КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/271/2022 Доповідач у суді ІІ інстанції Ігнатченко Н.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ігнатченко Н.В.,

суддів: Мережко М.В., Савченка С.І.,

за участю секретаря судового засідання - Череп Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційними скаргами уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства акціонерного комерційного банку «Аркада» Луньо Іллі Вікторовича на ухвали Печерського районного суду міста Києва від 11 січня 2021 року та від 5 квітня 2021 року у справі за позовом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства акціонерного комерційного банку «Аркада» Луньо Іллі Вікторовича до ОСОБА_1 , треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Будеволюція», ОСОБА_2 , Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапчук Неля Вікторівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Снігова Катерина Василівна, Національний банк України, про застосування наслідків недійсності нікчемних правочинів,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2020 року уповноважена особа ФГВФО на ліквідацію АТ АКБ «Аркада» Луньо І.В. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи: ТОВ «Будеволюція», ОСОБА_2 , Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, приватний нотаріус КМНО Остапчук Н.В., приватний нотаріус КМНО Снігова К.В., Національний банк України, про застосування наслідків недійсності нікчемних правочинів (повернення сторін в попередній стан).

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11 грудня 2020 рокувідкрито провадження у справі.

24 грудня 2020 року позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просив: накласти арешт на нежилий будинок - комплекс приміщень банку « Аркада », загальною площею 14 102,9 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 00, та земельну ділянку, площею 0,5283 га, кадастровий номер :76:021:0017, цільове призначення - для будівництва комплексу приміщень банку « Аркада », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 00; заборонити будь-яким особам, у тому числі але не виключно ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження, псування, переходу права власності, надання в забезпечення тощо, а також заборонити будь-яким державним реєстраторам, яким за законом надано право вчиняти реєстраційні дії з нерухомим майном вчиняти будь-які реєстраційні дії та записи по відношенню до нежилого будинку - комплексу приміщень банку « Аркада », загальною площею 14 102,9 кв. м, та земельної ділянки, площею 0,5283 га, кадастровий номер :76:021:0017, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

На обґрунтування заяви зазначено, що наявний спір між АТ АКБ «Аркада» та ОСОБА_1 виник з приводу реєстрації права власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі нікчемного правочину. Оскільки предметом спору є питання скасування реєстрації права власності та припинення визнання права власності на вищевказане майно, виникла необхідність у накладенні арешту на нього з огляду на те, що існує реальна загроза можливого відчуження спірного майна, як наслідок невиконання або утруднення виконання рішення суду в майбутньому. Негативним наслідком незастосування заходів забезпечення позову для позивача може стати вибуття із власності відповідача нерухомого майна внаслідок дій щодо його відчуження і внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно нового запису про перереєстрацію права власності на це майно за третьою особою, в тому числі ОСОБА_2 як його іпотекодержателем та інших дій.Натомість, негативними наслідками для відповідача від застосування заходів забезпечення позову буде лише тимчасове часткове обмеження його права розпоряджатися спірним майном, а саме: обмеження можливості вчинити реєстраційні дії щодо цього. За таких умов виконання рішення суду в частині скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а також скасування записів про проведену державну реєстрацію права власності відповідача стане неможливим через втрату актуальності цих записів, а також настання таких умов призведе до фактичної необхідності зміни підстав позову, що унеможливить подальший розгляд справи по суті та буде прямим порушенням прав позивача в межах даної справи, який для відновлення свого права буде змушений звертатися до суду з новими позовами. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у цій справі, а також вплинути на ефективний захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких останній звернувся з позовом, оскільки існує ризик того, що спірне майно може бути в процесі вирішення спору відчужене або переоформлене на третіх осіб.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11 січня 2021 року у задоволенні заяви уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію АТ АКБ «Аркада» Луньо І.В. про забезпечення позову відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заявником не доведено тієї обставини, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, оскільки саме лише посилання в заяві на потенційну можливість вчинення відповідачем недобросовісних дій, зокрема, продажу майна без наведення відповідного обґрунтування та надання доказів на підтвердження зазначених обставин, не свідчить про необхідність вжиття відповідних заходів забезпечення позову.

4 лютого 2021 року позивач повторно звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежилий будинок - комплекс приміщень та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , а також заборони відповідачу та іншим особам вчиняти будь-які дії щодо цього нерухомого майна.

