Провадження № 2/638/2430/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2022 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Аркатової К.В.,

секретаря Солодовник К.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Харкові за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ТзОВ «Тревел Профешнл груп», третя особа ФОП ОСОБА_2 про розірвання договору, стягнення сплачених коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати договір про надання туристичних послуг (на туристичне обслуговування) від 19.02.2020 року; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тревел Профешнл Груп" на його користь кошти за надані туристичні послуги у сумі 48944,98 грн. згідно вказаного договору, судовий збір 908 грн. та витрати на правничу допомогу - 3500 грн.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 19.02.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Тревел Профешнл груп" від імені та в інтересах якого діяла ФОП ОСОБА_2 та ним укладено договір про надання туристичних послуг (на туристичне обслуговування). Відповідно до додатку №1 "Перелік замовлених послуг" до Договору про надання туристичних послуг №_12683 від 19.02.2020 року замовлені туристичні послуги були наступні: країна перебування ОАЕ, дата початку та закінчення туру 14.03.2020 року -21.03.2020 року, готель Radisson Blu Resort Sharjah 5*, тип розміщення superior sea view, тип харчування HB, трансфер груповий, медичне страхування так. Вартість Турпродукту/Турпослуг,... та послуг Турагента відповідно до цього додатку до договору на укладання додатку до договору становить 49700,04 грн, що є еквівалентом 1932 доларів США згідно з комерційним курсом туроператора, розміщеним на офіційному веб-сайті туроператора. ТОВ "Тревел профешл груп" надав рахунок-калькуляцію №АЕ14030041 від 28.02.2020 року ФОП ОСОБА_2 . Ним повністю сплачено вартість туристичних послуг ФОП ОСОБА_2 , що в свою чергу сплатила ТОВ "Тревел Профешнл груп" 11 лютого та 28 лютого 2020 року.11 березня 2020 року винесено постанову Кабінету Міністрів України №211, якою відповідно до статті 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 р. Кабінет Міністрів України постановлено установити з 12 березня до 3 квітня 2020 р. на усій території України карантин. 14 березня 2020 року КМУ опублікував: у зв`язку з офіційним оголошенням 11 березня ц.р. Всесвітньою організацією охорони здоров`я (ВООЗ) пандемії коронавірусу COVID-19 у світі, а також застереженням щодо зростання ближчим часом кількості нових випадків зараження МЗС України наполегливо рекомендує українським громадянам утриматися від будь-яких поїздок за межі України. Це стосується, насамперед, КНР, Республіки Корея, тип Японії, а також популярних серед українців туристичних напрямків, зокрема Італійської Республіки, Королівства Іспанія, Французької Республіки, Грецької Республіки, ФРН, Арабської Республіки Єгипет, Об`єднаних Арабських Еміратів, Турецької Республіки, Королівства Таїланд, Держави Ізраїль тощо. 17 березня 2020 року на виконання доручення Президента України та рішення Державної комісії з питань ТЕБ і НС Кабінет Міністрів прийняв рішення щодо обмеження пасажирських перевезень на території України для запобігання поширенню коронавірусної інфекції. Постановою введена заборона залізничного, авіа- та автобусного міжміських та міжобласних пасажирських перевезень, а також робота метрополітенів. За таких обставин відповідач рекомендував не здійснювати подорож до ОАЕ про що повідомлено ФОП ОСОБА_2 , що в свою чергу повідомила його. Він не відправляв повідомлення до ТОВ "Тревел Профешнл Груп" щодо відмови від виконання договору на туристичне обслуговування від 10.02.2020 року до початку туристичної подорожі. ТОВ "Тревел Профешнл Груп", порушуючи ч. 8 ст. 20 ЗУ "Про туризм" повідомив, про те, що туроператор надає можливість внести зміни до договору на туристичне обслуговування з урахуванням фактично понесених витрат туроператора. Згодом через ФОП ОСОБА_2 йому повідомлено про штраф по заявці 1026 дол. США, а саме фактично понесені затрати туроператора. Як вбачається з відповіді "Rustar Turism" LLC від 25.10.2020 року, приймаюча сторона отримала резервацію на туристів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , проживання в АДРЕСА_1 персони, напівпансіон у період 14/03/2020 року по 21/03/2020 року. Груповий трансфер аеропорт-готель-аеропорт....Плата за анулювання складає 100% загальної вартості, а сплачена сума послуг не повертається. 12 лютого 2021 року ним офіційно направлено вимогу ТОВ "Тревел профешнл Груп" надати туристичні послуги згідно умов договору на туристичне обслуговування від 10.02.2020 року, повернути сплачені мною грошові кошти у сумі 48944,98 грн. за реквізитами. На що отримав відповідь від ТзОВ "Тревел профешнл груп" вих. №1819 від 18.02.2021 року щодо того, що грошові кошти, за вирахуванням фактично понесених туроператором витрат у сумі 1026 дол. США доступні для переносу або депонування (тобто перебронювання туру). За таких обставин ТзОВ "Тревел профешнл груп" не повертає йому сплачені кошти за туристичні послуги згідно договору від 19.02.2020 року та не надає послуги.

