ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2022 року м.Суми

Справа №591/1895/22

Номер провадження 22-ц/816/1108/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Рунова В. Ю. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 05 жовтня 2022 року про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову у складі судді Сидоренко А.П.,

в с т а н о в и в :

29 вересня 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, а саме: накладення арешту на нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , нежитлове приміщення № ІІ, застосованих ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 27 жовтня 2021 року по справі № 591/1895/22.

Заява мотивована тим, що на розгляді Зарічного районного суду м. Суми перебуває цивільна справа № 591/1895/22 про поділ майна подружжя, однак предмет спору має статус самочинного будівництва, тому об`єкт не підлягає поділу, за відсутності предмета спору суд зобов`язаний зняти арешт з такого майна, накладений у порядку забезпечення позову.

У серпні 2022 року він звернувся до державного реєстратора Виконавчого комітету Сумської міської ради щодо реєстрації новоствореного об`єкта нерухомості, однак 01 вересня 2022 року йому було відмовлено у такій реєстрації, оскільки на попередній об`єкт, який існував до того як він був перетворений у новий об`єкт і прийнятий в експлуатацію, був накладений арешт в рамках забезпечення позову.

Доводив, що він як законний власник новоствореного об`єкту введеного в експлуатацію не має можливості реалізувати гарантовані права на володіння, користування та розпорядження цим майном через застосування заходів забезпечення позову у вигляді арешту на нежитлове приміщення.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 05 жовтня 2022 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасуванні заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 27 жовтня 2021 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції, порушення судом норм процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про скасування заходів забезпечення позову у вигляді арешту нежитлового приміщення № ІІ, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , який накладений ухвалою від 27 жовтня 2021 року у справі № 591/1895/22.

Вказує про незаконність накладення судом арешту на об`єкт самочинного будівництва, оскільки це нерухоме майно не підлягає поділу, а після введення цього нежитлового приміщення в експлуатацію він позбавлений можливості реалізувати повноваження власника щодо реєстрації права власності на нерухоме майно.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кондратенко М.М. у відзиві на апеляційну скаргу просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_2 та його представника адвоката Абідова Р.Т., які підтримали скаргу, позивача ОСОБА_1 та її представника - адвоката Кондратенка М.М., які заперечували проти її задоволення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що у провадженні Зарічного районного суду м. Суми перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Предметом позову є поділ нежитлового приміщення № ІІ, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 27 жовтня 2021 року в порядку забезпечення позову накладено арешт на нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , нежитлове приміщення № 11 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01) (а.с. 16).

Відмовляючи у задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції, встановивши факт існування між сторонами спору, вважав, що є наявність ризиків того, що невжиття заходів забезпечення позову у виді арешту на спірне нежитлове приміщення унеможливить в майбутньому виконання рішення суду.

Такий висновок суду узгоджується з матеріалами справи та відповідає вимогам закону.

Відповідно до преамбули Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно, що належить або підлягає передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно ч. ч. 1, 4, 7 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання рішення суду.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» Верховний Суд України роз`яснив, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Отже, за змістом вищезазначених норм закону, заходи забезпечення позову застосовуються судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та як гарантія реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вказані норми закону, перебування справи про розподіл майна подружжя на розгляді у суді першої інстанції, не доведеності того, що відпала потреба у застосуванні заходів забезпечення позову, ризик можливого невиконання або утруднення виконання рішення суду у майбутньому, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову.

При цьому, судом правильно зазначено, що фактично в цій заяві висловлена незгода відповідача з заявленими позовними вимогами щодо поділу майна подружжя, він не визнає право позивачки на частину нерухомого майна, яке вона вважає спільним майном подружжя.

Крім того, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, і в майбутньому відповідач не буде позбавлений можливості вчинити реєстраційні дії щодо спірного нерухомого майна.

За таких обставин, не заслуговують на увагу посилання в апеляційній скарзі на незаконність застосування судом заходів забезпечення позову.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції були додержані норми процесуального права та правильно застосовані норми матеріального права. Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому ухвалу суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367- 369, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 05 жовтня 2022 року про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О. Ю. Кононенко

Судді: В. Ю. Рунов

С. С. Ткачук