На обґрунтування цієї заяви вказано, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19 серпня 2020 року у справі № 757/35423/20-ц за заявою Фонду гарантування вкладів фізичних осіббуло вжито заходи забезпечення позову аналогічні тим, про які позивач просив в межах даної справи. Однак, ухвалою суду від 1 лютого 2021 року у справі № 757/37171/20-ц зазначені заходи скасовано за відповідним клопотанням ОСОБА_1 , у зв`язку з чим, на думку позивача, існує реальна загроза подальшого відчуження спірного нерухомого майна на користь третіх осіб. Невжиття заходів забезпечення позову призведе до блокування роботи АТ АКБ «Аркада», обмеження прав та інтересів вкладників та кредиторів, а також зменшення ліквідаційної маси. Позивач вважає правомірним та належним такий спосіб захисту свого права власності, як відновлення становища, яке існувало до порушення (застосування наслідків недійсності нікчемних правочинів) шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на підставі нікчемних договорів. Відновлення порушених прав позивача полягає у поновленні внаслідок такого скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про право власності банку на це майно. Враховуючи викладене, заявлені у справі № 757/52482/20-ц заходи забезпечення позову є обґрунтованими, адекватними, співмірними із заявленими АТ АКБ «Аркада» позовними вимогами та жодним чином не вплинуть на діяльність відповідача та не заподіюють йому збитків.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 5 квітня 2021 року у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що за результатом наданої оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, з урахуванням співмірності заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог, немає підстав вважати, що заява про забезпечення позову є обґрунтованою, а її доводи не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому.

Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, уповноважена особа ФГВФО на ліквідацію АТ АКБ «Аркада» Луньо І.В. звернувся з апеляційними скаргами, в яких просить їх скасувати з мотивів неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, і ухвалити нове рішення у справі № 757/52482/20-ц, яким вимоги поданих заяв про забезпечення позову задовольнити у повному обсязі.

Аргументи апеляційних скарг зводяться до того, що суд першої інстанції, розглядаючи заяву банку про забезпечення позову, не перевірив чи дійсно у позивача з відповідачем є спір, чи існує реальна загроза невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; не з`ясував обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просив застосувати позивач, його вимогам. Матеріали справи підтверджують існування спору, а надані позивачем документи щодо передачі відповідачем спірного майна третій особі в іпотеку свідчать про наявні ризики щодо невиконання судового рішення в майбутньому, чого суд не врахував. На думку позивача, місцевий суд до вирішення його заяви про забезпечення позову підійшов формально, як результат безпідставно відмовив у її задоволенні, не надавши належної уваги положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та негативним наслідкам, які можуть призвести в результаті незастосування відповідних заходів, а саме вибуття із власності відповідача нерухомого майна через дії щодо його відчуження і внесення нового запису про перереєстрацію права власності на це майно за третьою особою та інших осіб. Крім того, зважаючи на судове рішення про скасування заходів забезпечення позову у справі № 757/35423/20-ц (основний спір № 757/37171/20-ц) за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, наявні обгрунтовані підстави вважати, що виконання судового рішення у справі № 757/52482/20-ц за позовом АТ АКБ «Аркада» буде ускладненим або взагалі неможливим.

Відзиви учасників справи на апеляційні скарги до суду апеляційної інстанції не надійшли.

У письмових поясненнях на апеляційну скаргу АТ АКБ «Аркада» на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 5 квітня 2021 року Національний банк України підтримав доводи позивача та просив апеляційну скаргу задовольнити повністю.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників справи, що з`явилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість ухвал суду в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення з таких підстав.

За правилом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини першої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

На підставі частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Згідно із пунктами 1, 2, 4 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

При цьому заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина третя статті 150 ЦПК України).

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі у разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

У постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 754/4437/18 (провадження № 61-47464св18) зроблено висновок про те, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу. Забезпечення позову спрямоване насамперед проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, пошкодити, знищити чи знецінити його.

