Справа № 346/3554/22
Провадження № 2/346/1387/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2022 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі головуючого судді Калинюка О.П.

з участю секретаря Івасів В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача : служба у справах дітей Матеївецької сільської ради Коломийського району Івано - Франківської області, про визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком,

В С Т А Н О В И В:

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що, починаючи з липня 2014 року, він спільно проживав та перебував у фактичних шлюбних відносинах з відповідачкою.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилась спільна дочка - ОСОБА_3 . Її місце проживання зареєстроване та вона проживає разом з її матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 .

До початку 2022 року в сторін була хороша, дружня, міцна сім`я, проте, згодом сімейні стосунки погіршились, між ними почали виникати різного роду непорозуміння та конфлікти.

Щоб не загострювати і надалі ситуацію з відповідачкою позивач переїхав проживати в АДРЕСА_2 .

Нещодавно позивачу стало відомо про те, що відповідачка бажає виїхати на роботу за межі України, до Федеративної Республіки Німеччини, а вказану малолітню дитину вона хоче залишити на проживання зі своєю матір`ю, тобто бабою дитини. Однак, позивач категорично заперечує проти цього, так як мати відповідачки є перестарілою особою та не зможе забезпечити дитині умови для нормального життя та всебічного розвитку.

Позивач як батько дитини, на відміну від баби дитини, може належним чином займатися її вихованням, піклується про її здоров`я, фізичний і духовний розвиток, забезпечує дочку доглядом та лікуванням. Так, дочка відвідує дошкільний навчальний заклад в с. Залуччя, Коломийського району, в який позивач часто привозив та звідки забирав дитину додому, і має можливість і в подальшому це здійснювати.

Крім того, за вищевказаною адресою проживання позивача ( АДРЕСА_2 ) створені всі умови для належного проживання дитини, вона забезпечена всіми необхідними засобами для проживання, навчання та виховання, дочка перебуває на повному матеріальному забезпеченні позивача. Отже, він належним чином виконує свої батьківські обов`язки.

Тому позивач просить ухвалити рішення про визначення місця проживання малолітньої дочки саме з ним.

Позивач в судове засідання не з`явився, 09.11.2022 року його представник, адвокат Юркевич Х.М. подала заяву про розгляд справи без її та позивача участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.53).

Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, 26.09.2022 року подала відзив на позов, в якому вказує, що місце проживання малолітньої дочки сторін ОСОБА_3 зареєстроване та вона проживає разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 . За даною адресою проживає також матір відповідачки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На даний час у відповідачки виникла необхідність виїхати на роботу за межі України на тривалий час. Однак, неповнолітню дитину відповідачка не зможе забрати із собою. Дочка відвідує дитячий садок та на час її відсутності за дочкою може доглядати її мати, тобто баба дитини. Потреби у залишенні дитини на проживанні з батьком немає. При цьому відповідачка не заперечує проти того, щоб батько брав участь у вихованні дитини, так як у них дуже хороші відносини. Проте, відповідачка наполягає на тому, що у період її відсутності доглядом та вихованням малолітньої дочки сторін повинна займатися баба цієї дитина, і саме з цією особою відповідачка просить визначити місце проживання вказаної дитини. В даному відзиві відповідачка також просить проводити розгляд даної справи у її відсутності (а.с.23).

Представник третьої особи в судове засідання повторно не з`явився, про свою участь у розгляді справи не заявив.

Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків.

Відповідно до даних свідоцтва про народження сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.8).

Згідно з даними довідки № 330, виданої 24.10.2022 року виконкомом Матеївецької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, місце проживання зазначеної дитини зареєстроване разом з її матір`ю (відповідачем) в АДРЕСА_1 (а.с 9).

Згідно з даними характеристики, наданої вказаною сільською радою 16.08.2022 року, позивач зарекомендував себе з позитивного боку, він веде здоровий спосіб життя, користується авторитетом та повагою серед односельчан (а.с.10).

Згідно з даними акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї від 22.08.2022 року, складеного комісією зазначеної сільської ради, на час перевірки місця проживання позивача всі умови для проживання дитини створені (а.с.11).

Згідно з правилами частин 1 та 2 ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до положень частини першої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з частиною першою статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до положень статті 157 цього Кодексу питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (стаття 141 СК України).

Згідно із статтею 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Відповідно до положень ч.1 ст.151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Згідно з положеннями ч.1 ст.163 цього Кодексу батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними.

26.10.2022 року вказаним органом опіки та піклування надано суду висновок про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , затверджений рішенням Матеївецької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області від 24.10.2022 року. В цьому висновку зазначено, що комісією цієї сільської ради проведено обстеження матеріально-побутових умов сім`ї за місцем проживання позивача, що за адресою: АДРЕСА_2 , та встановлено, що дане помешкання - це приватний одноповерховий будинок з усіма зручностями, загальною площею 68.9 кв.м., з газо- та водопостачанням, складається з трьох кімнат, кухні-їдальні, коридору та санвузла. Для виховання та розвитку малолітньої дочки сторін ОСОБА_5 батьком створено такі умови: окреме спальне місце, стіл-парту, шафу-купе для одягу, гральний куток, телевізор, шкільне приладдя, одяг в достатній кількості. Отже, під час обстеження встановлено, що створені належні умови для проживання, виховання та розвитку дитини. Дочка демонструє емоційний контакт та довірливі стосунки з батьком, обіймає його, посміхається, відкрито говорить про свої бажання, не виявляє ознак страху, тривожності чи пригніченості.

Місце проживання матері цієї дитини, відповідачки ОСОБА_2 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 . За даною адресою фактично проживає її син ОСОБА_6 та її мати ОСОБА_4 , 1941 р.н., яка при проведенні обстеження умов проживання повідомила, що її дочка з початку повномаштабного вторгнення російської федерації в Україну змушена виїхати за кордон та не змогла взяти із собою дочку. Однак, відповідачка прикладає усіх зусиль, щоб життя її дітей було комфортним, і саме з цією метою працевлаштувалася на роботу за кордоном.

Під час обстеження вказаного місця проживання відповідачки також встановлено, що житлово-побутові умови у даному помешканні добрі, площа житлового будинку - 57,6 кв. м. з усіма зручностями, в тому числі з газо- та водопостачанням. Для Софії також створено необхідні умови для проживання, вона відвідує старшу групу дошкільного підрозділу Залучанської початкової школи.

Батько цієї дитини може забезпечити можливість її відвідування вказаного дошкільного закладу незалежно від місця проживання дитини, він виконує обов`язки щодо її виховання та утримання, створює для них належні житлово-побутові умови проживання та всебічного розвитку. Крім того, він має позитивну характеристику за місцем проживання, стабільний заробіток, у соціумі зарекомендував себе ввічливою, добропорядною врівноваженою людиною.

Взявши до уваги вищевказані факти та враховуючи рекомендації вказаної комісії з питань захисту прав дитини, з метою забезпечення реалізації її прав, свобод та законних інтересів, вказаний орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 з її батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.44,45).

Судом встановлено, що вказана дитина сторін фактично проживає з позивачем. Взявши до уваги вищенаведені докази, наявні в матеріалах справи, суд вважає, що місце проживання цієї дитини слід визначити саме з батьком, що відповідатиме інтересам дитини.

Отже, позовні вимоги слід задовольнити.

На підставі ст.ст. 141, 157, 160, 161 Сімейного кодексу України та, керуючись ст..ст.263 - 265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з її батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженцем м.Коломия Івано-Франківської області, жителем АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення в повному обсязі виготовлено 21.11.2022 року.

Суддя Калинюк О. П.