Справа № 681/697/21
УХВАЛА

"21" листопада 2022 р.

Суддя Полонського районного суду Хмельницької області Горщар А.Г.

розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, -

встановив:

Рішенням Полонського районного суду від 23 лютого 2022 року у цивільній справі № 681/697/21 за позовом Шепетівської окружної прокуратури в інтересах держави до Полонської міської ради, ОСОБА_1 про визнання недійсним рішення сесії міської ради та зобов`язання повернути земельну ділянку ухвалено про повернути у комунальну власність Полонської об`єднаної територіальної громади в особі Полонської міської ради земельної ділянки площею 0,0982 га з кадастровим номером :01:004:0561 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) із земель житлової та громадської забудови, що розташована по АДРЕСА_1 .

На виконання рішення суду 19 жовтня 2022 року видано виконавчий лист № 681/697/21.

11 листопада 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Полонського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Бурча Д.О. про відкриття виконавчого провадження ВП № 70176962 від 27 жовтня 2022 року щодо виконання виконавчого листа № 681/697/21, виданого 19 жовтня 2022 року Полонським районним судом про повернення земельної ділянки.

При цьому скаржниця зазначила, що копію вказаної постанови нею отримано 31 жовтня 2022 року, а тому скаргу подано у строк визначений ч.5 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», тобто протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Дослідивши матеріали скарги, суддя зазначає наступне.

Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси фізичних та юридичних осіб, а виконання судового рішення є завершальною стадією судового провадження, яким досягається кінцева мета правосуддя - захист інтересів фізичних та юридичних осіб і реальне поновлення їхніх порушених прав.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 129-1 Конституції України).

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

З матеріалів скарги вбачається, що ОСОБА_1 оскаржується постанова державного виконавця Полонського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 27 жовтня 2022 року ВП № 70176962 про відкриття виконавчого провадження.

Як зазначає скаржниця оскаржувана постанова отримана нею 31.10.2022 року.

За приписами ч.1 ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч.1 ст.448 названого Кодексу скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до п.а ч.1 ст.449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

З урахуванням наведеної вище процесуальної норми, останнім днем строку, коли ОСОБА_1 могла звернутися до суду зі скаргою щодо оскарження постанова від 27 жовтня 2022 ВП № 70176962 про відкриття виконавчого провадження є 10 листопада 2022 року.

З матеріалів справи вбачається, що зі скаргою ОСОБА_1 звернулася до суду 11 листопада 2022 року особисто.

Отже, судом встановлено, що оскаржувану постанову державного виконавця Борозенна Л.Н. отримала 31 жовтня 2022 року, проте до суду із відповідною скаргою звернулася 11 листопада 2022 року, тобто з пропуском на один день установленого статтею 449 ЦПК України строку.

Слід зауважити, що оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб органів ДВС передбачено частинами першою та п`ятою статті 74 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження». Згідно із цими нормами рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів ДВС щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів ДВС щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Положення ЦПК України, який набрав чинності з 15 грудня 2017 року, щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання судового рішення передбачають вчинення таких дій у строки, що обчислюються не в робочих, а календарних днях.

Так, підпунктом «а» частини першої статті 449 ЦПК України встановлено, що відповідну скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

Конституційний Суд України у Рішенні від 07.07.1998 № 11-рп/98 у справі щодо офіційного тлумачення частин другої і третьої статті 84 та частин другої і четвертої статті 94 Конституції України (справа щодо порядку голосування та повторного розгляду законів Верховною Радою України) зазначив: «Термін «дні», якщо він вживається у зазначених правових актах без застережень, означає лише календарні дні.

З огляду на встановлений статтею 122 ЦПК України порядок обчислення процесуальних строків зазначений десятиденний строк підлягає обчисленню в календарних днях. Такий порядок обчислення строків є єдиним для всіх норм ЦПК України та застосовується й у інших процесуальних кодексах України.

