Справа № 504/884/21
провадження № 2/504/620/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2022смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Добров П.В.

секретар судового засідання - Данько Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загальногопозовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору служби у справах дітей Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області про стягнення додаткових витрат на дитину та позбавлення батьківських прав.

В С Т А Н О В И В:

До Комінтернівського районного суду Одеської області 19.03.2022 року завернулась ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП НОМЕР_1 до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНКОПП НОМЕР_2 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору служба у справах дітей Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області про стягнення додаткових витрат на дитину та позбавлення батьківських прав.

Ухвалою Комінтернівський районний суд Одеської області від 23 березня 2022 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою Комінтернівський районний суд Одеської області від 28 жовтня 2022 року було закрито підготовче провадження справу було призначено до розгляду по суті.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те що 03 червня 2015 року між сторонами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладено шлюб актовий запис №597. Від шлюбу у сторін народилась спільна дитина, донька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . За час їх подружнього життя з`ясувалося, що сторони мають різні погляди на життя, шлюб та інші цінності, проявилась різність їхніх характерів. Між позивачкою та відповідачем погіршилися відносини. Постійно виникали непорозуміння, які призвели до того, що у сторін припинились фактичні подружні стосунки, вони перестали спільно вести господарство. Шлюб було розірвано за рішенням Малиновського районного суду м. Одеси по справі №522/5910/19 від 09.10.2019 року. Після припинення шлюбних стосунків між сторонами по справі та по сьогоднішній день дитина проживає спільно з матір`ю - позивачкою по справі, яка піклується про стан її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, виховує дитину в дусі поваги та любові. Біологічний батько дитини (відповідач) жодної участі в житті дитини не приймає з моменту припинення шлюбних стосунків. Відповідач не забезпечує дитині харчування, лікування, навчання, матеріального забезпечення, придбання одягу, засобів гігієни та інших товарів. Відповідач взагалі не приймає участі у фінансуванні додаткових витрат на дитини, однак позивач ці витрати несе регулярно.

Вважає, що відповідач повинен сплатити 50% від понесених додаткових витрат, виходячи з наступних додаткових витрат, що пов`язані з лікуванням дитини. Дитина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має вади здоров`я, перебуває на «Д» обліку, постійно потребує лікування та постійної підтримуючої профілактики, занять з логопедом, психологом, оскільки у дитини діагностовано - сенсорну-моторну алалія, астено - невротичний синдром, затримку психомовленнєвого розвитку. З метою комплексного лікування, дитина постійно відвідує, невропатолога, психолога (групові заняття), витрати склали - 6 440 грн., логопеда, витрати склали - 28 800 грн. постійно вживає медикаменти, проходить необхідні дослідження, послуги лікарів, загалом витрати склали - 49 184 грн. Загалом за період 2019 - 2021 року позивачкою, ОСОБА_1 було витрачено на лікування дитини у якості додаткових витрат - 84 388 грн., компенсація додаткових витрат на утримання дитини складатиме (84 388/2) = 42 194 (сорок дві тисячі сто дев`яносто чотири) гривні 00 коп.. Відповідач свої батьківські обов`язки належним чином не виконує, не надає матеріальної допомоги і підтримки як це передбачено законодавством.

Заявою про збільшення позовних вимог від 12.07.2021 року позивачка збільшила позовні вимоги, а саме збільшила вимоги щодо стягнення додаткових витрат на дитину в розмірі - 52 340,02 грн. (п`ятдесят дві тисячі триста сорок) гривні 02 коп., виправила прізвище відповідача та просила суд враховувати, що вірним є прізвище « ОСОБА_4 ».

Від позивача ОСОБА_1 та її представника адвоката Тищенко С.Ю. надійшла заява про розгляд справи без його участі, якою вони позов підтримують у повному обсязі з урахуванням наданих доказів, пояснень.

Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, під час розгляду справи надав відзив, згідно якого позовні виомги не визнав, просив відмовити у задоволені позову.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору служби у справах дітей Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області надали заяву, якої просили слухати справу без їх участі, підтримали наданий виконавчим комітетом висновок про доцільність позбавлення прав підтримують.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

