Справа № 529/18/22
Провадження № 2/529/71/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2022 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Кириченко О.С.,

за участі секретаря судового засідання - Бурлиги Н.Л.,

представника позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом АТ "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" - Катричок В.В.,

представника відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 - адвоката Колотія С.М.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька Полтавської області цивільну справу за первісним позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

12 січня 2022 року АТ "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату послуг з розподілу природного газу у розмірі 2 965,73 грн та судового збору по справі у розмірі 2 481,00 грн.

В обґрунтування позову вказано, що АТ "Полтавагаз" є оператором газорозподільної системи, суб`єктом господарювання, що на підставі ліцензії (постанова № 778 від 15.06.2017 "Про видачу ліцензії на розподіл природного, газу АТ "Полтавагаз" та постанови № 941 від 04.06.2019 "Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 15.06.2017 № 778"), виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Між АТ "Полтавагаз" (далі - оператор ГРМ) та ОСОБА_1 (ЕІС-код: 56ХМ26В06001625А) за адресою: АДРЕСА_1 , укладено договір розподілу природного газу. Цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача ОСОБА_1 до умов договору розподілу природного газу є споживання природного газу, що підтверджене відомістю зняття контролером показань лічильника та витягом з особової карти постачальника ТОВ "Полтавагаз Збут". Свої зобов`язання по наданню послуг з розподілу природного газу АТ "Полтавагаз" виконало належним чином. Відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконував, внаслідок чого утворилася заборгованість за газові роки з 01.10.2018 по 30.09.2019, з 01.10.2019 по 30.09.2020 та за лютий-грудень 2021 року у загальному розмірі 2 965,73 грн. Позивач звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за оплату послуг з розподілу природного газу. Ухвалою Диканського районного суду Полтавської області від 03.09.2021 у справі № 529/622/21 судовий наказ № 529/622/21, виданий Диканським районним судом Полтавської області, про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за оплату послуг з розподілу природного газу скасовано. У зв`язку із цим, позивач звернувся до суду із вказаними вимогами у порядку спрощеного позовного провадження.

20 січня 2022 року ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області прийнято позов до провадження і справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та без проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.

21 лютого 2022 року на адресу суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_1 до АТ "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" про захист прав споживачів. У цій зустрічній позовній заяві ОСОБА_1 просить:

- відмовити у повному обсязі у задоволенні первісного позову у зв`язку із безпідставністю та незаконністю позовних вимог;

- визнати неправомірними дії АТ "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" по нарахуванню побутовому споживачу ОСОБА_1 по об`єкту: будинок АДРЕСА_2 заборгованості у розмірі 2 965,73 грн, нарахованої по рахунку № НОМЕР_1 на оплату послуг розподілу природного газу за січень 2022 року;

- визнати відсутність обов`язку у побутового споживача ОСОБА_1 по об`єкту: будинок АДРЕСА_2 сплачувати заборгованість у розмірі 2 965,73 грн, нараховану по рахунку № НОМЕР_1 на оплату послуг розподілу природного газу за січень 2022 року;

- зобов`язати АТ "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" виключити з особового рахунку побутового споживача ОСОБА_1 по об`єкту: будинок АДРЕСА_2 дані про наявність у нього обов`язку сплатити заборгованість у сумі 2 965,73 грн, нараховану по рахунку № НОМЕР_1 на оплату послуг розподілу природного газу за січень 2022 року;

- зобов`язати АТ "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" виключити з бази даних присвоєний ОСОБА_1 EIC-код 56ХМ26В06001625А та унікальний код споживача 6001625.