Представник позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги підтримала, просила задовольнити.

Представник відповідача звернулася до суду із заявою про відкладення розгляду справи через введення воєнного стану на території України, неможливість представника прибути у судове засідання по справі та бажання приймати участь у розгляді справи особисто.

Однак, враховуючи тривалість перебування справи в суді, а саме з листопада 2021 року, відкриття провадження у справи за правилами спрощеного позовного провадження, надання суду відзиву на позов з боку відповідача, суд вважає за можливе розглянути справи за відсутності представника відповідача.

Третя особа ФОП ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи повідомлена належно та своєчасно.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

У відповідності до ст.ст. 13,81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

19.02.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Тревел Профешнл груп" від імені та в інтересах якого діяла ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір про надання туристичних послуг (на туристичне обслуговування). Відповідно до додатку №1 "Перелік замовлених послуг" до договору про надання туристичних послуг №_12683 від 19.02.2020 року замовлені туристичні послуги були наступні: країна перебування ОАЕ, дата початку та закінчення туру 14.03.2020 року -21.03.2020 року, готель Radisson Blu Resort Sharjah 5*, тип розміщення superior sea view, тип харчування HB, трансфер груповий, медичне страхування так. Вартість Турпродукту/Турпослуг,... та послуг Турагента відповідно до цього додатку до договору на укладання додатку до договору становить 49700,04 грн, що є еквівалентом 1932 доларів США згідно з комерційним курсом туроператора, розміщеним на офіційному веб-сайті туроператора.

ТОВ "Тревел профешл груп" надав рахунок-калькуляцію №АЕ14030041 від 28.02.2020 року ФОП ОСОБА_2 . Прзивачем повністю сплачено вартість туристичних послуг ФОП ОСОБА_2 , що в свою чергу сплатила ТОВ "Тревел Профешнл груп" 11 лютого та 28 лютого 2020 року.

Згідно частин 1 та 2 статті 20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 12 статті 20 Закону України «Про туризм» передбачено, що туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування, крім випадків, якщо: невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини туриста; невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини третіх осіб, не пов`язаних з наданням послуг, зазначених у цьому договорі, та жодна із сторін про їх настання не знала і не могла знати заздалегідь; невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося внаслідок настання форс-мажорних обставин або є результатом подій, які туроператор (турагент) та інші суб`єкти туристичної діяльності, які надають туристичні послуги, включені до туристичного продукту, не могли передбачити.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 906 ЦК України передбачено, що збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналіз вказаних норм свідчить, що туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору у разі наявності його вини.

Разом з цим, туроператор звільняється від відповідальності за невиконання умов договору, якщо таке невиконання сталося у результаті подій, які туроператор не міг передбачити.

З наданих суду відповідачем документів вбачається, що відповідач виконав свої зобов`язання за договором, а саме 10.02.2020 року туроператором акцептовано заявку № АЕ 14030041 від туристичного агента ОСОБА_2 щодо надання туристичних послуг позивачеві з поїздки до Об`єднаних Арабських Еміратів з визначеними датами подорожі 14.03.2020 - 21.03.2020 року: авіапереліт, розміщення в готелі, трансфер, страхування та інші додаткові послуги.

Вказані обставини не спростовувалися позивачем.

Згідно ч. 1 ст. 32 Закону України «Про туризм» за неналежне виконання своїх зобов`язань туроператор, турагент, інші суб`єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства.

Частиною 1 статті 33 Закону України «Про туризм» передбачено, що суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов`язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

За змістом ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Однак, у позовній заяві не зазначено, у чому полягає невиконання відповідачем зобов`язань за укладеним з позивачем договором і які саме норми законодавства в галузі туристичної діяльності були ним порушені при наданні позивачу туристичної послуги.

Вимоги про повернення грошових коштів, сплачених позивачем за тур, не можуть вважатися збитками, так як це суперечить положенням ст. 22 ЦК України.

Загальновідомим є факт, що Указом Президента України № 87/2020 від 13 березня 2020 року введено в дію рішення Ради Національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричинено корона вірусом SARS-CoV-2», на виконання якого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 14 березня 2020 р. № 287-р «Про тимчасове обмеження перетинання державного кордону, спрямоване на запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID -19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», було тимчасово закрито з 00 год. 00 хв. 17 березня 2020 р. до 3 квітня 2020 р. пункти пропуску (пункти контролю) через державний кордон для міжнародних пасажирських перевезень, крім здійснення перевезень осіб з метою забезпечення захисту національних інтересів або у зв`язку з виконанням міжнародних зобов`язань, а також представників дипломатичних установ та гуманітарних місій.

