Справа № 331/5778/21
Провадження № 2/331/1099/2022
14 грудня 2022 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого - судді Жукової О.Є.
за участю секретаря - Мироненко О.В.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 жовтня 2021 року по справі відкрите провадження.
Ухвалою суду від 21 лютого 2022 року заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 серпня 2022 року у цій справі скасоване та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою суду від 08 серпня 2022 року витребувано від Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради відомості про реєстрацію осіб за адресою: АДРЕСА_1 , з зазначенням періоду реєстрації, дати та причини зняття з реєстрації за період з 01.01.2012 року по теперішній час, перелік осіб, які мають реєстрацію на теперішній час із зазначенням їх повних анкетних данних.
Ухвалою суду від 08 серпня 2022 року прийнято уточнену позовну заяву КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та залучено до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_2 .
21 вересня 2022 року позивач надав уточнену позовну заяву , в якій просив: стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» суму заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.02.2014 р. по 31.12.2019 р. в сумі 21 933,26 гривень; стягнути з ОСОБА_2 на користь КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» суму заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.01.2020 р. по 31.10.2021 р. в сумі 20 445,19 гривень; стягнути з відповідачів судові витрати.
В судове засідання представник позивача не з`явився, однак в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у його відсутність.
Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явилися повторно , відзив на уточнений позов не надали, в зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у їх відсутність, на підставі доказів наявних в матеріалах справи з ухваленням по справі повторного заочного рішення суду відповідно до положень ст. ст. 280-282,288 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.
За змістом ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків , встановлених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" "споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач"; "індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги; "житлово-комунальні послуги- результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг".
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" "комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами".
Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг, відповідно до ст. 6 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".
Як вбачається з матеріалів справи, Рішенням Виконавчого комітету № 139/7 від 26.04.2012 року , ОСОБА_1 на сім1ю із 3 осіб (він, дружина - ОСОБА_2 , син- ОСОБА_3 ) було надано кімнату 38 житловою площею 18,58 кв.м. в гуртожитку по АДРЕСА_2 .
Згідно копії паспорта ОСОБА_1 , який долучений до заяви про перегляд заочного рішення, він був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 27.06.2006 року по 23.12.2009 року.
За відомостями департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради , ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 06.07.2012 року по теперішній час.
Згідно особового рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_1 , КОНЦЕРНОМ «МТМ» надавалися послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в кімнаті 38 будинку АДРЕСА_2 .
Крім того, відповідач ОСОБА_2 за період з 01.01.2020 року по 31.10.2021 року має заборгованість перед КОНЦЕРНОМ «МТМ» в сумі 20 445,19 гривень.
Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Згідно п. 5 ч.2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" " індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтею 67 ЖК України встановлено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Згідно ст. 64 ЖК України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.
Згідно ч. 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт надання послуг відповідачам , наявність заборгованості, за періоди та в сумах зазначених в уточненій позовні заяві від 21.09.2022 року .
Щодо заяви відповідача ОСОБА_1 про застосування наслідків перебігу строку позовної давності, поданої при поданні заяви про перегляд заочного рішення суду, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).
Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).
Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право у примусовому порядку через суд.
За ч.ч.1,3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.
Після переривання перебіг позовної давності починається спочатку.
Із розрахунку заборгованості, доданого позивачем до позовної заяви, відомо, що протягом вересня 2015 року - лютого 2016 року відповідачі періодично вносили платежі за отримані житлово-комунальні послуги, і вказані платежі перевищували суми нарахувань. Так , у вересні 2015 року відповідачам нараховано за послуги централізованого гпв 145,71 гривень, а сплачено- 454,42 гривень, в грудні 2015 року нараховано- 73,12 гривень за опалення та 71,1 гривень за централізоване гвп, а сплачено- 1397,08 гривень.
Отже зазначене свідчить про переривання перебігу позовної давності.
Крім того, Законом України від 30.03.2020 № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОVІD-19)»розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу Українидоповнено. зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257.258 цьогоКодексу«продовжуються на строк дії такого карантину».
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12.03.2020 на всій території України карантин, який неодноразово продовжувався Постановами Кабінету Міністрів України та діяв на час звернення Концерном «МТМ» до суду з цим позовом.
Отже, з урахуванням пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України в межах позовної давності позивач Концерн «МТМ» має право на стягнення заборгованості по оплаті послуг з централізованого опалення та центрального ГВП, обов`язок сплати якої настав з 12 березня 2017 року.
З огляду на вищенаведене , підстав для відмови у задоволенні позовних вимог через пропуск позивачем строку позовної давності немає.
Посилання ОСОБА_1 у заяві про перегляд заочного рішення про те, що він звільнений від сплати судового збору, не ґрунтуються на вимогах закону, з огляду на наступне.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».
Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено пільги щодо сплати судового збору. Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Водночас ця норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, у яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.
Правовий статус ветеранів війни, створення належних умов для їхнього життєзабезпечення та членів їхніх сімей встановлені Законом України від 22.10.1993 № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Статтею 22 цього Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їхнім соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг, наданих учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначений у ст. 12 цього Закону.
Однак спори щодо стягнення заборгованості за комунальні послуги , не стосуються порядку, обсягу соціальних гарантій чи соціального і правового захисту ветеранів війни.
Подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.10.2019 у справі № 9901/311/19 та в постанові Верховного Суду від 19.10.2020 у справі № 240/934/20.
Отже, аналіз пункту 13 частини першої статті 5 Закону «Про сплату судовий збір» в сукупності з частиною другою статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» вказує на те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору стосовно пільг, прав та гарантій, закріплених законодавством, саме через набуття такого статусу. Але статус учасника бойових дій не гарантує звільнення від сплати судового збору з усіх спорів.
Таким чином , питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, пропорційно задоволеним позовним вимогам.
Керуючись ст. 3,4,11-13, 19, 263, 265 , 279 ЦПК України, суд
Позовні вимоги КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Повний текст судового рішення складено 14 грудня 2022 року .

Суддя: О. Є. Жукова