Таким чином, існують два законодавчі акти однакової юридичної сили, які встановлюють неоднаковий строк для оскарження дій державного виконавця щодо виконання судового рішення.

Згідно із частиною першою статті 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Отже, за змістом цієї норми при здійсненні судочинства суд керується положеннями ЦПК України, а не Законом України «Про виконавче провадження».

ЦПК України регулює порядок оскарження саме до суду дій державного виконавця, на виконанні якого перебуває судове рішення цього суду. Право на звернення зі скаргою і порядок її розгляду та постановлення ухвали пов`язані з наявністю ухваленого за правилами ЦПК України судового рішення та з його примусовим виконанням. Відповідні положення вміщено у розділі VІI цього Кодексу «Судовий контроль за виконанням судових рішень».

Стаття 74 Закону України «Про виконавче провадження» регулює відносини з оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців при виконанні не тільки судових рішень, але й інших виконавчих документів. Цією ж нормою Закону врегульовано оскарження дій державного виконавця не тільки до суду, а й до інших органів.

Таким чином, стаття 74 Закону України «Про виконавче провадження» є загальною нормою по відношенню до статей 447-449 ЦПК України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 920/149/18 (провадження № 12-297гс18).

У даній справі ОСОБА_1 звернулася до суду із пропуском десятиденного строку, встановленого пунктом «а» частини першої статті 449 ЦПК України, який є основним нормативним актом, який регулює здійснення цивільного судочинства судами і відповідно визначає процесуальний порядок звернення з такими скаргами та їх розгляду судом.

За правилами статей 120, 122, 127 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. Строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, установлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом установлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до частини другої статті 449 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги на рішення державного виконавця може бути поновлено судом.

За змістом ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Хоча частина 5 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» і створює більш сприятливі умови для скаржника, але з огляду на передбачену частиною 2 статті 449 ЦПК України можливість поновлення судом пропущеного строку для подання такої скарги, скаржник не позбавлений права на захист його інтересів у разі звернення до суду зі скаргою з пропуском встановленого строку за умови подання обґрунтованого клопотання про поновлення такого строку.

Відтак суд наголошує, що у разі звернення учасника виконавчого провадження (стягувача чи боржника) поза межами десятиденного строку, встановленого нормами цивільного процесуального законодавства для оскарження дій та рішень державних виконавців, такий учасник не позбавляється права на захист його порушеного права за умови подання клопотання про поновлення пропущеного строку із зазначенням причин такого пропуску та визнання судом причин пропуску цього строку поважними.

Судом встановлено, що при зверненні до суду зі скаргою від 11 листопада 2022 року (вх. № 4091/22-Вх від 11.11.2022) з порушенням строку, визначеного статтею 449 ЦПК України, скаржницею ОСОБА_1 (відповідачка у справі, боржниця у виконавчому провадженні) не подано клопотання про поновлення цього строку.

Отже, за відсутності клопотання про поновлення пропущеного строку для звернення до суду із скаргою на рішення державного виконавця, вказана скарга, за приписами частини другої статті 126 ЦПК України підлягає залишенню без розгляду, що не позбавляє скаржника у подальшому права на звернення з клопотанням про поновлення такого строку.

Керуючись наведеним, ст.ст.126, 259-261, 449, 353, 354 ЦПК України суддя, -

постановив:

Cкаргу ОСОБА_1 залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На ухвалу суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Особа, яка подала скаргу, боржниця ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Стягувач Полонська міська рада, ідентифікаційний код в , місцезнаходження: вул. Лесі Українки, 114, м. Полонне, Шепетівського району, Хмельницької області, поштовий індекс 30500;

Орган, дії якого оскаржуються: Полонський відділ державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), державний виконавець Бурч Денис Олегович, ідентифікаційний код в , місцезнаходження: вул. Героїв Майдану, 6, м. Полонне, Шепетівського району, Хмельницької області, поштовий індекс 30500.

Суддя: