Справа № 705/2159/19
Провадження № 2/690/212/22
УХВАЛА

про прийняття справи до свого провадження

та про залишення позовної заяви без руху

28 листопада 2022 року м. Ватутіне

Суддя Ватутінського міського суду Черкаської області Линдюк В.С., розглянувши матеріали об`єднаної цивільної справи за позовними заявами ОСОБА_1 до приватного підприємства «Центр-Монтаж-Енерго», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, директор приватного підприємства «Центр-Монтаж-Енерго» Гончаренко Павло Вікторович, директор товариства з обмеженою відповідальністю «Центр-Монтаж-Енерго» Кокодзей Володимир Миколайович, про визнання протиправними дій щодо ненадання додаткової відпустки в зв`язку з навчанням, зобов`язання внести зміни до наказу № 0013 від 12.04.2019 року, стягнення заробітної плати за два дні додаткової відпустки в зв`язку з навчанням, визнання незаконними та скасування наказів від 26.04.2019 року № 16 «Про зміни до штатного розпису, скорочення чисельності працівників» та від 03.07.2019 року № 25 «Про припинення трудового договору (контракту)», визнання протиправним звільнення та поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До Ватутінського міського суду Черкаської області, відповідно до вимог п. 2 ч. 1, ч. 4 ст. 31 ЦПК України, на підставі розпорядження голови Звенигородського районного суду Черкаської області від 15.11.2022 року надійшли матеріали об`єднаної цивільної справи № 705/2159/19 за позовними заявами ОСОБА_1 до приватного підприємства «Центр-Монтаж-Енерго», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, директор приватного підприємства «Центр-Монтаж-Енерго» Гончаренко Павло Вікторович, директор товариства з обмеженою відповідальністю «Центр-Монтаж-Енерго» Кокодзей Володимир Миколайович, за змістом яких, з урахуванням збільшених позовних вимог, позивач просить:

-визнати протиправними дії приватного підприємства «Центр-Монтаж-Енерго» щодо ненадання додаткової відпустки у зв`язку з навчанням ОСОБА_1 з 15.04.2019 року по 28.04.2019 року;

-зобов`язати приватне підприємство «Центр-Монтаж-Енерго» внести зміни до наказу від 12.04.2019 року № 0013 в частині виду відпустки з «щорічна основна» на «додаткова відпустка в зв`язку з навчанням» та в частині періоду відпустки з «15.04.2019 року по 26.04.2019 року» на «15.04.2019 року по 28.04.2019 року»;

-стягнути з приватного підприємства «Центр-Монтаж-Енерго» на користь ОСОБА_1 заробітну плату за два дні додаткової відпустки у зв`язку з навчанням у сумі 500 грн. 01 коп.;

-визнати незаконним та скасувати наказ від 26.04.2019 року № 16 «Про зміни до штатного розпису, скорочення чисельності працівників» приватного підприємства «Центр-Монтаж-Енерго»;

-визнати незаконним та скасувати наказ від 03.07.2019 року № 25 «Про припинення трудового договору (контракту)» приватного підприємства «Центр-Монтаж-Енерго»;

-визнати протиправним звільнення ОСОБА_1 та поновити на роботі на посаді юрисконсульта приватного підприємства «Центр-Монтаж-Енерго»;

-стягнути з приватного підприємства «Центр-Монтаж-Енерго» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу;

-стягнути з приватного підприємства «Центр-Монтаж-Енерго» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1 000 000 грн.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12.07.2019 року відкрито провадження в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до приватного підприємства «Центр-Монтаж-Енерго» про визнання протиправними дій щодо ненадання додаткової відпустки у зв`язку з навчанням, зміну формулювання наказу, стягнення частини заробітної плати та моральної шкоди (судова справа № 705/2159/19).

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29.08.2019 року відкрито провадження в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до приватного підприємства «Центр-Монтаж-Енерго» про визнання незаконним та скасування наказів від 26.04.2019 року № 16 «Про зміни до штатного розпису, скорочення чисельності працівників», від 03.07.2019 року № 25 «Про припинення трудового договору (контракту)», визнання протиправним звільнення та поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди (судова справа № 705/3536/19).