На виконання вказаного рішення Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 14 березня 2020 р. № 287-р «Про тимчасове обмеження перетинання державного кордону, спрямоване на запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби IIVTD-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», було тимчасово закрито з 00 год. 00 хв. 17 березня 2020 р. до 3 квітня 2020 р. пункти пропуску (пункти контролю) через державний кордон для міжнародних пасажирських перевезень, крім здійснення перевезень осіб з метою забезпечення захисту національних інтересів або у зв`язку з виконанням міжнародних зобов`язань, а також представників дипломатичних установ та гуманітарних місій.

Позивач вказує про те, що саме через вказані обставини відповідач рекомендував не здійснювати подорож до ОАЕ про що повідомлено ФОП ОСОБА_2 , яка в свою чергу повідомила ОСОБА_5 . При цьому письмових повідомлень або таких, що свідчать про відмову від виконання зобов`язань за туристичним договором суду не надано.

Частиною 7 та 8 статті 20 Закону України «Про туризм» передбачено, що кожна із сторін договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі може вимагати внесення змін до цього договору або його розірвання у зв`язку із зміною істотних умов договору та обставин, якими вони керувалися під час укладення договору, зокрема у разі: 1) погіршення умов туристичної подорожі, зміни її строків; 2) непередбаченого підвищення тарифів на транспортні послуги; 3) запровадження нових або підвищення діючих ставок податків і зборів, інших обов`язкових платежів; 4) істотної зміни курсу гривні до іноземної валюти, в якій виражена ціна туристичного продукту; 5) домовленості сторін.

Туроператор (турагент) зобов`язаний не пізніш як через один день з дня, коли йому стало відомо про зміну обставин, якими сторони керувалися під час укладення договору на туристичне обслуговування, та не пізніш як за три дні до початку туристичної подорожі повідомити туриста про таку зміну обставин з метою надання йому можливості відмовитися від виконання договору без відшкодування шкоди туроператору (турагенту) або внести зміни до договору, змінивши ціну туристичного обслуговування.

Статтею 907 ЦК України передбачено, що договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін.

Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Відповідно до вимог п. 5.8 договору на туристичне обслуговування від 19.02.2020 турагент/туроператор не відповідають перед замовником, тобто туристом за негативні наслідки й збитки, що виникли в результаті подій і обставин, що знаходяться поза межами компетенції турагента/туроператора.

Відповідно до пункту 5.10 договору про надання туристичних послуг 19 лютого 2020 року сторони не несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов цього Договору, в разі, якщо таке невиконання було викликане обставинами непереборної сили. Під обставинами непереборної сили в даному Договорі розуміються стихійні лиха (повені, виверження вулканів, землетруси, погодні явища тощо); страйки, революції, військові дії, оголошена та неоголошена війна, терористичні акти, протиправні дії, бездіяльність, прийняття компетентних рішень державними органами України та країни відвідування Туриста; протиправні дії третіх осіб; невиконання договору третіми особами, відмова пропустити Туриста через державний кордон України та (або) країни відвідування, інші обставини, що стали причиною невиконання Туристом та (або) Турагентом умов даного Договору при умов, що вказані обставини не могли бути усунені сторонами, виникли поза їх волею та не могли бути прямо передбачені ними при укладанні цього Договору.

Таким чином, у зв`язку із прийняттям державними органами України рішення про тимчасове закриття з 00 год. 00 хв. 17 березня 2020 р. до 3 квітня 2020 р. пунктів пропуску (пунктів контролю) через державний кордон для міжнародних пасажирських перевезень, відповідач був позбавлений можливості надати туристичні послуги позивачу у повному обсязі, визначеному умовами договору, та запропоновував позивачу змінити дату туру, від чого позивач відмовився, що він підтвердив у позовній заяві.

При цьому позивач не заперечував, що відповідач через турагента повідомив його про зміну обставин, з яких тур не може відбутися у визначені договором строки, однак позивачем у порядку ст. 20 Закону України «Про туризм» не було заявлено про розірвання договору у зв`язку із зміною істотних умов договору та обставин, якими він керувався під час укладення договору.

За таких обставин, позивач не зазначив, а суд не встановив, з яких саме підстав були заявлені вимоги про розірвання договору, що має істотне значення при вирішенні даного спору.

Враховуючи викладене, суд погоджується з доводами відповідача про те, що туристичні послуги не були надані позивачу не у зв`язку із неналежним виконання відповідачем умов укладеного договору, а у зв`язку із обставинами, які не залежали від відповідача, а відтак відсутні правові підстави для притягнення відповідача до відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за договором про надання туристичних послуг 19 лютого 2020 року.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, у зв`язку із їх недоведеністю.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.

Оскільки позовні вимоги задоволенню не підлягають, позивачу не підлягають відшкодуванню його витрати, понесені на правову допомогу .

Керуючись ст. 2, 4, 10-13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ТзОВ «Тревел Профешнл груп», третя особа ФОП ОСОБА_2 про розірвання договору, стягнення сплачених коштів,- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів, починаючи з 11.11.2022 року.

Головуючий