Судом встановлено, що у листопаді 2020 року уповноважена особа ФГВФО на ліквідацію АТ АКБ «Аркада» Луньо І.В. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи: ТОВ «Будеволюція», ОСОБА_2 , Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, приватний нотаріус КМНО Остапчук Н.В., приватний нотаріус КМНО Снігова К.В., Національний банк України, в якому просив застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину (повернути сторони в попереднє становище), а саме:

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00), індексний номер: 53218710 від 21.07.2020 09:51:49, приватний нотаріус Снігова К.В., Київський міський нотаріальний округ, м. Київ, іпотечний договір, серія та номер: 1352, виданий 10.09.2019, видавник: Снігова К.В. приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу; додаткова угода № 01-03/2020, серія та номер: 338, виданий 12.03.2020, видавник: Снігова К.В. приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, та скасувати запис про проведену державну реєстрацію права власності № 37403863 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00), вчинений приватним нотаріусом Сніговою К.В., Київський міський нотаріальний округ, м. Київ 21.07.2020, відповідно до якого право власності на нежитловий будинок - комплекс приміщень, загальною площею 14 102,9 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 , з одночасним поновленням запису про право власності АТ АКБ «Аркада»;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00), індексний номер: 53218710 від 21.07.2020 09:51:49, приватний нотаріус Снігова К.В., Київський міський нотаріальний округ, м. Київ, іпотечний договір, серія та номер: 1352, виданий 10.09.2019, видавник: Снігова К.В. приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу; додаткова угода № 01-03/2020, серія та номер: 338, виданий 12.03.2020, видавник: Снігова К.В. приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу та скасувати запис про проведену держану реєстрацію права власності № 37404381 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00), вчинений приватним нотаріусом Сніговою К.В., Київський міський нотаріальний округ, м. Київ, 21.07.2020, відповідно до якого право власності на земельну ділянку, площею 0,5293 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер :76:021:0017, належить ОСОБА_1 , з одночасним поновленням запису від 16.12.2010 року за АТ АКБ «Аркада»;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 53389203 від 30.07.2020 20:00:03, приватний нотаріус Остапчук Н.В., Київський міський нотаріальний округ, м. Київ, договір іпотеки, серія та номер:427, виданий 30.07.2020, видавник: Остапчук Н.В., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу та скасувати запис № 37559038, вчинений 30.07.2020 19:44:08, приватний нотаріус Остапчук Н.В., Київський міський нотаріальний округ, м. Київ, про державну реєстрацію іпотеки: іпотекодержатель: ОСОБА_2 , іпотекодавець: ОСОБА_1 ; строк виконання основного зобов`язання: 10.08.2020, розмір основного зобов`язання: 205 000 000,00 грн, правочин, в якому встановлено основне зобов`язання: договір позики, серія та номер 09/09-19, виданий 09.09.2019; видавник: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , зі змінами згідно договору № 01-07/2020 про внесення змін та доповнень від 27.07.2020; предмет іпотеки: нежилий будинок - комплекс приміщень, загальною площею 14 102,9 кв. м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, заборона на нерухоме майно індексний номер: 53389410 від 30.07.2020 20:34:53, приватний нотаріус Остапчук Н.В., Київський міський нотаріальний округ, м. Київ, договір іпотеки, серія та номер: 427, виданий 30.07.2020, видавник: Остапчук Н.В., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу та скасувати запис № 37559233, вчинений 30.07.2020 20:14:32, приватним нотаріусом Остапчук Н.В., Київський міський нотаріальний округ, м. Київ, про заборону на нерухоме майно: обтяжувач: ОСОБА_2 , особа, майно/прав якої обтяжуються: ОСОБА_1 ; заборона відчуження об`єкта нерухомого майна до виконання, припинення чи розірвання договору іпотеки; предмет обтяження: нежилий будинок-комплекс приміщень, загальною площею 14 102,9 кв. м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 53388527 від 30.07.2020 18:51:13, приватний нотаріус Остапчук Н.В., Київський міський нотаріальний округ, м. Київ, договір іпотеки, серія та номер: 427, виданий 30.07.2020, видавник: Остапчук Н.В., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу та скасувати запис № 37558460, вчинений 30.07.2020 18:30:06, приватним нотаріусом Остапчук Н.В., Київський міський нотаріальний округ, м. Київ, про державну реєстрацію іпотеки: іпотекодержатель: ОСОБА_2 , іпотекодавець: ОСОБА_1 ; строк виконання основного зобов`язання: 10.08.2020, розмір основного зобов`язання: 205 000 000,00 грн, правочин, в якому встановлено основне зобов`язання: договір позики, серія та номер 09/09-19, виданий 09.09.2019; видавник: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , зі змінами згідно договору № 01-07/2020 про внесення змін та доповнень від 27.07.2020; земельна ділянка (кадастровий номер - :76:021:0017), цільове призначення - для будівництва та обслуговування будівель кредитно-фінансових установ, загальною площею 0, 5283 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, заборона на нерухоме майно індексний номер: 53388927 від 30.07.2020 19:24:10, приватний нотаріус Остапчук Н.В., Київський міський нотаріальний округ, м. Київ, договір іпотеки, серія та номер: 427, виданий 30.07.2020, видавник: Остапчук Н.В., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу та скасувати запис № 37558801, вчинений 30.07.2020 19:12:24, приватним нотаріусом Остапчук Н.В., Київський міський нотаріальний округ, м. Київ, про заборону на нерухоме майно: обтяжувач: ОСОБА_2 , особа, майно/прав якої обтяжуються: ОСОБА_1 ; заборона відчуження об`єкта нерухомого майна до виконання, припинення чи розірвання договору іпотеки; опис предмета обтяження: цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель кредитно фінансових установ, загальною площею 0, 5283 га;