В обґрунтування зустрічного позову вказано, що позивачем за первісним позовом АТ "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" до позовної заяви не додано жодного договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, які б взагалі підтверджували наявність між ним та ОСОБА_1 договірних правовідносин, за якими пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; не додано будь - яких, в тому числі розрахункових документів в якості належних та допустимих доказів на підтвердження фактичного надання та отримання послуг з так званого "розподілу" природного газу. В первісній позовній заяві відсутні чіткі розрахунки щомісячних нарахувань заборгованості за так званий "розподіл" природного газу. Між ОСОБА_1 , як споживачем послуги виконавця з газопостачання в квартиру АДРЕСА_3 , були оплачені вчасно та в повному обсязі відповідно до показань лічильника газу; будь - яких претензій, вимог, зауважень до ОСОБА_1 не надходило. Фактом згоди споживача про приєднання до умов договору розподілу природного газу є отримання постачальником поданої споживачем заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за формою, встановленою у додатку 1 до цього договору. Саме ця обставина має бути визначальною у взаємовідносинах між ОСОБА_1 та стягувачем АТ "Полтавагаз". Споживання природного газу, на яке посилається позивач у первісній позовній заяві як на доказ існуючих договірних взаємовідносин між ним та ОСОБА_1 , стосується виключно постачальника, на якого в установленому чинним законодавством порядку покладені спеціальні обов`язки з постачання природного газу побутовим споживачам на території Полтавської області, тобто ТОВ "Полтавагаз Збут". ОСОБА_1 є споживачем природного газу та перебуває у договірних відносинах лише і виключно з ТОВ Полтавагаз Збут. ОСОБА_1 належним чином виконує свої зобов`язання по оплаті цих послуг, будь-яка заборгованість відсутня. Будь-яких пропозицій від позивача за первісним позовом АТ "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" укласти договір розподілу газу (оферти) ОСОБА_1 не отримував, а отже цих пропозицій (акцепт) не приймав; питання про приєднання до типового договору взагалі не розглядалося і припущення позивача за первісним позовом про начебто приєднання до типового договору не може братися до уваги, так як викладений ним порядок приєднання не відповідає нормам ч. 2 ст. 638 ЦК України та в порушення норм ч. 1 ст. 638 ЦК України відсутні сторони у договорі і можливі сторони не досягли жодної згоди з будь-якої істотної умови договору. Нарахування за розподіл газу у 2020-2021 роках є неправомірним, оскільки до 01 січня 2020 року ОСОБА_1 самостійно розраховував суми платежів за спожитий газ згідно показників лічильника, оплату здійснював щомісячно за тарифами, які включали в себе і плату за послуги по розподілу та транспортуванню природного газу, заборгованості по сплаті за спожитий газ не мав і не має.

Ухвалою суду від 24 лютого 2022 року зустрічний позов ОСОБА_1 прийнято до розгляду, об`єднано в одне провадження з первісним позовом та здійснено перехід до розгляду справи в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання у справі.

18 березня 2022 року на адресу суду надійшов наданий відповідачем за зустрічним позовом АТ "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" відзив на зустрічну позовну заяву. У цьому відзиві вказано, що позивач АТ Полтавагаз є оператором газорозподільної системи, суб`єктом господарювання, що здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління на підставі ліцензії (постанова № 778 від 15.06.2017 Про видачу ліцензії на розподіл природного газу АТ Полтавагаз та постанови № 941 від 04.06.2019 Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 15 червня 2017 року № 778), виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Постановою НКРЕКП від 07.10.2019 № 2080 внесені зміни до Кодексу газорозподільних систем, Типового договору розподілу природного газу, Методики визначення тарифу на послуги розподілу природного газу. Зазначеними змінами для споживачів з 01 січня 2020 року запроваджено новий порядок розрахунків за послугу з розподілу природного газу, змінено принципи визначення обсягів газу, що беруться за основу (замовленої потужності). Зокрема, з 01 січня 2020 року споживачі природного газу повинні сплачувати послуги з розподілу природного газу окремо від вартості спожитого газу. Плата за послуги розподілу природного газу не є новим (додатковим) платежем, оскільки послуги розподілу природного газу сплачувались побутовими споживачами природного газу завжди у складі ціни на природний газ. Договір розподілу природного газу є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача ОСОБА_1 до умов договору розподілу природного газу є споживання природного газу, що не заперечував у зустрічній позовній заяві ОСОБА_1 , зазначаючи, що перебуває у договірних відносинах з ТОВ "Полтавагаз Збут", тобто отримує послуги з постачання природного газу. За газовий рік з 01.10.2018 по 30.09.2019 ОСОБА_1 було спожито 1075,03 м.куб. природного газу, за газовий рік з 01.10.2019 по 30.09.2020 року спожито 767,00 м.куб. природного газу, за газовий рік з 01.10.2020 по 30.09.2021 спожито 760,00 м.куб. природного газу. Перебуваючи в договірних відносинах з АТ Полтавагаз та отримуючи послуги з розподілу природного газу відповідач за первісним позовом ОСОБА_1 не проводить за них оплату. ОСОБА_1 не була підписана заява-приєднання до умов договору та не було сплачено рахунки Оператора ГРМ АТ "Полтавагаз". Проте, фактом приєднання споживача ОСОБА_1 до умов розподілу природного газу, у відповідності до вимог п. 7 глави 3 розд. VI Кодексу ГРС, є споживання природного газу, що підтверджене відомостю зняття показань лічильника, витягом з особової карти постачальника ТОВ "Полтавагаз Збут" та сплатою коштів за спожитий природний газ, що не заперечується ОСОБА_1 у зустрічній позовній заяві. Таким чином, первісні позовні вимоги є обґрунтованими та законними. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання неправомірними дій АТ "Полтавагаз" по нарахуванню ОСОБА_1 заборгованості у сумі 2 965,73 грн, по зобов`язанню АТ Полтавагаз визнання відсутності обов`язку у побутового споживача ОСОБА_1 сплачувати вказану суму заборгованості, по виключенню з особового рахунка побутового споживача ОСОБА_1 даних про наявність заборгованості у зазначеній сумі, не підлягають задоволенню, так як такого способу захисту цивільних прав як визнання протиправними дій щодо нарахування заборгованості, який зазначає у зустрічній позовній заяві ОСОБА_1 , статтею 16 ЦК України не передбачено, а тому зустрічні позовні вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до пункту 1 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496 підставами для постачання природного газу побутовому споживачу є зокрема наявність у побутового споживача договору розподілу природного газу, укладеного з Оператором ГРМ, до розподільної системи якого підключений об`єкт споживача, та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального ЕІС - коду як суб`єкту ринку природного газу. Пунктом 2 глави 4 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем установлено, що визначення персоніфікованого ЕІС - коду для кожного суб`єкта ринку природного газу, у тому числі для споживачів, підключених до газорозподільних систем, здійснюється у порядку, встановленому Кодексом газотранспортної системи. Згідно положень пункту 5 глави 1 Кодексу ГТС, ЕІС - код це код енергетичної ідентифікації суб`єкта ринку природного газу та/або точки комерційного обліку, визначений за правилами Європейської мережі операторів газотранспортних систем, з метою уніфікації та однозначної ідентифікації суб`єктів ринку природного газу та точок комерційного обліку, розміщених на об`єктах газової інфраструктури. ЕІС - код дозволяє ідентифікувати регіон, де обслуговується суб`єкт, та підприємства, які надають послуги з транспортування, розподілу та постачання газу на конкретне приміщення. Відмова споживача від кодування дає газорозподільній компанії законні підстави відключити газ. Таким чином, необхідність наявності у побутового споживача присвоєного Оператором ГРМ персонального ЕІС - коду як суб`єкту ринку природного газу, є однією з підстав для постачання природного газу побутовому споживачу. У випадку відмови побутових споживачів природного газу від присвоєння їм персоніфікованих ЕІС - кодів, Оператором ГРМ має бути здійснено присвоєння ЕІС- коду окремій точці комерційного обліку споживача (об`єкту побутового споживача). Якщо за релігійними переконаннями споживач заперечує проти присвоєння йому персоніфікованого ЕІС - коду як суб`єкту ринку природного газу, що підтверджується заявою про відмову, зазначений ЕІС - код присвоюється Оператором ГРМ точці комерційного обліку споживача. Тобто, законодавством чітко визначено з яких підстав (за релігійними переконаннями) та в якому порядку (за заявою про відмову) ЕІС - код присвоюється точці комерційного обліку, а не споживачу. ОСОБА_1 із заявою про відмову від присвоєння йому персоніфікованого ЕІС - коду та присвоєння коду точці комерційного обліку споживача до АТ "Полтавагаз" не звертався. За таких обставин, зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 щодо зобов`язання АТ "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" виключити з бази даних присвоєний ОСОБА_1 EIC-код 56ХМ26В06001625А та унікальний код споживача 6001625 не підлягають задоволенню, оскільки є необґрунтованими та безпідставними. Посилаючись на вказані обставини, відповідач за зустрічним позовом АТ "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" просить відмовити у повному обсязі у задоволенні зустрічного позову.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 не надав суду відповідь на відзив.

Представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом АТ "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" - Катричок В.В. у судовому засіданні підтримала первісний позов у повному обсязі та просила його задовольнити з підстав, викладених у первісному позові та в судовому засіданні. Просила відмовити у повному обсязі у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 з підстав, викладених зокрема у відзиві на зустрічну позовну заяву та в судовому засіданні. Представник позивача за первісним позовом вказала, що договір розподілу природного газу є публічним договором, договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Цей договір опубліковано на сайті товариства та у ЗМІ (у газеті "Зоря Полтавщини"). Письмова заява ОСОБА_1 про приєднання до цього договору розподілу природного газу відсутня, однак фактом приєднання споживача ОСОБА_1 до умов договору розподілу природного газу є споживання ним природного газу, що підтверджене відомостю зняття показань лічильника, витягом з особової карти постачальника ТОВ "Полтавагаз Збут" та сплатою коштів за спожитий природний газ. Факт споживання ОСОБА_1 природного газу також не заперечувалося ним у зустрічній позовній заяві. Це в свою чергу свідчить про перебування ОСОБА_1 у договірних відносинах з позивачем за первісним позовом. ОСОБА_1 рахунки на оплату послуг з розподілу природного газу, як і іншим споживачам, надсилалися поштою простим листом без рекомендованого повідомлення, та розносились поштарем, тому надати відповідні поштові розписки про отримання ним цих рахунків не має можливості. Незважаючи на відсутність обов`язку вручення під підпис рахунків фактури за послуги розподілу природнього газу, позиваем повторно були направлені рахунки на адресу відповідача 05.05.2022 року. Необхідність наявності у побутового споживача присвоєного Оператором ГРМ персонального ЕІС - коду як суб`єкту ринку природного газу, є однією з підстав для постачання природного газу побутовому споживачу. ОСОБА_1 із заявою про відмову від присвоєння йому персоніфікованого ЕІС - коду та присвоєння коду точці комерційного обліку споживача до АТ "Полтавагаз" не звертався. ОСОБА_1 має заборгованість за оплату послуг з розподілу природного газу. До 01.01.2020 вартість послуги з розподілу природного газу входила до складу вартості спожитого природного газу. Після внесення змін до законодавства, з 01.01.2020 було розподілено окремо сплату вартості спожитого природного газу та сплату вартості послуг по розподілу природного газу.

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, ніяких заяв чи клопотань суду не надав.

Представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 - адвокат Колотій С.М. в судовому засіданні вказав, що заперечує проти задоволення первісного позову та просив задовольнити зустрічний позов у повному обсязі з підстав, викладених у зустрічній позовній заяві та в судовому засіданні. Представник позивача за зустрічним позовом вказав, що позивачем за первісним позовом АТ "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" до позовної заяви не додано жодного договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, які б взагалі підтверджували наявність між ним та ОСОБА_1 договірних правовідносин, за якими пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; не додано будь - яких, в тому числі розрахункових документів в якості належних та допустимих доказів на підтвердження фактичного надання та отримання послуг з так званого "розподілу" природного газу. В первісній позовній заяві відсутні чіткі розрахунки щомісячних нарахувань заборгованості за так званий "розподіл" природного газу. Споживання природного газу, на яке посилається позивач за первісним позовом як на доказ існуючих договірних взаємовідносин між ним та ОСОБА_1 , стосується виключно постачальника, на якого в установленому чинним законодавством порядку покладені спеціальні обов`язки з постачання природного газу побутовим споживачам на території Полтавської області, тобто ТОВ "Полтавагаз Збут". ОСОБА_1 є споживачем природного газу та перебуває у договірних відносинах лише і виключно з ТОВ Полтавагаз Збут. ОСОБА_1 належним чином виконує свої зобов`язання по оплаті цих послуг, будь-яка заборгованість відсутня. Будь-яких пропозицій від позивача за первісним позовом АТ "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" укласти договір розподілу газу (оферти) ОСОБА_1 не отримував, а отже цих пропозицій (акцепт) не приймав; питання про приєднання до типового договору взагалі не розглядалося і припущення позивача за первісним позовом про начебто мавше місце приєднання до типового договору не може братися до уваги, так як викладений ним порядок приєднання не відповідає нормам ч. 2 ст. 638 ЦК України та в порушення норм ч. 1 ст. 638 ЦК України відсутні сторони у договорі і можливі сторони не досягли жодної згоди з будь-якої істотної умови договору. Позивачем за первісним позовом не надано належних та допустимих доказів на підтвердження існування правовідносин щодо надання послуг розподілу природного газу газорозподільною системою, на підтвердження постачання ОСОБА_1 природного газу саме позивачем за первісним позовом. Також не надано доказів, що ОСОБА_1 з січня 2020 року був наданий хоча б один рахунок позивача за первісним позовом, як Оператора ГРМ, на оплату вартості послуги з розподілу природног газу, і ОСОБА_1 оплатив або свідомо не оплатив вартість цієї послуги хоча б за одним рахунком. Крім того, позивачем за первісним позовом не надано доказів підключення будинковолодіння ОСОБА_1 до газової мережі, яка перебуває у власності/користуванні/оренди господарському віданні/оперативному управлінні позивача за первісним позовом.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи учасників справи, пояснення свідків, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Згідно з п. 1 Розділу ІІІ Кодексу газорозподільних систем /далі - Кодекс ГРМ/ експлуатацію газорозподільних систем здійснюють виключно Оператори ГРМ.

Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг "Про видачу ліцензії на розподіл природного газу АТ "Полтавагаз" від 15.06.2017 № 778 (із змінами), АТ "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" () має ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" відповідно до додатка.

Згідно з додатком до вказаної вище постанови НКРЕКП від 15.06.2017 № 778 до території, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" належить Полтавська область, в тому числі Полтавський район.

Отже, АТ "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" має відповідну ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території Полтавської області та Полтавського району, зокрема в межах смт Диканька Полтавського району Полтавської області.

З наданої АТ "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" довідки від 16 березня 2022 року за вих. № 07/4985 вбачається, що до складу державного майна, яке обліковується на балансі АТ "Полтавагаз", згідно переліку майна, право на експлуатацію якого надається оператору газорозподільної системи, включено об`єкт - газопровід низького тиску смт Диканька, вул. Кутузова, інв. № ЕСКД 30300497, дата прийняття до експлуатації - 31.01.1989 /а.с. 70/.

Відповідно до статтей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частин 1, 2 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

Згідно з п. 4 гл. 1 розд. І Кодексу газорозподільних систем договір розподілу природного газу правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу.

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про ринок природного газу" розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Договір розподілу природного газу є публічним.

