Справа № 544/939/22
№ 2/544/271/2022
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21 листопада 2022 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі головуючої судді Сайко О.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник Володимир Леонідович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

У С Т А Н О В И В:

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", в якому просила визнати виконавчий напис, вчинений приватним Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем 03.06.2021, зареєстрований в реєстрі за № 83874, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженю відповідальністю "Вердикт Капітал" невиплачених у строк грошових кошти у розмірі 31 744 грн,таким, що не підлягає виконанню.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що у вересні 2021 року Єдиного реєстру боржників дізналася, що відносно неї відкрито виконавче провадження та звернулася до приватного виконавця Скрипника В.Л. із заявою про надання копій матеріалів виконавчого провадження №66447903 про стягнення коштів з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором №АG0063409 від 05.02.2019 укладеним, на думку ТОВ «Вердикт Капітал» між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «Дінеро». Проте, позивач зазначає, що такий договір не було укладено. У зв`язку з невиконанням зобов`язання за кредитним договором, як вважало ТОВ «Вердикт Капітал», 03.06.2021 приватним нотаріусом Остапенком Є.М. було вчинено виконавчий напис №83874, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 заборгованості за вказаним кредитним договором за період з 05.02.2019 по 26.05.2021 в розмірі 31 744 грн, з цієї суми: 11 600 грн - заборгованість за тілом кредиту; 20 094 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією; 50 грн - плата за вчинення виконавчого напису.

Вказує, що виконавчий напис №83874, вчинений 03.06.2021 приватним нотаріусом КМНО Остапенком Є.М. відносно ОСОБА_1 є незаконним та відповідно таким, що не підлягає виконанню, обґрунтовуючи наступним.

Відповідно до Єдиного реєстру нотаріусів Міністерства юстиції України Остапенко Є.М.(свідоцтво номер 7921, яке анульовано) на момент вчинення виконавчого напису був приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, а отже не вправі був здійснювати нотаріальну діяльність, а саме вчиняти виконавчий напис.

Вважає, що останній був не вправі здійснювати нотаріальну діяльність, а саме вчиняти виконавчий напис відносно неї. Вважає, що на момент звернення із заявою про вчинення виконавчого напису сума заборгованості не була безспірною. Спірний виконавчий напис був вчинений ОСОБА_2 03.06.2021 за відсутності всіх необхідних документів, передбачених постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999, зокрема за відсутності оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору та документів, які підтверджують безспірність заборгованості боржника. Відповідач та приватний нотаріус не надали належних та допустимих доказів надання нотаріусу оригіналу кредитного договору та доказів направлення боржнику повідомлення про наявність заборгованості. На думку позивача, заборгованість не підтверджена стягувачем як безспірна, оскільки розрахунок суми заборгованості, наданий приватним для вчинення напису, не містить розрахунку по кредитному договору, який не було укладено позивачем.

Крім того, вчиняючи виконавчий напис, приватний нотаріус не врахував, що станом на 03.06.2021 Постановою КМУ №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» не передбачалось вчинення виконавчих написів про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних договорів. Станом на 03.06.2021 - дату вчинення спірного виконавчого напису приватного нотаріуса чинне законодавство передбачало можливість вчинення виконавчого напису лише за умови подання оригіналу договору чи його дублікату, що має силу оригіналу.

Також зазначено, що оспорюваний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог п.283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки доказів одержання ОСОБА_1 письмової вимоги про усунення порушень в копіях документів наданих нотаріусом не було. Приватний нотаріус не повідомляв позивача про те, що до нього звернулися із заявою про вчинення виконавчого напису, що створює ситуацію, що позивач не могла ніяким чином заперечувати проти незаконно нарахованих сум і відповідно нотаріус не мав вчиняти виконавчий напис, оскільки ним не була перевірена безспірність вимог кредитора.

Позивач вказує, що нотаріус у вчиненому ним виконавчому написі пропонує стягти заборгованість за період з 05.02.2019 по 26.05.2021, проте кредитний договір від 05.02.2019 не був укладений ОСОБА_1 , оскільки договір на якому було вчинено виконавчий напис нотаріуса та який ОСОБА_1 не укладала, діяв з 05.02.2019 по 19.02.2019. Вчиняти виконавчий напис про стягнення заборгованості на договорі, який не було укладено приватний нотаріус за заявою ТОВ «Вердикт Капітал» не мав права, а отже нотаріус не був ознайомлений із самим кредитним договором, що підтверджує відсутність самого кредитного договору. Крім цього, приватним нотаріусом не надано позивачу виписки про рух коштів по кредитному рахунку, а отже це підтверджує відсутність самого кредитного договору.

Враховуючи викладене, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню та виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. Просить розгляд справи проводити без її участі, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Ухвалою суду від 23 серпня 2022 року було відкрито провадження у справі та вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав.

При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.

На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, оцінивши всі зібрані по справі докази, приходить до наступних висновків.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. 03.06.2021 був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 83874, про стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 31 744 грн, за кредитним договором № АG0063409 від 05/02/2019, укладеним з ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро», правонаступником усіх прав та обов`язків якого за Договором факторингу №22-08/19 та Додаткової угоди 7 від 27.12.2019 є ТОВ «Вердикт Капітал» (а.с.74).

10 серпня 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Остапенком Є.М. відкрито виконавче провадження на підставі заяви про примусове виконання зазначеного вище виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за № 83874 (а.с.83-84).

Позивач вважає, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., вчиняючи 03.06.2021 виконавчий напис №83874 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості, не врахував та не перевірив безспірність заборгованості або іншої відповідальності ОСОБА_1 перед відповідачем, у зв`язку з чим звернувся до суду з вимогою про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Учинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат"). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права.

У частині першій статті 88 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Учинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19).

Верховний Суд у постанові від 12 березня 2020 року (справа № 757/24703/18-ц) зазначив, що за загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно частини першої статті 39 Закону України "Про нотаріат" (далі - Закон) порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до яких нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, а саме: п. 1. Зміни, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту: «1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу»,

п. 2. Зміни, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин

2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.».

Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року.

Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Із доказів, наявних у матеріалах справи, убачається, що кредитний договір № AG0063409 від 05.02.2019, на підставі якого був вчинений спірний виконавчий напис, не посвідчений нотаріально, а отже не може бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису (а.с.76-80).

Саме такий правовий висновок зроблено ВП ВС у постанові від 21.09.2021 по справі № 910/10374/17.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У пункті 54 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України", заява № 4241/03 від 28.10.2010, вказано, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення у справі "Ґарсія Руіз проти Іспанії", заява N 30544/96, п. 26, ECHR 1999-I).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Серявін та інші проти України", заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Ураховуючи зазначене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів з точки зору їх достатності, достовірності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що спірний виконавчий напис нотаріуса не відповідає вимогам закону а, відтак, суд визнає його таким, що не підлягає виконанню, і задовольняє позов повністю.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог позивача, із відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в загальному розмірі 1488,60 грн, що складається із 992,40 грн, сплачених при подачі позову та 496,20 грн, сплачених при подачі заяви про забезпечення позову.

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог позивача, із відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1488,60 грн.

Керуючись ст.ст.12, 19, 76, 81,141, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем 03 червня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 83874, про стягнення із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» () заборгованості за кредитним договором № AG0063409 від 05.02.2019 в розмірі 31 744 грн.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «ВердиктКапітал» (; 04053, місто Київ, вул. Кудрявський узвіз, 5-Б) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) в повернення сплаченого судового збору 1 488 (одну тисячу чотириста вісімдесят вісім) гривень 60 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя - О.О.Сайко