Справа № 201/7657/21
Провадження № 2/201/424/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2022 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Батманової В.В.,

з секретарем судового засідання Турбаївської М.В.

за участю представника позивача адвоката Іванової В.М.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача адвоката Черненкова О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Дніпропетровська міська рада про встановлення факту проживання однією сім`єю,-

В С Т А Н О В И В :

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 29 липня 2021 року надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Дніпропетровська міська рада про встановлення факту проживання однією сім`єю.

В обґрунтування вимог позивач посилалась на те, що вона проживала разом з ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та є рідною сестрою померлого чоловіка позивача, за адресою: АДРЕСА_1 , з 2013 року по день смерті ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на частину домоволодіння АДРЕСА_1 . Позивач звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.06.2021 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю підтвердження факту проживання позивача з померлою однією сім`єю більше п`яти років. Також позивачу стало відомо, що відповідач також подав заяву про отримання спадщини після померлої, що позивач вважає протиправним, оскільки відповідач мешкав у вказаному домоволодінні, як тимчасовий мешканець на безоплатній основі із обов`язком допомагати по господарству. Оскільки встановлення факту проживання зі спадкодавцем необхідно заявнику для використання права на спадкування, виникла необхідність звернення до суду для встановлення факту спільного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з січня 2013 року за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити з підстав у ньому викладених.

Відповідач та його представник в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували зазначили, що відповідач мешкав із померлою з 2013 року по дату смерті, а позивач навпаки не мешкала за вказаною адресою, просив в задоволенні позову відмовити з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Від представника Дніпропетровської міської ради надійшла заява в якій представник просив розглядати справу без його участі.

Допитані в судовому засіданні свідки з боку позивача ОСОБА_4 , яка є подругою позивача, ОСОБА_5 , яка є сестрою позивача, показали суду, що позивач опікувалась померлою ОСОБА_3 , мешкала з нею однією родиною, що свідкам було відомо зі слів позивача, оскільки особисто свідки майже не були у домоволодінні, свідок ОСОБА_6 , який є знайомим померлої був знайомий з померлою з 2018 року бачились кожну неділю та з позивачем познайомився у день смерті ОСОБА_3 .

Допитані в судовому засіданні свідки з боку відповідача ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які є сусідами відповідача та ОСОБА_9 , яка є соціальним працівником, показали суду, що з позивачем знайомі не були, факту проживання позивача з померлою не підтвердили, жодного разу позивача у вказаному домоволодінні не бачили, проте відвідували померлу досить часто, зокрема ОСОБА_9 відвідувала останню тричі на тиждень. Зі слів свідків опікувався померлою ОСОБА_1 .

Суд, вислухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази за правилами ст. 89 ЦПК України, вважає, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на праві приватної власності володіє 7/16 частинами домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом, про право на спадщину за законом реєстраційний №5-1239 від 28.08.2007.

Право власності перейшло до позивача в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 про що свідчить свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 від 20.11.2006.

Іншим власником вказаного домоволодіння є ОСОБА_3 , яка є рідною сестрою ОСОБА_10 та померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після її смерті відкрилася спадщина на 7/16 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що належить померлій на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом реєстраційний №4-1066 виданим Першою дніпропетровською державною нотаріальною конторою від 27.04.2005 та свідоцтва про право на спадщину за законом реєстраційний №3-4158 виданим Першою дніпропетровською державною нотаріальною конторою від 16.07.84, відповідно до Інформаційної довідки від 30.06.2021 право власності зареєстровано за №3320944.

Позивач звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.06.2021 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю підтвердження факту проживання позивача з померлою однією сім`єю більше п`яти років.

Позивач зазначає, що вона проживала з померлою ОСОБА_3 з січня 2013 року за адресою: АДРЕСА_1 , вела спільний побут, здійснювала фінансову та фізичну допомогу померлій та піклувалася про неї, проте належних та достатніх доказів на підтвердження вказаного суду не надано та судом не встановлено.

Суд оцінює критично покази свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 оскільки їх покази були суперечливими, не послідовними та такими, що не піддержували фактів викладених у позовній заяві. Свідок ОСОБА_6 показів стосовно проживання позивача однією сім`єю з померлою не надав, оскільки з його слів не був про це обізнаний, а відтак підтвердити або спростувати цей факт не зміг.

Не знайшли також свого підтвердження під час судового розгляду справи доводи позивача про те, що відповідач мешкав у вказаному домоволодінні, як тимчасовий мешканець на безоплатній основі із обов`язком допомагати по господарству, оскільки вказане спростовується показами свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та нічим об`єктивно не підтверджується.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку може бути встановлений такий факт, якщо від цього залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

За таких обставин, аналізуючи правовідносини, що склалися між сторонами, та правові норми, що їх регулюють, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для встановлення факту проживання однією сім`єю, та, відповідно, для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265, 315-319 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Дніпропетровська міська рада про встановлення факту проживання однією сім`єю.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Батманова