Пунктом 1.3. Типового договору розподілу природного газу встановлено, що фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу /а.с. 8-11/.

Відповідно до п. 7 гл. 3 розд. VI Кодексу газорозподільних систем фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Згідно з п. 4 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному вебсайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Відповідно до п. 5 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, у разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.

Таким чином, для приєднання до умов договору розподілу природного газу та фактичного укладення договору споживачу необов`язково мати підписану заяву-приєднання, а достатньо здійснити одну із передбачених законодавством дій, а саме: сплатити за послуги Оператора ГРМ; мати документально підтверджене споживання природного газу.

Фактом приєднання споживача ОСОБА_1 до умов договору розподілу природного газу, який є договором приєднання, є споживання ним природного газу, що підтверджене наявними у матеріалах справи копіями відомостей зняття контролером показань лічильника та витягу з особової карти нарахувань по лічильнику постачальника ТОВ "Полтавагаз Збут" /а.с. 12, 13, 14/. У зустрічній позовній заяві ОСОБА_1 підтвердив, що він є споживачем природного газу, перебуває у договірних відносинах з ТОВ "Полтавагаз Збут" та сплачує вартість спожитого природного газу. Вказане також не заперечувалося представником ОСОБА_1 в судовому засіданні.

Матеріали справи не містять доказів про звернення відповідача ОСОБА_1 із заявою до оператора ГРМ про припинення розподілу природного газу.

Отже, між позивачем та відповідачем за первісним позовом виникли договірні відносини щодо надання АТ "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" послуг з розподілу (доставки) природного газу до належної ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_3 , а останній прийняв ці послуги, користуючись природним газом (тобто прийняв оферту).

Про наявність обов`язку споживача оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними, навіть при відсутності підписаного договору про надання таких послуг, неодноразово висловлювався Верховний Суд, зокрема у постановах від 26.09.2018 у справі № 750/12850/16-ц, від 06.11.2019 у справі № 642/2858/16, від 07.07.2020 у справі № 712/8916/17.

З наявного у матеріалах справи витягу з картки абонента ОСОБА_1 , особовий рахунок: НОМЕР_2 , ЕІС-код: НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_1 , вбачається, що у ОСОБА_1 наявна заборгованість за оплату послуг з розподілу природного газу у розмірі 2 965,73 грн /а.с. 7/.

На час подачі первісного позову до суду та на час розгляду справи по суті ОСОБА_1 вищевказану заборгованість не погасив, будь-яких заперечень саме щодо розміру заборгованості суду не надав.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 приєднався до умов Типового договору розподілу природного газу, отримував послуги з розподілу природного газу, проте обов`язок щодо оплати цих послуг не виконав, оплату належним чином не здійснював, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 2 965,73 грн.

Матеріали справи не містять документів, які б підтверджували те, що ОСОБА_1 не являється споживачем природного газу, що у спірний період природний газ не постачався до будинку відповідача за первісним позовом або постачався іншим постачальником, з яким відповідач за первісним позовом уклав відповідний договір і послуги якого сплачував, відсутні відомості про звернення ОСОБА_1 до позивача за первісним позовом з заявами про відключення від споживання природного газу.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_1 не надав суду доказів на спростування факту споживання ним природного газу або наявності заборгованості за оплату послуг з розподілу природного газу, чи заявленого позивачем за первісним позовом розміру заборгованості. Натомість, ОСОБА_1 в зустрічному позові підтвердив, що він споживає природний газ та належним чином виконує свої зобов`язання по оплаті цих послуг.

Вказані вище обставини в їх сукупності спростостовують твердження ОСОБА_1 та його представника про відсутність між ОСОБА_1 та АТ "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" договірних відносин щодо розподілу природного газу.

Твердження ОСОБА_1 та його представника щодо того, що ним укладено договір з ТОВ "Полтавагаз Збут", за яким він після 01 січня 2020 року сплачує в тому числі і послугу з розподілу природного газу є неспроможними з огляду на те, що у 2015 році відповідно до Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" відбулось реформування газової сфери, а саме розмежовано функції розподілу та постачання природного газу населенню.

У зв`язку з цим, для побутових споживачів в зоні обслуговування ПАТ "Полтавагаз" в Полтавській області реалізація природного газу для задоволення потреб населення здійснюється суб`єктом господарювання - гарантованим постачальником газу з 1 липня 2015 року, згідно з рішенням НКРЕКП № 1734 від 11 червня 2015 року - ТОВ "Полтавагаз Збут".

26.03.2015 постановою НКРЕКП № 929 видано ПАТ "Полтавагаз" ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ та з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом на території м. Полтава та Полтавської області (крім міст Кременчук, Лубни, Комсомольськ, Лубенського, Пирятинського, Оржицького, Гребінківського, Гадяцького, Семенівського та Кременчуцького районів Полтавської області та села Радянське Кобеляцького району Полтавської області) в зоні розташування розподільних газопроводів, що перебувають у власності та користуванні ПАТ "Полтавагаз", терміном дії з 07.04.2015 по 06.04.2020, а Постановами НКРЕКП від 15.06.2017 № 778 така ліцензія видана ПАТ "Полтавагаз" без обмеження строку дії.

