Провадження № 2/344/3077/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

22 листопада 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Кіндратишин Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Литвин Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду у м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

19.09.2022 позивач звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що зареєстрований 04.12.1999, про що зроблено відповідний актовий запис №99 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Станично-Луганського районного управління юстиції у Луганській області, прізвище позивача на дошлюбне не змінювати.

Позов мотивує тим, що 04.12.1999 сторони одружились. Від шлюбу мають двох дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є повнолітнім, та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є неповнолітньою. Позивач зазначає, що в останній рік спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинені. Всі намагання зберегти сім`ю позитивних результатів не дали, хоча сторони прикладали для цього максимум зусиль. На примирення позивач не згідна, оскільки подальше спільне життя з чоловіком як подружжя є неможливим, а збереження шлюбу суперечить її інтересам. Проти розірвання шлюбу відповідач не заперечує. На даний час незгоди з питань утримання та виховання неповнолітньої дочки немає. Спору щодо поділу майна також на даний час немає.

У зв`язку із збройною агресією Російської Федерації на території смт. Станиця Луганська Луганської області ведуться бойові дії, а тому з липня 2022 року разом неповнолітньою дочкою тимчасово проживає у АДРЕСА_1 та перебувають на обліку як внутрішньо переміщені особи.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 19.09.2022 справа передана головуючій Кіндратишин Л.Р. (а.с.18).

Ухвалою від 22.09.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу встановлено строк - п`ятнадцять днів для з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву та строк - п`ять днів для подання відповіді на відзив з дня отримання відзиву. Витребувано з Державної міграційної служби України відомості про зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНКППО: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 . Також витребувано з Національної соціальної сервісної служби України інформацію з Єдиної інформаційної бази даних про взятих на облік осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, відомості щодо адреси місця реєстрації (проживання) відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНКППО : НОМЕР_1 , адреса : АДРЕСА_2 (а.с. 19-20).

Відповідно до інформації з Національної соціальної сервісної служби України, станом на 07.10.2022 в ЄІБД ВПО інформація про ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відсутня.

Згідно інформації Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України №6.2-6223 /6-22 від 05.10.2022, за наявною в ДМС інформацією, місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про проведення розгляду справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечила проти заочного розгляду справи.

Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи на останню відому адресу за місцем реєстрації, так і через оголошення про його виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України

Оскільки відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, що в розумінні ч.3 ст.131 ЦПК України вважається неявкою без поважних причин, не подав відзиву, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд відповідно до вимог ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення.

Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Так як сторони в судове засідання, призначене на 17.11.2022 не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст. 259 ЦПК України і ч. 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4 ст. 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене.

Встановлено, що відповідно до повторного свідоцтва про шлюб, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 16.09.2022 серії НОМЕР_2 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 04 грудня 1999 року, про що складено відповідний актовий запис №99 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Станично-Луганського районного управління юстиції у Луганській області. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_6 , дружини ОСОБА_6 (а.с.6).

У шлюбі у сторін народилось двоє дітей: син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10, 11).

Встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинено. Сторони проживають окремо.

Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Відповідно до ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно зі ст.110 СК України.

Як передбачено ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їх дітей.

Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в ст.16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в ч.1 п.п. «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання».

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 11 червня 2019 року у справі № 605/434/18, яку кореспондує п.10Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у випадку виявлення обставин або фактів під час розгляду справи, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей, суд повинен уникати формалізму та не надавати строку на примирення.

Аналізуючи викладене, виходячи із фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, на переконання суду, в судовому засіданні зібрано достатньо доказів,які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, а збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, то шлюб між сторонами, слід розірвати.

Що стосується вимоги позивача залишити шлюбне прізвище суд виходить з наступного:

За змістом ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Позивач не виявила бажання змінювати свої прізвище на дошлюбне.

Таким чином позов підлягає до задоволення.

В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Вирішуючи питання судових витрат, суд виходить з положень ст.141 ЦПК України, відповідно до якої в даному випадку сплачений судовий збір слід стягнути з відповідача в користь позивача.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 223, 247, 259, 263, 264, 265, 280-285 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задоволити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 04 грудня 1999 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Станично-Луганського районного управління юстиції у Луганській області, про що складено відповідний актовий запис №99, - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище набуте у шлюбі - " ОСОБА_6 ".

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір, сплачений при поданні позовної заяви в сумі 992 гривні 40 копійок (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).

Копію рішення після набрання ним законної сили направити до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд Івано-Франківської області або безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ; адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_4 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_5 .

Повне рішення суду складено та підписано 22 листопада 2022 року.

Суддя

Івано-Франківського міського суду Леся КІНДРАТИШИН