печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2022 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Остапчук Т.В.,

при секретарі судового засідання - Талдонової М.С.,

за участю представника позивача Мітін І.І.

відповідача ОСОБА_2

представника 3-ї особи Міхнюка О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Печерської районної в місті Києві державній адміністрації до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: Київська міська рада, Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» про виселення

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів в якому просив виселити ОСОБА_2 та її дочку ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_1 .В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що Печерській районній в місті Києві державній адміністрації з цивільної справи №2-3441/12, яка перебувала в провадженні Печерського районного суду міста Києва за позовом ОСОБА_2 до Київської міської ради, третя особа Печерська райдержадміністрація про набуття права власності на квартиру за набувальною давністю стало відомо, що в квартирі АДРЕСА_1 без законних підстав проживає гр. ОСОБА_2 .

Зазначена квартира була надана гр. ОСОБА_2 (на момент надання квартири - ОСОБА_2 ) рішенням Виконавчого комітету Печерської районної ради народних депутатів м. Києва від 25.12.1989 року №1013 „Про взяття на квартоблік, заміну, прискорення надання житлової площі, переоформлення особистих рахунків громадян та ін." на родину дві особи для тимчасового проживання, без виписки ордеру, із випискою платіжної книжки. Ні з гр. ОСОБА_2 , ні з членами її родини договір найму або договір оренди спірної квартири не укладався, реєстрація місця проживання за адресою квартира АДРЕСА_1 не проводилась.Відповідачі проживають в квартирі АДРЕСА_1 без встановлених законом підстав. На підставі ст..116 ЖК України просить виселити з квартири без надання іншого житлового приміщення. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов з викладених в ньому підстав.

Відповідач ОСОБА_2 , позов не визнала та зазначила що спірне приміщення відповідачі займають на підставі рішенням Виконавчого комітету Печерської районної ради народних депутатів м. Києва від 25.12.1989 року №1013 „Про взяття на квартоблік, заміну, прискорення надання житлової площі, переоформлення особистих рахунків громадян та ін.», несуть витрати по його утриманню, донька немає іншого житла, вразі виселення стане безхатченком.

Відповідач ОСОБА_5 позов не визнала, просила розглядати справу в відсутність.

Представник 3-ї особи КП позов підтримав.

Представник 3-ї особи КМР пояснення не надав.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Виконавчого комітету Печерської районної ради народних депутатів м. Києва від 25.12.1989 року №1013 „Про надання житлової площі» вирішено надати гр.. ОСОБА_2 , на родину 2 особи, в т.ч. вона та чоловік ОСОБА_7 ,1967р. народження, для тимчасового проживання, однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , без виписки ордера. Виписати платіжну книжку»

Квартира АДРЕСА_1 - однокімнатна, належить до державного житлового фонду, приватизація не оформлювалась.

Відповідно до статті 5 Житлового кодексу Української РСР державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих Рад народних депутатів (житловий фонд місцевих Рад) та у віданні міністерств, державних комітетів і відомств (відомчий житловий фонд).

Пунктом 1 Рішення Київської міської ради від 2 грудня 2010 року N284/5096 «Про питання комунальної власності територіальної громади міста Києва» затверджено перелік об`єктів права комунальної власності територіальної громади міста Києва згідно з додатками 1 - 10 до цього рішення. Згідно із Додатком №6 будинок АДРЕСА_3 належить до комунальної власності міста Києва.

Відповідно до Розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.12.2010 року № 1112 "'Про питання організації управління районами в м. Києві" будинок АДРЕСА_3 було передано до сфери управління Печерської районної в м. Києві державної адміністрації. Зазначений будинок перебуває на балансовому утриманні КП УЖГ „Липкижитлосервіс".

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України „Про столицю України місто-герой Київ" у районах міста Києва діють районні в місті Києві державні адміністрації, які підпорядковуються Київській міській державній адміністрації. Печерська районна в місті Києві державна адміністрація є підпорядкованою Київській міській державній адміністрації та є новоствореним органом державної влади утворена 31 жовтня 2010 року розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) „Про організаційно-правові заходи, пов`язані з виконанням рішення Київської міської ради від 09.09.2010 №7/4819 „Про питання організації управління районами в місті Києві" від 30.09.2010 року №787), який в межах своїх повноважень здійснює виконавчу владу на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, а також реалізує повноваження, делеговані їй відповідною радою.

Райдержадміністрація наділена повноваженнями відповідно до діючого законодавства: Закону України „Про місцеві державні адміністрації", розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 31.01.2011 року №121 „Про реалізацію районними в місті Києві державними адміністраціями окремих повноважень", а саме: управління майном, переданим в установленому порядку до сфери управління відповідної районної в місті Києві державної адміністрації, облік відповідно до закону житлового фонду, здійснення контролю за його використанням.

Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно із частиною четвертою статті 9 ЖК Української РСРніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до пункту 1 статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до статті 1 першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенції) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під майном також розуміються майнові права.

