Справа № 462/2134/19 Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 22-ц/811/4162/21 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
Провадження № 22-ц/811/4213/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Цяцяка Р.П.,

суддів Ванівського О.М. та Шеремети Н.О.,

за участю: секретаря Симця В.І.;

відповідачки ОСОБА_1

та її представника адвоката Кожушко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Залізничного районного суду міста Львова від 09 грудня 2020 року та ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від 09 грудня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про демонтаж конструкції, у якому просив суд зобов`язати згадану відповідачку демонтувати конструкцію водовідведення з квартири АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що позивач є власником квартири АДРЕСА_2 . Його сусід, ОСОБА_3 , влаштував водовідведення квартири АДРЕСА_3 безпосередньо у рів край дороги, однак влаштування вигрібної ями у населених пунктах є незаконним та таке порушує права позивача на екологічно чисте навколишнє середовище, безпеку життєдіяльності, право на спільне користування прибудинковою територією (а.с. 3).

Рішенням Залізничного районного суду міста Львова від 09 грудня 2020 року в задоволенні позову відмовлено за безпідставністю позовних вимог (а.с. 154-155).

Ухвалою Залізничного районного суду міста Львова від 09 грудня 2020 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5 024 грн. витрат на проведення експертизи та 2 500 грн. витрат на професійну правничу допомогу(а.с. 153).

Вищезгадані рішення та ухвалу оскаржив позивач.

Апелянт просить рішення суду та «додаткове рішення» скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги, покликаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Вважає, що суд не дав належної оцінки висновку судової будівельно-технічної експертизи № 15/15 від 25.09.2015 року, а також висновкам, які викладені у постанові Апеляційного суду Львівської області від 17.07.2018 року у справі № 462/1274/15-ц (а.с. 173-175).

Позивач (апелянт) ОСОБА_2 та його представник, адвокат Гаталяк М.Я., будучи неодноразово належним чином повідомленими про час і місце апеляційного розгляду справи (а.с. 186, 191, 195, 196, 199, 204, 205, 207, 209, 218, 220, 221, 223-226, 246, 253, 257, 258, 261), в жодне судове засідання до суду апеляційної інстанції не з`явилися і про причини такої неявки суд не повідомили, що (у відповідності до частини 2 ст. 372 ЦПК України) не перешкоджає розгляду справи.

Крім цього, позивач ОСОБА_2 подав до суду першої інстанції заяву про розгляд справи «без (його) участи» (а.с. 66).

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення доводів апеляційної скарги зі сторони відповідачки та її представника, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також оглянувши в судовому засіданні витребувані зі суду першої інстанції матеріали справи № 462/1274/15-ц (а.с. 262), колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

ЦПК України встановлено, що:

- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (статті 12 і 81);

- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13);

- обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82);

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76);

- належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 77).

Судом встановлено та стверджується матеріалами даної справи, а також матеріалами справи № 462/1274/15-ц, наступне.

У лютому 2015 року ОСОБА_2 (власник квартири АДРЕСА_2 ) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 (як мешканця квартири АДРЕСА_3 у згаданому будинку) та ОСОБА_4 (як мешканця квартири АДРЕСА_4 ) про (зокрема) зобов`язання ОСОБА_3 «припинити водовідведення з квартири АДРЕСА_1 до канави».

17 лютого 2017 року рішенням Залізничного районного суду міста Львова в задоволенні вищезгаданого позову було відмовлено.

ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідач ОСОБА_3 помер (а.с. 35).

17 липня 2018 року постановою Апеляційного суду Львівської області вищезгадане рішення Залізничного районного суду від 17 лютого 2017 року було скасовано та ухвалено нове, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено та (зокрема) зобов`язано ОСОБА_3 демонтувати влаштовану конструкцію водовідведення з квартири АДРЕСА_1 (а.с. 7-10).

Як вбачається з мотивувальної частини вищезгаданої постанови Апеляційного суду Львівської області від 17 липня 2018 року, в основу згаданого судового рішення покладено Висновок судової будівельної-технічної експертизи від 25 вересня 2015 року № 15/15, виконаної судовим експертом Бочуляком Р.П., згідно якого влаштоване водовідведення з квартири АДРЕСА_1 «не відповідає санітарно-технічним нормам України», «проте всі вищевказані недоліки можуть бути усунуті в результаті проведення будівельно-ремонтних робіт» (а.с. 70-86).