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 05.11.2019 року справу № 705/3536/19 об`єднано в одне провадження з справою № 705/2159/19, присвоєно об`єднаній справі єдиний реєстраційний № 705/2159/19 та призначено підготовче засідання у ній.

У відповідності до вимог п. 2 ч. 1, ч. 4 ст. 31 ЦПК України розпорядженням в.о. голови Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04.11.2021 року № 1 цивільну справу № 705/2159/19 передано на розгляд до Христинівського районного суду Черкаської області.

Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 10.11.2021 року цивільну справу № 705/2159/19 прийнято до провадження та призначено підготовче засідання у ній.

У відповідності до вимог п. 2 ч. 1, ч. 4 ст. 31 ЦПК України розпорядженням в.о. голови Христинівського районного суду Черкаської області від 30.12.2021 року цивільну справу № 705/2159/19 передано на розгляд до Монастирищенського районного суду Черкаської області.

Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 20.01.2022 року цивільну справу № 705/2159/19 прийнято до провадження та призначено підготовче засідання у ній.

У відповідності до вимог п. 2 ч. 1, ч. 4 ст. 31 ЦПК України розпорядженням в.о. голови Монастирищенського районного суду Черкаської області від 01.04.2022 року цивільну справу № 705/2159/19 передано на розгляд до Жашківського районного суду Черкаської області.

Ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області від 18.04.2022 року цивільну справу № 705/2159/19 прийнято до провадження та призначено підготовче засідання у ній.

У відповідності до вимог п. 2 ч. 1, ч. 4 ст. 31 ЦПК України розпорядженням голови Жашківського районного суду Черкаської області цивільну справу № 705/2159/19 передано на розгляд до Лисянського районного суду Черкаської області.

Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 25.08.2022 року цивільну справу № 705/2159/19 прийнято до провадження та призначено підготовче засідання у ній.

У відповідності до вимог п. 2 ч. 1, ч. 4 ст. 31 ЦПК України розпорядженням голови Лисянського районного суду Черкаської області від 13.10.2022 року цивільну справу № 705/2159/19 передано на розгляд до Звенигородського районного суду Черкаської області.

У відповідності до вимог п. 2 ч. 1, ч. 4 ст. 31 ЦПК України розпорядженням голови Звенигородського районного суду Черкаської області від 15.11.2022 року цивільну справу № 705/2159/19 передано на розгляд до Ватутінського міського суду Черкаської області.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.11.2022 року дану справу передано на розгляд судді Ватутінського міського суду Черкаської області Линдюку В.С., що відповідно до вимог ч. 2 ст. 32 ЦПК України є підставою для прийняття її до свого провадження.

Положеннями ч. 12 ст. 33 ЦПК України передбачено, що в разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Водночас вважаю, що позовні заяви містять істотні недоліки, які мають бути усунені позивачем до початку розгляду справи.

Вивченням змісту матеріалів справи, зокрема позовних заяв ОСОБА_1 від 07.05.2019 року, від 02.08.2019 року та додатків до них, а також її заяви про збільшення позовних вимог від 16.08.2021 року, встановлено, що позивачем не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документів, що підтверджують підстави звільнення її від сплати судового збору відповідно до закону, що є порушенням ч. 4 ст. 177 ЦПК України.

Положеннями п.п. 4, 5 ч. 5 ст. 12 ЦПК України передбачено, що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, крім іншого, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі, за визначеними ставками.

Оскільки дані позовні заяви ОСОБА_1 подано до суду в 2019 році, то для розрахунку розміру судового збору за заявлені позовні вимоги застосовуються положення ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», відповідно до яких станом на 01.01.2019 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 1 921 грн.

Згідно пп.пп. 1), 2) п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на день подачі позовних заява дорівнює 768 грн. 40 коп.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Водночас згідно п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Таким чином, ОСОБА_1 звільняється від сплати судового збору за позовні вимоги майнового та немайнового характеру щодо: 1) стягнення з приватного підприємства «Центр-Монтаж-Енерго» на її користь заробітної плати за два дні додаткової відпустки в зв`язку з навчанням у сумі 500 грн. 01 коп.; 2) визнання незаконним та скасування наказу від 03.07.2019 року № 25 «Про припинення трудового договору (контракту)» приватного підприємства «Центр-Монтаж-Енерго»; 3) визнання протиправним її звільнення та поновлення її на роботі на посаді юрисконсульта приватного підприємства «Центр-Монтаж-Енерго».

