ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/524/22 Доповідач - Хома М.В.
Категорія - 301030400
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2022 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої - Хома М.В.

суддів - Гірський Б. О., Бершадська Г. В.,

секретар - Панькевич Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 лютого 2022 року, ухвалене суддею Стефанишин С.Л. у цивільній справі №686/25289/21 за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Хмельницького апеляційного суду про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути з Держави Україна в його користь сім трильйонів гривень моральної шкоди, завданої очевидною бездіяльністю/невиконанням рішення суду у справі №686/17062/15 за період з 19 жовтня 2021 року по 25 жовтня 2021 року, яке набрало законної сили 28 лютого 2020 року.

Позов обгрунтовано тим, що 21.12.2020 року ОСОБА_1 здав оригінал виконавчого листа в справі №686/17062/15 від 02.03.2020 року, однак до сьогоднішнього дня йому не перераховано кошти, тобто є явне невиконання рішення суду на підставі виконавчого листа, який ніколи ніким не визнавався таким, що не підлягає виконанню. Завдана йому шкода полягає у моральних стражданнях та переживаннях, яких він зазнав внаслідок невиконання рішення суду, внаслідок чого було порушено його конституційне право на доброякісну послугу, право правомірного очікування на справедливий суд, право на судовий захист.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 лютого 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Вказує, що рішення суду є незаконним, ухвалене без додержання норм матеріального та процесуального права, оскільки спір між сторонами виник з факту невиконання рішення суду у справі №686/17062/15, що є безумовною підставою для відшкодування моральної шкоди в порядку ч. 1 ст. 23 ЦК України та ст. 56 Конституції України. Відмова суду стягнути в його користь моральну шкоду є стимулом правопорушника продовжувати правопорушення.

У відзиві Хмельницький апеляційний суд просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін. Вказує, що позивачем не доведено факту протиправності дій Хмельницького апеляційного суду, наявності заподіяної йому моральної шкоди відповідачем та причинного зв`язку між ними, а також компетенції Хмельницького апеляційного суду представляти державу у даному спорі.

Сторони у судове засідання не зявилися. Хмельницький апеляційний суд у відзиві на апеляційну скаргу зазначив про розгляд справи за відсутності представника суду. ОСОБА_1 був особисто повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи 15.06.2022 року в 11:00 год., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, однак у судове засідання не зявився та не повідомив суд про причину неявки, що відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 січня 2020 року у справі №686/17062/15 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано, що поширені старшим прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Хмельницької області відомості, що ОСОБА_1 являється «Клоуном » - не відповідають дійсності та принижують його честь, гідність та ділову репутацію. Стягнуто з прокуратури Хмельницької області на користь ОСОБА_1 2027 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, 263 грн. 87 коп. сплаченого судового збору та 2648 грн. витрат, пов`язаних з проведенням експертизи. Стягнуто з прокуратури Хмельницької області на користь Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України 3140 грн. витрат, пов`язаних з проведенням експертизи. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

На виконання вищевказаного рішення суду Хмельницьким міськрайонним судом 02.03.2020 року було видано виконавчий лист.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 05.05.2020 року рішення Хмельницького міськрайонного суду від 16.01.2020 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 19.11.2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16.01.2020 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 05.05.2020 року у справі №686/17062/15 визнано неподаною та повернуто.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних доказів заподіяння йому моральної шкоди Хмельницьким апеляційним судом та не зазначено, в чому саме полягала протиправна поведінка відповідача, не встановлено причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Статтею 13 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

У статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

В матеріалах справи відсутні докази заподіяння моральної шкоди позивачу Хмельницьким апеляційним судом, а також докази неправомірності дій останнього. Також позивачем не вказано, у чому полягає невиконання рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 січня 2020 року у справі №686/17062/15, яке скасоване постановою Хмельницького апеляційного суду від 5 травня 2020 року, саме відповідачем.

Положеннями ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З матеріалів справи, вбачається, що позивач, звертаючись до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди, завданої Хмельницьким апеляційним судом, послався також на положення ст. 1174 ЦК України.

Статтею 1174 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів спричинення моральної шкоди позивачу з підстав ст. 1174 ЦК України.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Рішення суду першої інстанції є законним та обгрунтованим, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Тернопільської області від 22 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 червня 2022 року.

Головуюча Хома М.В.

Судді Гірський Б.О.

Бершадська Г.В.