Таким чином, позивач за первісним позовом АТ "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" на підставі ліцензії здійснює повноваження саме щодо розподілу природного газу, а не газопостачання.

Суб`єктом господарювання, що виступає гарантованим постачальником газу для побутових споживачів Полтавської області, тобто забезпечує споживачів ресурсом природного газу, є ТОВ "Полтавагаз Збут".

Постановою НКРЕКП від 07.10.2019 № 2080 внесені зміни до Кодексу газорозподільних систем, відповідно до яких з 01.01.2020 запроваджено новий порядок розрахунків за послуги з розподілу природного газу, а саме споживачі повинні сплачувати послуги з розподілу природного газу окремо від вартості спожитого газу.

Допитані в судовому засіданні свідки - головний бухгалтер АТ "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" ОСОБА_2 та головний бухгалтер ТОВ "Полтавагаз Збут" ОСОБА_3 вказали, що до 01 січня 2020 року послуга з розподілу природного газу надавалася та була складовою ціни на природний газ, кошти за розподіл газу АТ "Полтавагаз" отримувало від ТОВ "Полтавагаз Збут", а з 01 січня 2020 року АТ "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" отримує кошти за послугу розподілу газу від споживачів, а не від ТОВ "Полтавагаз Збут", оскільки відбулися зміни в законодавстві та змінився порядок розрахунку вартості зазначеної послуги. Існує відповідна методика щодо визначення тарифу, який розраховується на підставі постанови НКРЕКП. Витрати на всі об`єкти сумуються за рік і окремо витрати по відрізку від ГРС до квартири та будинку, де знаходиться квартира відповідача за первісним позовом ОСОБА_1 , не обліковуються.

Крім того, згідно з поясненнями головного інженера Диканського УЕГС АТ " Полтавагаз" Пилипенка О.М. газопровід по вул Кутузова смт Диканька знаходиться на балансі АТ " Полтавагаз", яке здійснює його обслуговування, хоча останнє не було замовником його будівництва і будь яких робіт з монтажу не виконувало.

Таким чином, твердження ОСОБА_1 та його представника про те, що кошти за розподіл природного газу ОСОБА_1 сплачує відповідно до укладеного ним договору з ТОВ "Полтавагаз Збут", разом із оплатою за спожитий природний газ відповідно до показників лічильника, не відповідають нормам чинного законодавства та обставинам, встановленим судом.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги у вигляді послуг з постачання та розподілу природного газу.

Пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України "Про ринок природного газу" за договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи, що ОСОБА_1 отримував послуги з розподілу природного газу, проте обов`язок щодо оплати цих послуг не виконав, оплату належним чином не здійснював, що призвело до виникнення заборгованості, враховуючи принцип диспозитивності цивільного процесу, оскільки АТ "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" підтверджено факт наявності договірних відносин із ОСОБА_1 , споживання відповідачем за первісним позовом природного газу та отримання ним послуг з розподілу природного газу, а також порядок і розмір нарахованої заборгованості, в свою чергу ОСОБА_1 та його представником не надано суду належних та достатніх доказів, які б спростовували вказані у первісному позові обставини та підтверджували обставини, вказані у зустрічному позові, суд дійшов висновку, що первісний позов підлягає задоволенню в повному обсязі, що, в свою чергу, виключає задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання неправомірними дій АТ "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" по нарахуванню заборгованості ОСОБА_1 по оплаті послуги з розподілу природного газу, визнання відсутності обов`язку у ОСОБА_1 сплачувати заборгованість та зобов`язання позивача за первісним позовом виключити з особового рахунка ОСОБА_1 дані про наявність у нього обов`язку сплачувати заборгованість.

Щодо зустрічної позовної вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання АТ "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" виключити з бази даних присвоєний йому EIC-код 56ХМ26В06001625А та унікальний код споживача 6001625, суд дійшов такого висновку.

Згідно з пунктами 1, 2 глави 4 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем з метою уніфікації та однозначної ідентифікації споживачів, у тому числі побутових споживачів, та за необхідності їх точок комерційного обліку, а також для забезпечення спрощення процедури зміни постачальника природного газу та електронного обміну даними між суб`єктами ринку природного газу використовується система кодування, рекомендована Європейською мережею операторів газотранспортних систем.

Визначення персоніфікованого ЕІС-коду для кожного суб`єкта ринку природного газу, у тому числі для споживачів, підключених до газорозподільних систем, здійснюється у порядку, встановленому Кодексом ГТС.

