н/п 4-с/490/13/2022 Справа № 490/9107/16-ц
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

22.11.2022 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді - Гуденко О.А.

при секретарі - Савенко Є.В.,

без участьі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії Приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Дмитра Олександровича на постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, -

В С Т А Н О В И В:

17.09.2021 року ОСОБА_1 Скаржник звернувся до Центрального районного суду зі скаргою, в якій просить суд: визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра Олександровича про опис та арешт майна (коштів) боржника ВП №60274189 від 01 вересня 2021 року.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра Олександровича перебуває виконавче провадження №60274189 з примусового виконання виконавчого листа №490/9107/16-ц від 19 грудня 2018 року, виданого Центральним районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором ML 401/001/2007 від 16 січня 2007 року у розмірі 63483,32 дол. США (що за офіційним курсом НБУ на 03 серпня 2017 року становить 1 644 483, 35 грн.), що складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 48 775,35 дол. США ( що за офіційним курсом НБУ на 03 серпня 2017 року становить 1 263 485,45 грн.), заборгованості за відсотками 14 707,97 дол. США (що за офіційним курсом НБУ на 03 серпня 2017 року становить 380 997,90 грн.), а також судового збору у розмірі 23 627,74 грн.

01 вересня 2021 року приватним виконавцем оформлено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника ВП № 60274189. У вказаній постанові зазначено, що предметом опису та арешту є будинок (предмет іпотеки) за адресою АДРЕСА_1 та земельна ділянка розташування будинку. Крім того вказано, дослівно: «Боржник відсутній, доступ не забезпечено, зі слів сусідів не проживає, примусове входження не здійснювалось, опис проведено за технічною документацією. Опломбування не здійснювалось». Зберігачем майна призначено ОСОБА_2 . Скаржник вважає вказану постанову протиправною з наступних підстав. Згідно ч. 2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», присутність понятих є обов`язковою у випадку, передбаченому частиною третьою статті 53 цього Закону, а також у разі відсутності боржника або його представника під час вчинення виконавчих дій, пов`язаних з примусовим входженням на земельні ділянки, до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувача, яке має бути повернуто йому в натурі, до житла, іншого володіння особи для забезпечення примусового виселення з нього та вселення в нього, під час проведення опису, арешту, вилучення і передачі майна. Згідно абзацу восьмого ч. 1 п. 10 Розділу VIII Інструкції постанова про опис та арешт майна (коштів) підписується виконавцем, понятими, зберігачем майна, боржником та стягувачем, їх представниками, а також іншими особами, які були присутні при проведенні опису майна (коштів). У разі відмови від підпису осіб, що були присутні при виконанні, про це робиться відмітка в постанові. Згідно п.24 Розділу VIII Інструкції, у разі відсутності боржника та якщо рішення може бути виконано без його участі, виконання рішення проводиться за участю стягувача або його представника та двох понятих. Оскаржувана постанова вказаним вимогам законодавства не відповідає, зокрема; у постанові відсутня відмітка про роз`яснення сторонам виконавчого провадження або заставодержателю про можливість у 10-денний строк з дня винесення постанови досягти згоди щодо вартості майна та необхідність письмово повідомити про це виконавця; постанову складено за відсутністю понятих; відомості про не проживання боржника не відповідають дійсності.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.09.2021 року, визначено головуючого по справі суддю Гуденко О.А.

Ухвалою судді Гуденко О.А. від 21.09.2021 року прийнято до провадження справу за скаргою, призначено до судового засідання та витребувано у приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Д.О. належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження №20274189 або надати оригінали для огляду в судовому засіданні.

Представник скаржника адвокат Лазаренко Р.М. та скаржник ОСОБА_1 подали до суду заяви про розгляд скарги за їх відсутності, просили скаргу задовольнити.

Приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Дмитро Олександрович до суду не з`явився, копії матеріалів виконавчого провадження на виконання вимог ухвали суду від 21.09.2021 року не надав, про день та час розгляду скарги повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

З огляду на викладене, враховуючи приписи ч.1,2 ст. 450 ЦПК, суд вважав за можливе провести розгляд скарги за відсутності не з`явившихся сторін.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

За нормою ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Як убачається з матеріалів справи, 09.10.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Д.О. було відкрито виконавче провадження № 660274189 на підставі виконавчого листа № 490/9107/16-ц виданого 19.12.2018 року.

01.09.2021 року приватним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, якою описано та арештовано майно боржника.

З вказаною постановою боржник ОСОБА_1 ознайомився 10.09.2021 року.

Положеннями ч.5 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов`язковим.

У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються:

1) якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо; 2) якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди; 3) якщо опису підлягає транспортний засіб - марка, модель, рік випуску, об`єм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо. Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

Як вбачається із постанови приватного виконавця від 01.09.2021 року, останнім було внесено усі відомості, у відповідності до положень ч.5 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», що стосується конкретно майна, яке належить боржнику, ОСОБА_1 .

Пунктом 10 розділу VIII «Інструкції з організації примусового виконання рішень» передбачено, що після виявлення майна (коштів) боржника виконавець проводить опис та арешт цього майна (коштів), про що виносить постанову. У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника повинні бути вказані: назва кожного внесеного в постанову предмета і його відмінні ознаки (вага, метраж, розмір, форма, вид, колір, товарний знак, проби, виробнича марка, дата випуску, ступінь зносу тощо); якщо вилучені предмети мають ознаки дорогоцінних металів, каменів органічного та неорганічного утворення, перлів тощо, то вони ретельно описуються з визначенням усіх особливих ознак, відповідним чином пакуються в конверт, прошиваються, підписуються виконавцем та іншими учасниками, які були присутніми під час опису; якщо проводилось опечатування предмета, зазначається, які предмети, приміщення, сховища були опечатані, кількість накладених печаток та спосіб опечатування; прізвище, ім`я та по батькові особи, якій передано майно на зберігання, а якщо майно передано на зберігання не боржнику, а іншій особі, - паспортні дані, її місце проживання (далі - зберігач); відмітка про роз`яснення зберігачеві майна обов`язків із збереження майна, попередження про кримінальну та іншу відповідальність, встановлену законодавством, за його розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт; якщо виконавець установив зберігачеві обмеження права користуватися майном, зазначаються вид, обсяги і строки обмеження; відмітка про роз`яснення сторонам виконавчого провадження або заставодержателю про можливість у 10-денний строк з дня винесення постанови досягти згоди щодо вартості майна та необхідність письмово повідомити про це виконавця; зауваження або заяви стягувача, боржника, осіб, що були присутні при описі.

Постанова про опис та арешт майна (коштів) підписується виконавцем, понятими, зберігачем майна, боржником та стягувачем, їх представниками, а також іншими особами, які були присутні при проведенні опису майна (коштів). У разі відмови від підпису осіб, що були присутні при виконанні, про це робиться відмітка в постанові.

Відповідно до частини першої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» майно, на яке накладено арешт, крім майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам, що призначені виконавцем у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника, під розписку. Копія постанови видається боржнику, стягувачу, а якщо обов`язок щодо зберігання майна покладено на іншу особу - також зберігачу. Якщо опис і арешт майна здійснювалися на виконання рішення про забезпечення позову, виконавець передає арештоване майно на зберігання боржнику або його представнику (якщо інше не зазначено в судовому рішенні або якщо боржник відмовився приймати майно на зберігання).

Відповідно до частини другої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» присутність понятих є обов`язковою у разі відсутності боржника або його представника під час вчинення виконавчих дій, пов`язаних з примусовим входженням на земельні ділянки, до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувача, яке має бути повернуто йому в натурі, до житла, іншого володіння особи для забезпечення примусового виселення з нього та вселення в нього, під час проведення опису, арешту, вилучення і передачі майна.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку, що передбачено пунктами 5, 6 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що приватним виконавцем Куліченко Д.О. вказані виконавчі дії були проведені за участі стягувача та двох понятих, підписи яких містяться у постанові про опис та арешт (майна) коштів боржника. На описане майно накладено арешт та встановлено обмеження права користування цим майном та призначено відповідального зберігача, якому роз`яснено кримінальну та матеріальну відповідальність, про що міститься відповідна відмітка, та без проникнення в житлове приміщення, а лише на підставі технічного паспорту БТІ та правовстановлювальних документів.

Пунктом 25 розділу VIII «Інструкції з організації примусового виконання рішень» визначено, у разі відсутності боржника та якщо рішення може бути виконано без його участі, виконання рішення проводиться за участю стягувача або його представника та двох понятих.

У постанові Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року у справі № 219/1507/014-ц зроблено правовий висновок про те, що визначена законодавством процедура здійснення виконавчої дії щодо опису та арешту майна боржника передбачає її проведення за відсутності боржника (але за участю понятих).

Відповідно до ст. 451 Цивільного процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про необґрунтованість вимог скарги ОСОБА_1 , у зв`язку з чим у її задоволенні слід відмовити.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 4, 18 Закону України «Про виконавче провадження», Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, ст.ст. 5, 12, 13, 18, 447, 450, 451 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії Приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Дмитра Олександровича на постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Миколаївського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 28 листопада 2022 року.

Суддя Гуденко О.А.