Справа № 946/1855/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2022 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Масленикова О.А.

за участю секретаря судового засідання Новицької А.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження

за наявними у справі матеріалами

цивільну справу за позовом

акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»

до

ОСОБА_1

про

стягнення заборгованості за кредитним договором

В С Т А Н О В И В:

Позивач, акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В позовній заяві представник позивача зазначив, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 24.02.2010 року.

При укладанні Договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формулярах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі Договір), що підтверджується підписом у заяві. Заявою Відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі.

Отже, підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст. 634 ЦК України, був укладений договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема умови договору банківського рахунку та кредитного договору.

24.02.2010 року Відповідачем також була підписана Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». В даній довідці відповідач власним підписом підтвердив, що з фінансовими умовами надання кредитки і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів, ознайомлений.

Банком, на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позову, а Відповідачу надано у користування кредитну картку.

У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 7900,00 гривень, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку.

Отримавши кредитні кошти, відповідач ОСОБА_1 неналежним чином виконував свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом, яка станом на 11.03.2020 року складається з: - 24940,27 гривень тіло кредиту; - 9612,16 гривень заборгованості по відсоткам за користування кредитом; - 22849,45 гривень заборгованості за пенею, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500 гривень штраф /фіксована частина/; - 2870,09 гривень штраф /процентна складова/, - всього 60771, 97 гривень заборгованості.

Заочним рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 05.10.2020 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 60771, 97 гривень заборгованості за кредитним договором та 2102 гривень судових витрат, всього 62873, 97 гривень.

Ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 29.12.2021 року у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення в цивільній справі № 946/1855/20 за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено, заяву представника відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Кілійського районного суду Одеської області від 05.10.2020 року в цивільній справі № 946/1855/20 за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без розгляду.

Постановою Одеського апеляційного суду від 23.05.2022 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Стоянова Миколи Михайловича задоволено, ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 29.12.2021 про відмову у поновленні пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення і залишення її без розгляду скасовано і направлено для продовження розгляду заяви про перегляд заочного рішення до суду першої інстанції.

Ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 22.07.2022 року, поновлено відповідачу ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Кілійського районного суду Одеської області від 05.10.2020 року в цивільній справі № 946/1855/20 та призначено її до розгляду.

Ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 05.08.2022 року, заочне рішення, ухвалене Кілійським районним судом Одеської області 05.10.2020 року в цивільній справі № 946/1855/20 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором скасовано та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

13.08.2022 року за вх. № 5586/22 до Кілійського районного суду Одеської області від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що відповідач не погоджується з позовними вимогами у повному обсязі та заперечує проти позову, оскільки у даних правовідносинах мав місце не кредит, а овердрафт. Відповідач у банку (позивача) нічого не брав. Жодними банківськими грошима клієнт не користувався. Лише залишок боргу за карткою з 2010 року становив 900 гривень. Також вказано, що розрахунок банку перевірити неможливо, оскільки у справі немає жодного первинного бухгалтерського документу та поданий розрахунок нічим не підтверджується. За матеріалами справи тіло заборгованості становить 24 900 гривень, інші суми не зрозумілі. В матеріалах справи, міститься документи Правила, на ньому відсутній підпис відповідача, отже цей документ є неналежним та недопустим доказом. Заборгованість, що була нарахована позивачем, є фіктивним боргом.

На підставі вищевикладеного, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З досліджених доказів суд встановив наступні фактичні обставини:

Спір, що виник між сторонами, стосується стягнення заборгованості за кредитним договором, який оформлений у вигляді анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, які надає АК КБ «ПриватБанк».

Обґрунтовуючи позовну заяву, позивач вказував на те, що ОСОБА_1 звернувся 24.02.2010 року до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 24.02.2010 року.

При укладанні Договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формулярах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

На підтвердження умов договору АТ КБ «ПриватБанк» надало суду копію анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, Довідку про зміну кредитного ліміту, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт Універсальна, витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, розрахунок заборгованості.

Разом з тим, вказані документи не підтверджують погодження між сторонами умов кредитування.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Матеріали справи не містять підтверджень, що з саме цими Умови кредитування ОСОБА_1 був ознайомлений і погодися з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані Банком до позовної заяви, розмірах і порядку нарахування.

Як вбачається з матеріалів справи, ні витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт Універсальна, ні витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку не містять підпису Відповідача.

Анкета-заява містить лише анкетні дані Відповідача, його контактну інформацію, але не містить даних про умови кредитування.

Так, Постановою від 3 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що не підписані Умови та Правила надання банківських послуг не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного шляхом підписання анкети-заяви. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді сплату процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

У наведеній постанові Велика Палата Верховного Суду також указала на мінливість Правил надання банківських послуг ПриватБанку, тому їх не можна вважати складовою кредитного договору щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливість використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної зі сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана позичальником, і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила надання банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

За наведених обставин відсутні підстави вважати, що при укладенні договору сторони дотрималися вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

З урахуванням зазначеної позиції Великої Палати Верховного Суду, АТ КБ «ПриватБанк» має право виключно на повернення сум фактично отриманих коштів, а вимоги банку про стягнення заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит та нарахованої пені є безпідставними, оскільки розмір процентів за користування кредитними коштами та нарахування сум пені не був погоджений між сторонами договору, тому й відсутні підстави для їх нарахування за визначеними ним ставками.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях

У зв`язку з наведеним, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, лише в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, відповідно до наданого позивачем розрахунку, а саме у розмірі 24 940, 27 гривень.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з копії платіжного доручення № ІНВ93В31КN від 13.03.2020 року, позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 2102 гривень.

Таким чином, з урахуванням часткового задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати по справі в розмірі 861,82 гривні.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141, 259, 263-265, 279 ЦПК, ст. ст. 526, 530, 1046, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, , МФО № 305299, на рахунок НОМЕР_2 , 24 940,27 гривень заборгованості за кредитним договором та 861,82 гривні судових витрат, всього 25 802,09 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення рішення.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников