позовні вимоги підтримав, просив такі задволити.

Відповідач в судовому засіданні, заперечив, щодо задоволення заявлених позовних вимог, просив в задоволенні таких відмовити з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

20.07.2021 року запит щодо доступу до персональних даних; 12.08.2021 року відповідь на запит щодо доступу до персональних даних; 25.08.2021 року ухвала суду про відкриття провадження у справі; 30.11.2021 року відзив на позовну заяву; 02.12.2021 року клопотання представника позивача про віддалення розгляду справи; 02.12.2021 року відзив на позовну заяву; 02.12.2021 року ухвала про відкладення розгляду справи; 09.12.2021 року письмові пояснення представника позивача; 20.01.2022 року клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи; 21.01.2022 року ухвала про відкладення розгляду справи; 28.02.2022 року клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи; 28.02.2022 року ухвала про відкладення розгляду справи; 27.05.202 року додаткові пояснення відповідача.

Суд заслухавши думку представника позивача та відповідача, дослідивши позовну заяву, а також долучені письмові докази, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 29.04.2021 року, по справі № 450/1377/21, ОСОБА_2 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності, постанова не оскаржувалася та набрала законної сили.

У постанові встановлено, що 03.03.2021 року о 07 год. 30 хв. в с. Сокільники, вул. Ів. Франка, 247а, Пустомитівського району, Львівської області, водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Фіат Добло» д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Фольксваген Туран» д.н.з. НОМЕР_3 та автомобілем «Мерседес Бенц» д.н.з НОМЕР_2 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Такими своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1 ПДР України. Таким чином, ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Транспортний засіб марки Mersedes-Benz GLK 220 CDI 4 Matis д.н.з. НОМЕР_2 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 належить ОСОБА_3

Відповідно до листа Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» від 04.06.2021 року № 11380/9121 адресованого ОСОБА_3 , цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована в АТ «Страхова група «ТАС» (приватне) згідно Полісу обов`язкового-страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР 7936519 від 08.07.2020 року. Франшиза згідно полісу становить 1 500, 00 грн.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи № 77 від 17.05.2021 року проведеної на замовлення ОСОБА_3 , вартість відновлювального ремонту автомобіля Mersedes-Benz GLK 220 CDI 4 Matis д.н.з. НОМЕР_2 від виявлених при обстеженні 11.05.2021 року його пошкоджень внаслідок ДТП 03.03.2021 року, в цінах на вказану дату обстеження становить 68 808, 20 грн.; вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля Mersedes-Benz GLK 220 CDI 4 Matis д.н.з. НОМЕР_2 від виявлених при обстеженні 11.05.2021 року його пошкоджень внаслідок ДТП 03.03.2021 року, становить 41 041, 31 грн.

За вищезазначений висновок судового експерта позивачем сплачено 3000,00 грн., що підтверджується квитанцією про оплату наданих експертних послуг.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність.

В силу статті 5 зазначеного вище Закону об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно із пунктом 34.1 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Відповідно до пункту 36.1 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Згідно з положенням пункту 36.2 статті 36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Відповідно до вимог пункту 36.4. статті 36 зазначеного вище Закону, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування).

Верховний Суд у постанові від 4 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.

Судом встановлено та сторонами у справі не оспорюється факт ДТП та вина відповідача.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно ст. України «Про страхування» визначено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Тобто, франшиза це ті збитки, попередньо прописані в договорі, які страховик не відшкодовує в разі виникнення страхового випадку.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно з пунктом 2.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 (далі - Методика), вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого колісного транспортного засобу.

Відповідно до пункту 2.4 зазначеної Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Згідно з пунктом 2.3 Методики фізичний знос обумовлюється погіршенням технічного стану колісного транспортного засобу унаслідок експлуатаційного зносу його складників. Фізичний знос ураховується як втрата вартості колісного транспортного засобу, що виникає в процесі його експлуатації.

Тому при визначені розміру страхового відшкодування страховик зобов`язаний врахувати коефіцієнт фізичного зносу, у зв`язку із чим страховик обмежений щодо виплати розміру страхового відшкодування, зокрема, вирахуванням коефіцієнту фізичного зносу та франшизи.

09.06.2021 року Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС», ОСОБА_3 відшкодовано шкоду в сумі 34 724, 61 грн.

Проте розмір заподіяних збитків є значно більшим і становить 68 808, 20 грн. згідно Висновку № 77 судової автотоварознавчої експертизи від 17.05.2021 року.

Приватне акціонерне товариством «Страхова група «ТАС» перерахувало позивачу кошти в розмірі 34 724, 61 грн. за мінусом франшизи 1 500, 00 грн. та з посиланням на п. 2 ст. 36.2 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи № 77 від 17.05.2021 року проведеної на замовлення ОСОБА_3 , вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля Mersedes-Benz GLK 220 CDI 4 Matis д.н.з. НОМЕР_2 від виявлених при обстеженні 11.05.2021 року його пошкоджень внаслідок ДТП 03.03.2021 року, становить 41 041, 31 грн.

