Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 483/731/22
Провадження № 2/483/364/2022
РІШЕННЯ

Іменем України

29 листопада 2022 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Рак Л.М.,

за участю секретаря Гречки С.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа служба у справах дітей Очаківської міської ради, про визначення місця проживання дитини,

В С Т А Н О В И В :

15 вересня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із вказаною позовною заявою до ОСОБА_2 . Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що 14 травня 2018 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано, після чого їх малолітній син залишився проживати з нею та перебуває на її повному утриманні. В подальшому невизначення місця проживання дитини стало призводити до конфліктів між нею та відповідачем, що негативно впливає на виховання дитини та реалізацію її прав та інтересів. Посилаючись на те, що для дитини забезпечені усі належні умови для проживання, виховання, фізичного і духовного розвитку, просила визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з нею.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви про розгляд справи без їхньої участі. Представник позивачки, крім цього, зазначила, що повністю підтримує заявлені вимоги, відповідач та представник третьої особи служби у справах дітей Очаківської міської ради вказали, що не заперечують проти задоволення позову.

Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд дійшов наступного.

Позивачка ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 05 липня 2016 року, який рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 травня 2018 року було розірвано, що підтверджується копіє вказаного рішення суду (а.с. 16-17).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином позивачки та відповідача, згідно з дослідженою у судовому засіданні копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 05 липня 2016 року (а.с. 19).

05 травня 2021 року позивачка ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_5 та змінила дошлюбне прізвище на ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 05 травня 2021 року (а.с. 18).

Статтями 141, 155 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом.

При вирішенні спору щодо місця проживання малолітньої дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Вказаний вище принцип 6 Декларації не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст. 141 СК України, так зі змісту Конвенції про права дитини.

В силу ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Дитині законом та іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватись фізично, розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи і гідності.

Позивачка з огляду на її житлово-побутові умови та матеріальний стан має можливість забезпечити належні умови для нормального утримання, догляду та виховання сина.

Викладені вище обставини встановлені висновком органом опіки та піклування за вих. №937/02-02/07 від 23 листопада 2022 року, яким визнано доцільним визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із матір`ю, оскільки це відповідає інтересам дитини (а.с. 46).

Таким чином, враховуючи, що за місцем проживання матері створено всі необхідні умови для проживання дитини; позивачка ОСОБА_1 здійснює її матеріальне забезпечення, сприяє повному і гармонійному розвитку, суд приходить до висновку про наявність підстав для визначення місця проживання дитини саме з матір`ю.

Разом із тим, суд зазначає, що поняття «розлучення» не співпадає з поняттям «визначення місця проживання», оскільки батько дитини у разі визначення місця проживання її з матір`ю не обмежений у своєму праві на спілкування з сином, турботи відносно нього та участі в його вихованні і може реалізувати свої права шляхом встановлення часу спілкування за судовим рішенням. Обмеження у цьому разі стосується тільки місця проживання дитини до досягнення нею віку 14 років.

Проаналізувавши викладене вище, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, визначивши, які правовідносини випливають із встановлених обставин справи, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми закону, суд дійшов висновку, що для того, щоб забезпечити малолітньому ОСОБА_3 необхідне виховання, повноцінний розвиток, слід визначити його місце проживання разом із матір`ю.

Судові витрати суд відносить на рахунок позивачки за клопотанням представника останньої.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа служба у справах дітей Очаківської міської ради, про визначення місця проживання дитини задовольнити повністю.

Місцем проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначити місце проживання матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судові витрати віднести на рахунок позивачки.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: