Справа №524/9202/19
Провадження №2/524/141/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2022 року Автозаводський районний суд м. Кременчука у складі головуючого судді Андрієць Д.Д., за участю секретаря Булаєнко С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 , ухвалив таке рішення.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

ОСОБА_1 зазначив, що він є співвласником квартири АДРЕСА_1 . Іншими співвласниками квартири є його доньки: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. В квартирі, окрім співвласників, зареєстрована також його колишня дружина - ОСОБА_2 , яка з червня 2019 року не проживає в квартирі. Він проживає в квартирі один. Реєстрація відповідача створює для нього перешкоди, оскільки вартість комунальних послуг нараховується на кількість зареєстрованих осіб.

ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА

В своєму відзиві відповідач зазначила, що проти задоволення позову вона заперечує. Вказала, що з червня 2019 року вона разом із доньками не проживає в спірній квартирі через створення позивачем перешкод. Просила врахувати, що співвласниками квартири є позивач та їх доньки, а тому вона не є колишнім членом сім`ї власника. Зазначила, що 1/3 частина квартири набута позивачем за час шлюбу, а тому є спільною сумісною власністю.

ПОЯСНЕННЯ ТРЕТЬОЇ ОСОБИ

В своїх письмових поясненнях ОСОБА_3 вказала, що проти задоволення позову вона заперечує. Зазначила, що за місцем реєстрації вона разом із мамою та сестрою не проживають через створення позивачем перешкод.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ ПО СПРАВІ

28.04.2020 ухвалено заочне рішення по справі.

11.06.2021 судом постановлено ухвалу про скасування заочного рішення.

27.07.2021 постановлено ухвалу про витребування доказів та закриття підготовчого провадження.

11.01.2022 постановлено ухвалу про залучення третьої особи.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

25.04.2014 приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Веселовським А.Г. посвідчено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , серія та номер ВТТ 740086 за р.№1312, на підставі якого ОСОБА_1 та ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , від імені яких діяла ОСОБА_2 , набули право власності на вказане нерухоме майно в рівних частках.

В квартирі АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою відділу ведення Реєстру територіальної громади Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради.

Відповідач по справі є колишньою дружиною позивача, що підтверджується копією заочного рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 05.03.2019 по справі №524/7816/18 та матір`ю двох співвласників : ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

НОРМИ ПРАВА

Відповідно до статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За змістом частин першої та другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (частини перша та друга статті 319 ЦК України).

Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва (частина перша статті 383 ЦК України).

На підставі статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення.

ОЦІНКА СУДУ

Відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом.

Аналіз наведеної норми права дає підстави для висновку, що для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, необхідна наявність одночасно двох умов, зокрема, відсутність члена сім`ї без поважних причин понад один рік, а також відсутність поважних причин непроживання за адресою такого житлового приміщення.

Вичерпного переліку поважності причин не проживання у житловому приміщенні законодавство не встановлює, у зв`язку з чим зазначене питання суд вирішує у кожному конкретному випадку, з урахуванням провадження конкретних обставин справи.

Предметом доказування у даній справі, з урахуванням змісту позовних вимог та правових підстав, за яких ці вимоги пред`явлено позивачем, є відсутність або непроживання відповідача без поважних причин понад один рік в квартирі, співвласником (1/3 частки), якої є позивач.

Саме на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідача понад встановлені законом строки у жилому приміщенні без поважних причин

Вказана позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 квітня 2020 року по справі № 61-45637 св 18(№ 761/20452/17)

На підтвердження своїх позовних вимог позивач надав суду акти ТОВ «Житлорембудсервіс». Згідно з актами ТОВ «Житлорембутсервіс» від 19.08.2019 №398, від 09.10.2019 №458 свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили, що з 01.06.2019 ОСОБА_2 та доньки сторін ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , не проживають за адресою: АДРЕСА_2 .

Також судом за клопотанням позивача були допитані свідки, які повідомили про те, що з червня 2019 року ОСОБА_2 самостійно та без примусу виїхала із спірного житла.

Разом із тим, суд приймає до уваги факт реєстрації кримінального провадження за фактом вчинення домашнього насилля відносно ОСОБА_2 ..

На переконання суду, наявні в справі докази в своїй сукупності не доводять відсутність поважних причин у відповідача для проживання в житлі.

Суд приймає до уваги те, що втрата житла будь-якою особою є крайньою формою втручання у права на житло, правомірність застосування якого за обставинами цієї справи позивачем не доведено.

Підстави для визнання відповідача такою, що втратили право користування цим житлом, а також необхідність і пропорційність такого заходу позивачем не доведені.

Крім іншого, суд враховує позицію повнолітнього співвласника майна ОСОБА_3 , яка проти задоволення позову заперечувала.

У зв`язку із наведеними, суд відмовляє у задоволенні позову ОСОБА_1 ..

Судові витрати суд покладає на позивача.

Керуючись ст. ст.10, 12, 81, 141, 258, 259, 263 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Діна АНДРІЄЦЬ