Постановою НКРЕКП від 11 серпня 2016 року № 1418 пункт 3 глави 4 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем доповнено новим абзацом, згідно з яким у разі якщо за релігійними переконаннями споживач заперечує проти присвоєння йому персоніфікованого ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу, що підтверджується заявою про відмову, зазначений ЕІС-код присвоюється Оператором ГРМ точці комерційного обліку споживача.

Згідно положень пункту 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС, ЕІС-код - код енергетичної ідентифікації суб`єкта ринку природного газу та/або точки комерційного обліку, визначений за правилами Європейської мережі операторів газотранспортних систем (ЕОТВОО), з метою уніфікації та однозначної ідентифікації суб`єктів ринку природного газу та точок комерційного обліку, розміщених на об`єктах газової інфраструктури, у тому числі для участі у регіональних (міжнародних) газових ринках, та для забезпечення спрощення процедур зміни постачальників природного газу та електронного обміну даними між суб`єктами ринку природного газу.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про ринок природного газу" державне регулювання ринку природного газу здійснює Регулятор у межах повноважень, визначених цим Законом та іншими актами законодавства.

Згідно з п. 32 ч. 1 ст. 1 Закону Регулятор - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Частиною 3 статті 4 Закону визначено, що до компетенції Регулятора на ринку природного газу належать, зокрема, затвердження правил постачання природного газу та кодексу газорозподільних систем.

27.11.2015 набрали чинності Правила постачання природного газу, затверджені постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496 та затверджені в Міністерстві юстиції України 09.11.2015 за № 1382/27827, а також Кодекс газорозподільних систем, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 06.11.2015р. за № 1379/27824.

На виконання вимог статтей 12, 40 Закону НКРЕКП було затверджено Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам (постанова НКРЕКП від 30.09.2015 № 2500, зареєстрована у Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1384/27829).

Пунктом 1 розділу ІІІ Правил визначено, що підставами для постачання природного газу побутовому споживачу є наявність у побутового споживача договору розподілу природного газу, укладеного оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого підключений об`єкт споживача, та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу.

Відповідно до положень п. 2 розд. ІІІ Правил постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.

Пунктом 2 глави 4 розділу VI Кодексу ГРМ встановлено, що визначення персоніфікованого ЕІС-коду для кожного суб`єкта ринку природного газу, у тому числі для споживачів, підключення до газорозподільних систем, здійснюється у порядку, встановленому Кодексом газорозподільної системи, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2493.

Згідно положень п. 5 гл. 1 розд. І Кодексу газотранспортної системи, EIC-код - код енергетичної ідентифікації суб`єкта ринку природного газу та/або точки комерційного обліку, визначений за правилами Європейської мережі операторів газотранспортних систем (ENTSOG), з метою уніфікації та однозначної ідентифікації суб`єктів ринку природного газу та точок комерційного обліку, розміщених на об`єктах газової інфраструктури, у тому числі для участі у регіональних (міжнародних) газових ринках, та для забезпечення спрощення процедури зміни постачальників природного газу та електронного обміну даними між суб`єктами ринку природного газу.

Код містить комбінацію цифр і букв, за аналогією з особовим рахунком, які дозволяють ідентифікувати регіон, де обслуговується суб`єкт, та підприємства, які надають послуги з транспортування, розподілу та постачання газу на конкретне приміщення. Він потрібен для уніфікації та прискорення обміну даними між газовими компаніями щодо споживання газу по окремому об`єкту. Відмова споживача від кодування дає газорозподільній компанії законні підстави відключити газ.

Пунктом 4 глави 2 розподілу IV Кодексу ГТС визначено, що Оператор газотранспортної системи відповідає за організацію правильного та коректного розподілу ЕІС-кодів суб`єкта ринку природного газу України.

За заявою оператора газорозподільної системи оператор газотранспортної системи протягом двох робочих днів з моменту надання заяви відповідно до вимог цієї глави присвоює кожному оператору газорозподільної системи унікальний ЕІС-код і код групи (позиції з 04 по 05 ЕІС-кодів).

Оператор газорозподільної системи присвоює ЕІС-коди всім споживачам, що приєднані до газорозподільної системи відповідно до оператора та відповідних ЕІС-кодів їх точок комерційного обліку (за необхідності). Оператор газорозподільної системи після присвоєння ЕІС-кодів споживачам, що приєднані до газорозподільної системи відповідно оператора та відповідних ЕІС-кодів їх точок комерційного обліку (за необхідності), передає їх оператору газотранспортної системи протягом 5 робочих днів з моменту присвоєння за формою оператора газотранспортної системи.

Згідно з п. 2 Постанови НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494 "Про затвердження Кодексу газорозподільних систем" - операторам газорозподільних систем необхідно отримати персональні ЕІС-коди (EnergyIdentificationCode) як суб`єктам ринку природного газу протягом десяти днів з дня набрання чинності цією постановою шляхом звернення до оператора газотранспортної системи, а також присвоїти в місячний строк з дня отримання персонального ЕІС-коду всім споживачам (у тому числі побутовим),підключенням до газорозподільних систем, персональних ЕІС-кодів та передати їх оператору газотранспортної системи.