Крім вказаного, зі змісту позовних заяв вбачається, що ОСОБА_1 також заявлено 3 вимоги немайнового характеру, зокрема щодо: 1) визнання протиправними дії приватного підприємства «Центр-Монтаж-Енерго» щодо ненадання додаткової відпустки у зв`язку з навчанням ОСОБА_1 з 15.04.2019 року по 28.04.2019 року; 2) зобов`язання приватного підприємства «Центр-Монтаж-Енерго» внести зміни до наказу від 12.04.2019 року № 0013 в частині виду відпустки з «щорічна основна» на «додаткова відпустка в зв`язку з навчанням» та в частині періоду відпустки з «15.04.2019 року по 26.04.2019 року» на «15.04.2019 року по 28.04.2019 року»; 3) визнання незаконним та скасування наказу від 26.04.2019 року № 16 «Про зміни до штатного розпису, скорочення чисельності працівників» приватного підприємства «Центр-Монтаж-Енерго», за кожну з яких слід окремо сплатити судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп., що відповідає його ставці, визначеній станом на 01.01.2019 року.

Також відповідно до прохальної частини позовної заяви від 02.08.2019 року та заяви про збільшення позовних вимог від 16.08.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 також заявлено 2 вимоги майнового характеру, зокрема щодо: 1) стягнення з приватного підприємства «Центр-Монтаж-Енерго» на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу; 2) стягнення з приватного підприємства «Центр-Монтаж-Енерго» на її користь моральної шкоди в розмірі 1 000 000 грн.

При цьому, суд враховує, що на вказані позовні вимоги майнового характеру не поширюються пільги, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», що узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 02.02.2022 року, постановленій у цій же справі № 705/2159/19, та в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 10.10.2019 року в справі № 369/10046/18, про те, що середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою не є заробітною платою, а є спеціальним видом відповідальності роботодавця за порушення трудових прав працівника.

Вказане узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року в справі № 910/4518/16.

За цих обставин, цілком очевидним є те, що на момент пред`явлення ОСОБА_1 позовної вимоги про стягнення з приватного підприємства «Центр-Монтаж-Енерго» на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу, неможливо достовірно встановити його точний розмір (ціну позову в цій частині), оскільки середній заробіток за час вимушеного прогулу стягується з дня незаконного звільнення по дату ухвалення судового рішення, з урахуванням приписів ч. 2 ст. 235 КЗпП України.

За змістом ч. 2 ст. 176 ЦПК України, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» якщо на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Враховуючи викладене, вважаю за необхідне попередньо визначити розмір судового збору, що підлягає сплаті позивачем за позовну вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за мінімальною ставкою, передбаченою пп. 1) п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, станом на 01.01.2019 року, що становить 768 грн. 40 коп.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо розмір позовних вимог збільшено або пред`явлено нові позовні вимоги, недоплачену суму судового збору необхідно сплатити до звернення до суду з відповідною заявою.

Водночас ОСОБА_1 у 2019 році не сплачувався судовий збір за подання вимог майнового характеру про стягнення з приватного підприємства «Центр-Монтаж-Енерго» на її користь моральної шкоди в розмірі 10 000 грн. (позовна заява від 07.05.2019 року, судова справа № 705/2159/19) та 100 000 грн. (позовна заява від 02.08.2019 року, судова справа № 705/3536/19).

Оскільки ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 05.11.2019 року цивільні справи №№ 705/2159/19, 705/3536/19 за позовами ОСОБА_1 до приватного підприємства «Центр-Монтаж-Енерго» об`єднано в одне провадження з номером справи № 705/2159/19, загальна сума заявленої до стягнення моральної шкоди з приватного підприємства «Центр-Монтаж-Енерго» становила 110 000 грн.

При цьому, враховуючи те, що заяву від 16.08.2021 року про збільшення розміру позовних вимог в частині стягнення з приватного підприємства «Центр-Монтаж-Енерго» на її користь моральної шкоди в розмірі 1 000 000 грн., ОСОБА_1 подано до суду в 2021 році, вважаю, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 4, абз. 2 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» для розрахунку розміру судового збору за дану позовну вимогу слід застосовувати положення пп. 1) п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з урахуванням ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», відповідно до якої станом на 01.01.2021 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 2 270 грн.