27 лютого 2019 року ухвалою Залізничного районного суду міста Львова було відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про заміну боржника ОСОБА_3 (який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 57447501 з примусового виконання виконавчого листа виданого 19 вересня 2018 року Залізничним районним судом міста Львова про зобов`язання ОСОБА_3 демонтувати влаштовану конструкцію водовідведення з квартири АДРЕСА_1 (а.с. 11-12) і 03 квітня 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом до ОСОБА_1 .

Як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваного рішення, відмову у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 суд мотивував Висновком експерта Бочуляка Р.П. по результатах проведення будівельної-технічної експертизи від 27 травня 2020 року № 33/20, згідно якого вбиральня у квартирі АДРЕСА_1 є відсутня (є дворова вбиральня), а влаштоване водовідведення атмосферних та інших побутових стоків виконує функцію відведення води від стін фундаменту, що забезпечує надійну експлуатацію конструкцій згаданого будинку (а.с. 98-106).

В ході апеляційного розгляду справи відповідачкою ОСОБА_1 було подано до суду ще один Висновок експерта Бочуляка Р.П. по результатах проведення будівельної-технічної експертизи від 15 квітня 2022 року № 14/22, згідно якого «водовідведення з квартири АДРЕСА_1 відповідає державним будівельним нормам … щодо влаштування та експлуатації внутрішнього водопроводу та каналізації» (а.с. 237-243).

Також в ході апеляційного розгляду справи відповідачкою ОСОБА_1 було подано до суду копію укладеного нею 21.03.2019 року з ЛМКП «Львівводоканал» Договору приєднання про надання послуг з централізованого водопостачання холодної води і водовідведення мешканцям багатоквартирних будинків (з використанням внутрішньо будинкових систем) ЛМКП «Львівводоканал», згідно якого ЛМКП «Львівводоканал» (як «Виконавець») бере на себе зобов`язання надавати Споживачеві ( ОСОБА_1 ) «послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення» (а.с. 235-236).

Вищенаведені докази по справі позивачем жодним чином не спростовані.

В той же час, як вже зазначалося вище, у постанові Апеляційного суду Львівської області від 17.07.2018 року у справі № 462/1274/15-ц (якою позивач/апелянт обґрунтовує, як позов, так і подану ним апеляційну скаргу) зазначено, що недоліки водовідведення з квартири АДРЕСА_1 , які відображені у Висновку судової будівельної-технічної експертизи від 25 вересня 2015 року № 15/15, «можуть бути усунуті в результаті проведення будівельно-ремонтних робіт».

Безспірним є те, що у власників (мешканців) квартири АДРЕСА_1 було достатньо часу з серпня 2015 року (часу обстеження згаданого будинку експертом ОСОБА_5 ) для усунення виявлених недоліків «в результаті проведення будівельно-ремонтних робіт», що і знайшло своє відображення у Висновках згаданого експерта від 27 травня 2020 року № 33/20 (а.с. 98-106) та від 15 квітня 2022 року № 14/22 (а.с. 237-243).

Всі доводи та вимоги позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 (датованої квітнем 2019 року) обґрунтовуються лише постановою Апеляційного суду Львівської області від 17.07.2018 року у справі № 462/1274/15-ц. В той же час, у матеріалах справі відсутні докази того, що недоліки конструкції водовідведення з квартири АДРЕСА_1 (які були виявлені експертом Бочуляком Р.П. у серпні 2015 року) мали місце (залишалися) станом на грудень 2020 року, коли судом було ухвалено оскаржуване рішення.

За вищенаведених обставин в їх сукупності колегія суддів приходить до висновку про те, що правові підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні і апеляційну скаргу на нього, доводи якої не спростовують висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

За змістом статті 141 ЦПК України, у разі відмови в позові судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Витрати на проведення експертизи та витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи (стаття 133 ЦПК України).

Апеляційна скарга, яка містить вимогу про скасування ухвали суду від 09 грудня 2020 року (якою було вирішено клопотання відповідачки про розподіл понесених нею судових витрат), не містить жодного доводу стосовно того, в чому саме полягає незаконність згаданої ухвали.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку про те, що правові підстави для скасування згаданої ухвали також відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Залізничного районного суду міста Львова від 09 грудня 2020 року та ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від 09 грудня 2020 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 22 червня 2022 року.

Головуючий: Цяцяк Р. П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.