- припинити визнання права власності ОСОБА_1 на нежилий будинок-комплекс приміщень, загальною площею 14 102,9 кв. м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00) з одночасним поновленням визнання права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна за АТ АКБ «Аркада»;

- припинити визнання права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку 3, площею 0,5283 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :76:021:0017 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00) з одночасним поновленням визнання права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна за АТ АКБ «Аркада».

Отже, предметом судового розгляду в межах даної справи є немайнові вимоги АТ АКБ «Аркада» в собі уповноваженої особи ФГВФО Луньо І.В. щодо скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та записів про право власності та право іпотеки з відповідним обтяженням нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також майнові вимоги про припинення визнання права власності з одночасним поновленням визнання права власності на вищевказані об`єкти нерухомого майна.

Натомість у заявах про забезпечення позову від 24 грудня 2020 року та від 4 лютого 2021 рокупозивач просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежилий будинок - комплекс приміщень, загальною площею 14 102,9 кв. м, та земельну ділянку, площею 0,5283 га, кадастровий номер :76:021:0017, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , а також шляхом заборони заборонити будь-яким особам, у тому числі ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження, псування, переходу права власності, надання в забезпечення тощо, а також заборонити будь-яким державним реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії та записи по відношенню до цього нерухомого майна.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову бути домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Необхідність застосування заходів забезпечення позову випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цих заходів призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Забезпечення позову не повинно порушувати принципи змагальності і процесуального рівноправ`я сторін. Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 24 лютого 2021 року у справі № 755/5333/20 наведена така правова позиція: «предметом позову у цій справі є позовні вимоги немайнового характеру про визнання недійсними договорів. В разі задоволення позову рішення суду не підлягатимуть примусовому виконанню, а тому суди помилково вважали, що незабезпечення позову в обраний спосіб шляхом накладення арешту на нерухоме майно та заборони їх відчуження ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду. Отже, такий захід забезпечення позову не відповідає змісту порушеного, на думку позивача, права, та не є співмірним із заявленими вимогами в цій справі».

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (Воловік проти України, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 6 грудня 2007 року).

Ураховуючи вимоги статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд першої інстанції здійснив оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів, з`ясував співмірність виду забезпечення позову, який просив застосувати позивач, позовним вимогам, та оцінив рівноцінність заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог.

Уповноважена особа ФГВФО на ліквідацію АТ АКБ «Аркада» Луньо І.В. належним чином не обгрунтував у чому полягають об`єктивні ризики невиконання чи утруднення виконання майбутнього можливого рішення суду у справі про застосування наслідків недійсності нікчемних правочинів шляхом скасування державної реєстрації права власності та іпотеки на спірні об`єкти нерухомості з урахуванням того, що предмет позову в основній своїй частині у цій справі носить немайновий характер і в разі задоволення позову рішення суду не підлягатиме примусовому виконанню, в тому числі за рахунок майна, яке позивач бажає обтяжити, відтак забезпечення позову в обраний позивачем спосіб шляхом накладення арешту на нерухоме майно ніяким чином не попередить ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду.

Відмовляючи у задоволенні заяв позивача про забезпечення позову, суд першої інстанції належним чином дослідив матеріали справи, характер спірних правовідносин та предмет позову, а також взявши до уваги, що суть вимог про припинення визнання права власності з одночасним поновленням визнання права власності на об`єкти нерухомого майна, дійшов обґрунтованого висновку, позивач не довів належними і достатніми доказами наміри відповідача відчужити спірне майно або чинити перешкоди у виконанні рішення суду, а саме по собі посилання в заявах про можливість вчинення відповідачем недобросовісних дій і відчуження спірних нежилого будинку та земельної ділянки без наведення відповідного обґрунтування та документального підтвердження не є достатньою підставою для їх задоволення у вигляді заборони вчинення певних дій.

З обставин даної справи не вбачається, що дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову щодо застосування наслідків недійсності нікчемних правочинів, а запропоновані заходи забезпечення позову не відповідають змісту порушеного, на думку позивача, права, та не є співмірними із заявленими вимогами в цій справі.

Посилання позивача на ухвалу суду про забезпечення позову у справі № 757/35423/20-ц, якою за заявою Фонду гарантування вкладів фізичних осіббуло вжито заходи забезпечення позову аналогічні тим, про які позивач просив в межах даної справи, є безпідставними, оскільки ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 1 лютого 2021 року у справі № 757/37171/20-ц, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 12 травня 2021 року, за клопотанням ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19 серпня 2020 року за заявою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про забезпечення позову до його подання.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 10 червня 2015 року у справі № 6-449цс15, якщо судовий акт скасовано, то він не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення.

При цьому згідно частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки заявника, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Застосування заходів забезпечення позову, про які просила сторона позивача, ніяким чином не може запобігти утрудненню або невиконанню рішення суду у даній справі, оскільки з урахуванням порядку виконання рішення про застосування наслідків недійсності нікчемних правочинів шляхом скасування державної реєстрації права власності та іпотеки на спірні об`єкти нерухомості (в разі задоволення позовних вимог), не є забезпеченням позивачу реального та ефективного виконання судового рішення для попередження потенційних труднощів у його подальшому виконанні.

Відтак, ураховуючи те, що метою забезпечення позову є реалізація в майбутньому актів правосуддя, у той час як запропоновані позивачем заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно та заборони відповідачу та іншим не визначеним особам вчиняти будь-які дії щодо цього майна не забезпечать, у разі задоволення позову, виконання рішення, колегія суддів погоджується з висновком суду, що вимоги позивача про забезпечення позову не відповідають заявленим позовним вимогам, обставинам справи та критеріям співмірності.

Крім того, колегія суддів врахувала, що постановою Київського апеляційного суду від 17 листопада 2022 року у даній справі № 757/52482/20-ц рішення Печерського районного суду м. Києва від 2 лютого 2022 року про відмову у задоволенні позову було змінено лише в мотивувальній частині з її викладенням в редакції вказаної постанови, а в іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Отже, наведені позивачем заходи забезпечення позову також не відповідають вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності вимог позивача щодо забезпечення позову, не спроможні забезпечити фактичне виконання судового рішення про відмову у задоволенні позову і жодним чином не впливають на ефективний захист, або поновлення права позивача, за захистом якого він звернувся до суду.

Доводи апеляційних скарг фактично дублюють аргументацію заяв про забезпечення позову, вони не спростовують правильність висновків суду першої інстанцій і не дають підстав вважати, що районним судом при вирішенні питання про забезпечення позову у даній справі порушено норми процесуального права та/або неправильно застосовано норми матеріального права, які передбачені статтею 376 ЦПК України, як підстави для скасування судового рішення.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що посилання апеляційних скарг є необгрунтованими, ухвали суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяв про забезпечення позову у цій справі постановлені відповідно до вимог матеріального та процесуального законодавства і підстав для їх скасування не вбачається.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки апеляційні скарги залишаються без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, то розподіл судових витрат у вигляді сплаченого позивачам судового забору за подання апеляційних скарг відповідно до вимог статей 141, 382 ЦПК України не проводиться.

Керуючись статтями 367 - 369, 372, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства акціонерного комерційного банку «Аркада» Луньо Іллі Вікторовича залишити без задоволення, а ухвали Печерського районного суду міста Києва від 11 січня 2021 року та від 5 квітня 2021 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Н.В. Ігнатченко

Судді: М.В. Мережко

С.І. Савченко