Згідно статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кривіцька і Кривіцький проти України", в контексті вказаної Конвенції поняття "житло" не обмежується приміщенням, в якому проживає на законних підставах, або яке було у законному порядку встановлено, а залежить від фактичних обставин, а саме існування достатніх і тривалих зв`язків з конкретним місцем. Втрата житла будь-якою особою є крайньою формою втручання у права на житло.

Згідно з Конвенцією поняття "житло" не обмежується приміщеннями, в яких законно мешкають або законно створені. Чи є конкретне місце проживання "житлом", яке підлягає захисту на підставі пункту 1 статті 8 Конвенції, залежить від фактичних обставин, а саме - від наявності достатніх та триваючих зв`язків із конкретним місцем (рішення у справі "Прокопович проти Росії", заява N 58255/00, пункт 36,). Втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла (рішення від 13 травня 2008 року у справі "МакКенн проти Сполученого Королівства", заява N 19009/04, пункт 50).

У пункті 36 рішення від 18 листопада 2004 року у справі "Прокопович проти Росії" Європейський суд з прав людини визначив, що концепція "житла" за змістом статті 8 Конвенції не обмежена житлом, яке зайняте на законних підставах або встановленим у законному порядку. "Житло" - це автономна концепція, що не залежить від класифікації у національному праві. То чи є місце конкретного проживання "житлом", що б спричинило захист на підставі пункту 1 статті 8 Конвенції, залежить від фактичних обставин справи, а саме - від наявності достатніх триваючих зв`язків з конкретним місцем проживання (рішення Європейського суду з прав людини по справі "Баклі проти Сполученого Королівства" від 11 січня 1995 року, пункт 63).

У пункті 44 рішення від 02 грудня 2010 року у справі "Кривіцька та Кривіцький проти України" Європейський суд з прав людини визначив, що втручання у право заявника на повагу до його житла має бути не лише законним, але й "необхідним у демократичному суспільстві". Інакше кажучи, воно має відповідати "нагальній суспільній необхідності", зокрема бути співрозмірним із переслідуваною законною метою. Концепція "житла" має першочергове значення для особистості людини, самовизначення, фізичної та моральної цілісності, підтримки взаємовідносин з іншими, усталеного та безпечного місця в суспільстві.

Таке втручання у право особи на повагу до житла передбачене законом, переслідує легітимну мету, визначену у пункті 2 статті 8 Конвенції, та є необхідним у демократичному суспільстві. Відповідність останньому критерію визначається з урахуванням того, чи існує нагальна суспільна необхідність для застосування такого обмеження права на повагу до житла та чи буде втручання у це право пропорційним переслідуваній легітимній меті.

Навіть, якщо законне право на зайняття житлового приміщення припинене, особа вправі мати можливість, щоб її позбавлення права на житло було оцінене судом на предмет пропорційності у світлі відповідних принципів статті 8 Конвенції.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 16.12.2004 року в позові ОСОБА_2 до Печерської районної х м. Києві державної адміністрації про визнання права користування житловим приміщенням, зобов`язання видати ордер та укласти договір найму жилого приміщення відмовлено.

Частиною третьою статті 116 ЖК УРСР передбачено, що осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Такими, що самоправно зайняли жиле приміщення, вважаються особи, які вселилися до нього самовільно без будь-яких підстав, а саме без відповідного рішення про надання їм цього приміщення та відповідно ордера на житлове приміщення. Виселення цих осіб пов`язане з відсутністю у них будь-яких підстав для зайняття жилої площі.

ОСОБА_2 зареєстрована в квартирі АДРЕСА_4 з 19.06.2001р., ОСОБА_5 , 2001 р.н. ніде не зареєстрована іншого житла не має. Спірною квартирою дозволено тимчасове проживання за рішенням виконавчого органу відповідної ради , несуть витрати по її утриманню.

Дані обставини представник позивача не заперечує, тому в суду відсутні підстави вважати , що відповідачі самоправно зайняли жиле приміщення.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності , суд вважає що позовні вимоги про виселення без надання іншого приміщення не підлягають задоволенню .

Відповідно до ст..141 ЦПК України в зв`язку з відмовою в позові судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст.116 ЖК України, ст.ст.12,13,77,79, 81,263,264,354, ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Відмовити в позові Печерської районної в місті Києві державній адміністрації до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: Київська міська рада, Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» про виселення.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

позивач: Печерська районна в місті Києві державна адміністрація : 01010, м. Київ, вул. Омельяновича - Павленка, 15

відповідач 1: ОСОБА_4 : адреса реєстрації: АДРЕСА_5 , адреса місце находження : АДРЕСА_1

відповідач 2: ОСОБА_5 : АДРЕСА_1

третя особа 1: Київська міська рада : 01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36

третя особа 2: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» : 01021, м. Київ, пров. Івана Маряненка, 7

Дата складання повного тексту рішення 2.06.2022р.

Суддя Остапчук Т.В.