Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/4423/22
Провадження № 2/553/1936/2022
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25.11.2022 року м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Парахіної Є.В.,

при секретарі - Сіомашко В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2022 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про припинення стягнення аліментів. Вказує, що з 07.10.2005 року перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 23.02.2017 року. Вони з відповідачем є батьками двох неповнолітніх дітей сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання яких рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 30.03.2017 року з нього стягнуто на користь відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх

видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей

відповідного віку, з дня звернення до суду 23.02.2017 року та до досягнення найстаршою

дитиною, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття. 12.04.2017 року на виконання рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 30.03.2017 року видано виконавчий лист № 553/488/17, який перебуває на виконанні Подільського ВДВС у м. Полтаві Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). На даний час неповнолітні діти проживають разом зі ним та перебувають на його повному матеріальному забезпеченні, а тому він має право припинити сплачувати аліменти на користь відповідача.

Просить припинити стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - встановлених рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 30.03.2017 року у справі № 553/488/17 (провадження 2/553/521/2017); відкликати з Подільського районного ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) виконавчий лист, виданий Ленінським районним судом м. Полтави по справі № 553/488/17 (провадження 2/553/521/2017) про стягнення з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, з дня звернення до суду 23.02.2017 року та до досягнення найстаршою дитиною, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття.

Ухвалою суду від 29.09.2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Згідно з ухвалою суду від 23.03.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, доручивши представляти свої інтереси адвокату Салашному М.О., який також в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_8 , будучи повідомлена про час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явилася, звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_9 з 07.10.2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 23.02.2017 року в справі № 553/17/17.

Відповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 26.04.2006 року, виданого Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 25.02.2008 року, виданого Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 є батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 30.03.2017 року в справі № 553/488/17 (провадження № 2/553/521/2015) за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей позов задоволено стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, з дня звернення до суду 23.02.2017 року та до досягнення найстаршою дитиною, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття.

Як вбачається з результатів пошуку виконавчих проваджень в АСВП станом на 19.09.2022 року в Подільському ВДВС у місті Полтаві Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебуває виконавче провадження № 61423617, боржник в якому ОСОБА_3 , а стягувач ОСОБА_7 .

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів згідно виконавчого листа № 553/488/17 від 12.04.2017 року, виданого Ленінським районним судом м. Полтави, про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, з дня звернення до суду 23.02.2017 року та до досягнення найстаршою дитиною, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття. Заборгованість станом на 12.08.2019 року відсутня.

ОСОБА_7 змінила прізвище на ОСОБА_10 .

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Відповідно до ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року, право на звернення до суду з заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

З аналізу наведених норм вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад мати дитини, витрачає отримувані нею аліменти не на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження ч. 3 ст. 181 СК України та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їх присудження.

Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.

Відтак, з урахуванням предмета даного спору про припинення стягнення аліментів на утримання дитини, однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.

При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа №711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Згідно довідки КП "Житлово-експлуатаційна організація № 2" Полтавської міської ради № 1442 від 26.01.2022 року, виданої ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 /, зареєстровані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається з акту про відсутність (не проживання) особи за місцем реєстрації від 29.07.2021 року, мешканці будинку АДРЕСА_1 та мешканці будинків АДРЕСА_2 , АДРЕСА_2 ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 склали даний акт про те, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у будинку АДРЕСА_1 не проживає з грудня 2021 року по цей час, за вказаною адресою зареєстровані та фактично мешкають: власник - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , донька - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, наявні у справі документи підтверджують, що неповнолітні діти сторін син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не проживають з матір`ю ОСОБА_9 , на користь якої стягнуті аліменти на їх утримання з позивача як батька дітей, а проживають разом зі своїм батьком ОСОБА_3 .

Відповідач ОСОБА_8 подала суду заяву про визнання позову, що свідчить про визнання нею того Факту, що неповнолітні діти сторін проживають разом з батьком позивачем по справі ОСОБА_3 .

Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

За своєю суттю зазначена норма права є нормою матеріального права, оскільки містить право особи на зміну правовідносин, визначених рішенням суду та умови і підстави такої зміни. Той факт, що вона міститься у процесуальному законі, суті цієї норми не змінює.

Звільнення від сплати аліментів є одним із способів припинення аліментного обов`язку.

Оскільки законодавчо визначеною обставиною для отримання одним з батьків аліментів на утримання дитини є фактичне проживання дитини з тим із батьків, який претендує на отримання аліментів, зміна місця проживання дитини й фактичне проживання з іншим із батьків, з якого стягнуто аліменти, є підставою, яка вказує на необхідність звільнення платника аліментів від сплати таких періодичних платежів, адже у такому випадку той з батьків, з ким проживає дитина, набуває право на отримання аліментів, а в іншого з батьків таке право припиняється, що відповідає встановленому ст. 141 СК України принципу рівності прав та обов`язків батьків стосовно своєї дитини.

Як встановлено судом з наявних у матеріалах справи доказів, неповнолітні діти сторін проживають з батьком та знаходяться на його утриманні, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів з нього на утримання дітей на користь відповідачки. Будь-яких доказів на спростування цих обставин матеріали справи не містять. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідачки ОСОБА_9 аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які стягуються на підставі рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 30.03.2017 року в справі № 553/488/17.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача про припинення стягнення аліментів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, суд вважає безпідставною заявлену позивачем вимогу про відкликання з Подільського ВДВС у місті Полтаві Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) виконавчого листа, на підставі якого з нього проводиться стягнення аліментів на утримання дітей.

Так, припинення стягнення аліментів за виконавчим документом, на підставі якого проводилися періодичні стягнення, є підставою для закінчення виконавчого провадження, а не для відкликання виконавчого листа, на підставі якого таке було відкритим.

У свою чергу, припинення стягнення за судовим рішенням, яке не є скасованим чи визнаним нечинним, за умови відсутності заборгованості, яка виникла при його примусовому виконанні, свідчить про виконання покладеного обов`язку в повному обсязі.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Отже, у зв`язку із припиненням стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 23.02.2017 року в справі № 553/488/17, з урахуванням встановлених в ході розгляду даної справи обставин, вважається виконаним у повному обсязі, що може бути підставою для закриття ВП № 61423617, однак жодним чином не слугує підставою для відкликання виконавчого листа.

Вирішення питання про закінчення виконавчого провадження, у даному випадку, є прерогативою працівників органів державної виконавчої служби, на виконання яких перебуває відповідний виконавчий документ.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 76-83, 89, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) до ОСОБА_14 (місце реєстрації - АДРЕСА_1 , місце проживання АДРЕСА_3 , РНОКПП - НОМЕР_4 ) про припинення стягнення аліментів задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від сплати аліментів на користь ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стягнутих на підставі рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 30.03.2017 року у справі № 553/488/17 (провадження 2/553/521/2017).

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_3 судовий збір 992 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі до Полтавського апеляційного суду апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасник справи якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 28.11.2022 року.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиЄ. В. Парахіна