Отже, страховою компанію не в повному обсязі були виконані зобов`язання за договором страхування та виплати матеріального збитку, оскільки останньою сплачено лише 34 724, 61 грн.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У даному випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

У постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 у справі №6-691цс15 зроблено висновок проте, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої незважаючи на те, що збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Аналогічні висновки, викладеного Верховним судом у постановах від 14.02.2018 у справі №754/1114/15-ц, від 13.06.2019у справі №370/2787/18, від 30.10.2019 у справі №753/4696/16-ц, від 21.02.2020 у справі №755/5374/18, та від 22.04.2020 у справі №756/2632/17.

Отже, зважаючи на вищевикладені обставини, позивач правомірно звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, оскільки у нього виникло право на відшкодування шкоди, а саме різниці між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Суд, з огляду на відзив на позовну заяву відповідача, який оспорював вірність визначення розміру фактичної шкоди, завданої транспортному засобу позивача, з урахуванням викладеного вище, доходить до висновку, що висновок є належним і достовірним доказом матеріальних збитків, відповідачем не надано ґрунтовних заперечень, із відповідними доказами, щодо неналежності такого висновку, жодна із сторін, не заявляла клопотання про призначення експертизи, яка б підтвердила чи спростувала висновок № 77 від 17.05.2021 року.

Відповідачем суду не надано жодних належних, допустимих та достатніх доказів на спростування позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судового розгляду справи.

З урахуванням вищевказаного, з огляду на розмір виплаченого страховою компанією страхового відшкодування та недоплаченого страхового відшкодування, суд вбачає достатньо правових підстав для задоволення позовних вимог до відповідача про стягнення майнової шкоди та приходить до висновку, що така вимога підлягає задоволенню частково в розмірі 31 407, 91 грн.

Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь, понесені нею витрат на оцінку пошкодження транспортного засобу у розмірі 1209, 60 грн., то таке вимога задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до акту виконаних робіт № 99046716 від 10.03.2021 року, замовником виступала ОСОБА_4 , та квитанції про здійснення касової операції № 54714744 від 10.03.2021 року, вбачається, що платником згідно акту виконаних робіт № № 99046716 від 10.03.2021 року, була ОСОБА_4 . Отже, немає достатніх підстав вважати, що позивач понесла вказані витрати.

Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 000 грн. суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У відповідності до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31 березня 1995 року № 4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

З врахуванням перелічених факторів, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що заявлений позивачем розмір відшкодування моральної шкоди в 10 000,00 гривень є завищеним. Суд враховує обставини по справі, та вважає, що в результаті ДТП позивачу були спричинені моральні страждання, стресова ситуація внаслідок ДТП, що суттєво погіршує якість її життя та безумовно змінило її нормальний життєвий ритм. Тому суд приходить до висновку, що за вказаних обставин, відшкодування моральної шкоди в сумі 3 000,00 гривень є достатнім та обґрунтованим.

У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають частковому задоволенню.

Таким чином, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог, оцінивши належним чином зібрані по справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч. 6 ст. 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Із представленого Договору № 11 від 11.05.2021 року та квитанції від 14.05.2021 року № 153 року, вбачається, що позивачем оплачено 3000 грн. за проведення судової автотоварознавчої експертизи.

Окрім того при зверненні до суду, позивачем оплачено судовий збір у розмірі 908, 00 грн., що стверджується квитанцією від 13.07.2021 року № ПН 571048.

Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до частин 4-6 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Представником позивача надано договір про надання правової допомоги № 02-04/560 від 06.04.2021 року; додаткову угоду до договору про надання правничої допомоги № 02-04/560 від 06.04.2021 року; копію дублікату квитанції від 13.07.2021 року про сплату у розмірі 5 000 гривень.

Таким чином, вартість фактично наданих послуг у вигляді професійної правової (правничої) допомоги складає суму у розмірі 5 000, 00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином вищевказані судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_3 ,-задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , матеріальну шкоду у розмірі 31 407, 91 (тридцять одна тисяча чотириста сім гривень 91 коп.) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 моральну шкоду у розмірі 3000, 00 (три тисячі гривень) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 витрати за проведення судової автотоварознавчої експертизи 2233, 20 (дві тисячі двісті тридцять три гривні 20 коп.) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , витрати на правничу допомогу у розмірі 3 722, 00 (три тисячі сімсот двадцять дві гривні) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 судовий збір у розмірі 908, 00 (дев`ятсот вісім гривень) грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_3 ,- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області.

Позивач : ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_1 .

Відповідач : ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено 07.06.2022 року.

СуддяН. Б. Добош