За дослідженими матеріалами справи, судом встановлено, 03 червня 2015 року між сторонами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладено шлюб актовий запис №597, який було розірвано за рішенням Малиновського районного суду м. Одеси по справі №522/5910/19 від 09.10.2019 року. Від шлюбу у сторін народилась спільна дитина, донька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має вади здоров`я, перебуває на «Д» обліку, постійно потребує лікування та постійної підтримуючої профілактики, занять з логопедом, психологом, оскільки у дитини діагностовано - сенсорну-моторну алалія, астено - невротичний синдром, затримку психомовленнєвого розвитку. Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідач ігнорує свої батьківські обов`язки, що передбачені чинним законодавством України та міжнародно-правовими актами - не виховує доньку, не піклується про її здоров`я, навчання, не цікавиться життям та розвитком дитини, не проявляє жодного до неї інтересу до внутрішнього світу дитини. Зазначене підтверджується заявами сусідів, довідкою з КНП «ЦПМСД» №166 від 09.03.2021 р., довідкою з КНП «ЦПМСД» від 09.03.2021 р., довідкою з ЦФМ «Премнумед» КНП «ЦПМСД» №166 від 09.03.2021 р., довідкою від логопеда від 09.03.2021 року, довідкою психолога від 10.03.2021 року, характеристикою з місця проживання позивача. Суд враховує також, що відповідач до суду жодного разу не з`явився, подання відзиву не свідчить про його участь у вихованні дитини, прагнення до спілкування, жодним чином не спростовує доводи позовної заяви, а також суд погоджується з наявним висновоком виконавчого комітету Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області, яким визначено за доцільне позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНКОПП НОМЕР_2 батьківських прав відносно дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Суд враховує також поведінку відповідача щодо своїх зобов`язань зі сплати аліментів, відповідач жодним чином не змінив поведінку, заборгованість збільшилась з 30 000 грн. та станом на 01.07.2022 року склала 45 000 грн.. Таким чином аналізуючи наявні докази в матеріалах справи, оцінуючи їх за внутрішнім переконанням, суд доходить до висновку про застосування крайнього заходу впливу на відповідача, поведінку кого змінити неможливо та вважає за необхідне позбавити його батьківських прав відносно, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Щодо стягнення додаткових витрат. В цій частині суд погоджується з вимогами позивача та вважає за доцільне стягнути понесені нею додаткові витрати, суд відхиляє доводи відзиву відповідача у повному обсязі, виходячи з наступного, до суду позивачкою надані докази, яким підтверджується, дитина має вади здоров`я, перебуває на «Д» обліку, постійно потребує лікування та постійної підтримуючої профілактики, занять з логопедом, психологом, оскільки у дитини діагностовано - сенсорну-моторну алалія, астено - невротичний синдром, затримку психомовленнєвого розвитку, позивачкою доведено належними та допустимими доказами, що за період 2019 - по липень 2021 року позивачкою було витрачено на лікування дитини у якості додаткових витрат - 104 680,04 грн.. Оскільки у батьків обов`язок щодо утримування дитину є солідарним, компенсація додаткових витрат з відповідача на утримання дитини складатиме - 104 680,04 / 2 = 52 340,02 грн. (п`ятдесят дві тисячі триста сорок) гривні 02 коп..

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Як зазначає Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

При цьому, згідно з роз`ясненням Пленуму ВСУ ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Частина 1 статті 3 Конвенції про права дитини зазначає: в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, держави - учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Статтею 4 Конвенції передбачено - щодо економічних, соціальних і культурних прав Держави-учасниці вживають таких заходів у максимальних рамках наявних у них ресурсів.

Конвенція наголошує на тому, що держава зокрема і в особі судових органів повинна застосувати всіх важелів задля якнайкращого забезпечення інтересів дитини, у тому числі забезпечити стягнення максимально можливих аліментів на дитину з огляду на можливості відповідача.

У ч. 2 ст. 51 Конституції України та 180 СК України зазначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Частина 2 ст. 141 СК України регламентує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 185 СК України передбачено, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

В п. 18 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року зазначено, що суди повинні звернути увагу на те, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків.

У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Стаття 12 Закону України «Про охорону дитинства» зобов`язує батьків виховувати дітей, піклуватись про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дітей, готувати їх до самостійного життя, праці, розвивати їх особистість, повагу до прав, свобод людини та громадянина.

Частиною 3 ст. 59 ЗУ «Про освіту» передбачено, що батьки зобов`язані у тому числі постійно дбати про фізичне здоров`я, психічний стан дітей, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, сприяти здобуттю дітьми освіти у навчальних закладах, забезпечувати повноцінну домашню освіту відповідно до вимог щодо її змісту, рівня та обсягу.

Щодо судових витрат. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Суд констатує, що в матеріалах справи наявний Договір про надання правової допомоги від 05.03.2021 року, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Тищенко С.Ю.. Відповідно до п. 5 вказаного Договору гонорар адвоката складає 14 000,00 грн. Також позивачем було додано до матеріалів справи Розрахункову квитанцію, з якої вбачається, що позивачкою було сплачено послуги на отримання правової допомоги в розмірі 14 000,00 грн.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до переконання, що відповідача підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 , сплачені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 14 000,00 грн., а також сплачений позивачем судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Керуючись ст. ст. 159-164, 180-192 СК України, ст. ст. 12, 13, 81, 89, 229, 247, 263-265, 280-283, 345 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору служби у справах дітей Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області про стягнення додаткових витрат на дитину та позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНКОПП НОМЕР_2 батьківських прав відносно дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНКОПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , у якості компенсації додаткових витрат на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - 52 340,02 грн. (п`ятдесят дві тисячі триста сорок) гривні 02 коп..

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНКОПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , судові витрати в розмірі - 14 908 грн. 00 коп., а саме витрати на правову допомогу та сплачений судовий збір.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя П.В. Добров