Тобто, необхідність наявності у побутового споживача присвоєного Оператором ГРМ персонального ЕІС - коду як суб`єкта ринку природного газу, є однією з підстав для постачання природного газу побутовому споживачу.

Відповідно до Правил постачання природного газу підставою для постачання природного газу споживача є наявність у споживача, об`єкт якого підключений до газорозподільної системи, договору розподілу природного газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та Оператором ГРМ, та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного разу.

У випадку відмови побутових споживачів природного газу від присвоєння їм персоніфікованих ЕІС-кодів, Оператором ГРМ має бути здійснено присвоєння ЕІС-коду окремій точці комерційного обліку споживача (об`єкту побутового споживача).

Отже, вимоги норм Кодексу ГТС, Кодексу ГРМ та Правил щодо необхідності наявності у побутового споживача присвоєного Оператором ГРМ персонального ЕІС-коду жодним чином не порушуть права осіб, які через релігійні переконання відмовляються від присвоєння їм Оператором ГРМ персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу.

Кодексом ГРМ (гл. 4 розділ VI) визначено, що у разі якщо за релігійних переконань споживач заперечує проти присвоєння йому персоніфікованого ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу, що підтверджується заявою про відмову, зазначений ЕІС-код присвоюється Оператором ГРМ точці комерційного обліку споживача.

Тобто, законодавством чітко визначено з яких підстав (за релігійними переконаннями споживача) та в якому порядку (за заявою про відмову) ЕІС-код присвоюється точці комерційного обліку, а не споживачу.

Позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_1 не було надано суду доказів, які б підтверджували, що він звертався до АТ "Полтавагаз" із заявою про відмову від присвоєння йому персоніфікованого ЕІС-кода та присвоєння кода точці комерційного обліку споживача.

Окрім того, споживач використовує присвоєний йому ідентифікаційний номер.

Доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 має право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера та про відмову від ЕІС-коду та будь-яких інших буквено-цифрових, штрих-кодових, QR-кодових ідентифікаторів ОСОБА_1 суду не надавалось.

Щодо присвоєння ОСОБА_1 особового рахунку № НОМЕР_2 , то він присвоюється саме об`єкту газорозподільних систем, а не споживачам. Номер даного рахунку не змінюється у разі зміни власника об`єкта споживання природного газу, тобто не має прив`язки до конкретної фізичної особи - споживача. Дані рахунки використовуються виключно для зручності ведення обліку та оперативності надання послуг оператором ГРМ та не є конфіденційною інформацією конкретного споживача.

Враховуючи вищевказане в сукупності, суд вважає за необхідне відмовити у повному обсязі у задоволенні зустрічної позовної вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання АТ "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" виключити з бази даних присвоєний йому EIC-код 56ХМ26В06001625А та унікальний код споживача 6001625.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Враховуючи, що при пред`явленні АТ "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" позову до ОСОБА_1 у порядку позовного провадження сума судового збору 227,00 грн, сплаченого ним за подання заяви про видачу судового наказу, зарахована до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви, первісний позов задоволено в повному обсязі, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача за первісним позовом ОСОБА_1 на користь АТ "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" підлягає стягненню сплачений позивачем за первісним позовом судовий збір за подання позову в загальному розмірі 2 481,00 грн.

Враховуючи те, що позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" звільнений від сплати судового збору за подання до суду зустрічної позовної заяви у цій справі, у задоволенні зустрічного позову відмовлено у повному обсязі, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у справі у вигляді судового збору за подання до суду зустрічної позовної заяви у розмірі 992,40 грн слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 626, 628, 634, 638 ЦК України, п. 4 гл. 1 розд. І, п. 7 гл. 3 розд. VI Кодексу газорозподільних систем, ст. 5, п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ст. cт. 10, 12, 13, 17, 81, 89, 141, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Первісний позов Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" заборгованість за оплату послуг з розподілу природного газу у розмірі 2 965 (дві тисячі дев`ятсот шістдесят п`ять) грн 73 коп та понесені судові витрати у справі у вигляді сплаченого судового збору за подання позову до суду у загальному розмірі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн 00 коп.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" про захист прав споживачів - відмовити.

Судові витрати у вигляді судового збору за подання ОСОБА_1 до суду у цій справі зустрічної позовної заяви про захист прав споживачів в розмірі 992,40 грн слід віднести на рахунок держави.

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня його ухвалення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом:

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз", місцезнаходження: м. Полтава, вул. Володимира Козака, 2-А, , р/р НОМЕР_4 у філії Полтавське облуправління АТ "Державний ощадний банк України".

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Повний текст рішення суду складено 17 листопада 2022 року.

Головуючий О.С. Кириченко