Таким чином, розмір судового збору, який підлягає сплаті ОСОБА_1 за подання до суду заяви про збільшення розміру позовних вимог від 16.08.2021 року в частині стягнення з приватного підприємства «Центр-Монтаж-Енерго» на її користь моральної шкоди в розмірі 1 000 000 грн., становить 10 000 грн., що відповідає 1 відсотку ціни позову, та не перевищує 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2021 року (2 270 х 5 = 11 350).

З урахуванням вищевказаного, ОСОБА_1 необхідно надати до суду документи, що підтверджують сплату судового збору в сумі 13 073 грн. 60 коп. ((768,40 х 3) + 768,40 + 10 000), або документи, що підтверджують підстави звільнення її від сплати судового збору відповідно до закону.

Положеннями ч.ч. 11, 12 ст. 187 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали. Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви в строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків.

З метою забезпечення безперешкодного доступу до правосуддя цивільним процесуальним законодавством чітко регламентовані підстави та порядок залишення позову без руху, зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України, якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Відповідно до змісту ч. 13 ст. 187, п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

З огляду на вказане, законодавчо передбачена можливість усунути недоліки, допущені під час відкриття провадження, а тому вважаю за необхідне надати позивачу триденний строк, вважаючи його достатнім, для усунення вказаних недоліків, який слід обраховувати з дня отримання копії даної ухвали, інакше судом буде постановлено ухвалу про залишення позову без розгляду в частині позовних вимог на які не поширюються пільги, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», підлягає застосовуванню судами як джерело права, зокрема у рішеннях «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року вказано, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Якщо законом визначений порядок для вчинення певних дій, такий порядок в силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинен дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та не допустити судовий процес у безладний рух, так як право на суд не є абсолютним.

Положеннями ч. 4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 14, 19, 23, 32, 33, 176, 177, 185, 187, 257, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Прийняти до свого провадження цивільну справу № 705/2159/19 за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «Центр-Монтаж-Енерго», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, директор приватного підприємства «Центр-Монтаж-Енерго» Гончаренко Павло Вікторович, директор товариства з обмеженою відповідальністю «Центр-Монтаж-Енерго» Кокодзей Володимир Миколайович, про визнання протиправними дій щодо ненадання додаткової відпустки в зв`язку з навчанням, зобов`язання внести зміни до наказу від 12.04.2019 року № 0013, стягнення заробітної плати за два дні додаткової відпустки в зв`язку з навчанням, визнання незаконними та скасування наказів від 26.04.2019 року № 16 «Про зміни до штатного розпису, скорочення чисельності працівників» та від 03.07.2019 року № 25 «Про припинення трудового договору (контракту)», визнання протиправним звільнення та поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди.

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до приватного підприємства «Центр-Монтаж-Енерго», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, директор приватного підприємства «Центр-Монтаж-Енерго» Гончаренко Павло Вікторович, директор товариства з обмеженою відповідальністю «Центр-Монтаж-Енерго» Кокодзей Володимир Миколайович в частині позовних вимог про визнання протиправними дій щодо ненадання додаткової відпустки в зв`язку з навчанням, зобов`язання внести зміни до наказу від 12.04.2019 року № 0013, визнання незаконним та скасування наказу від 26.04.2019 року № 16 «Про зміни до штатного розпису, скорочення чисельності працівників», стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди.

Позивачу ОСОБА_1 упродовж трьох днів з дня отримання копії даної ухвали, усунути наявні недоліки надати до суду документи, що підтверджують сплату судового збору в розмірі 13 073 (тринадцять тисяч сімдесят три) грн. 60 коп. або документи, що підтверджують підстави звільнення її від сплати судового збору відповідно до закону.

Судовий збір слід сплатити за наступними реквізитами: отримувач платежу ГУК у Черк.обл./тг м.Ватутіно/22030101, код ЄДРПОУ отримувача 37930566, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО банку отримувача 899998, рахунок отримувача UA0023727, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу судовий збір у цивільній справі № 705/2159/19.

У разі несплати судового збору у встановлений даною ухвалою строк, судом буде постановлено ухвалу про залишення без розгляду позовних вимог на які не поширюються пільги, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Линдюк В.С.