Справа № 715/2613/22
Провадження № 2/715/525/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2022 року смт. Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області

в складі головуючого судді Маковійчук Ю.В.

секретар судового засідання Затолошна Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 23 липня 2015 року між нею та відповідачем у виконавчому комітеті Димківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області зареєстровано шлюб, актовий запис № 02.

Вказує на те, що за час шлюбу у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з нею.

Посилається на те, що спільне проживання з відповідачем припинили у січні 2022 року, коли відповідач виїхав за кордон на роботу. У березні 2022 року після початку війни вона з донькою переїхала до своїх батьків в с. Тереблече Чернівецького району Чернівецької області. Зазначає, що відповідач підтримував зв`язки з сім`єю до червня липня 2022 року, час від часу передавав продукти та кошти в сумі 100-200 євро. З серпня 2022 року відповідач перестав надавати допомогу на утримання дитини та дзвонив до дитини 2-3 рази.

Зазначає, що у серпні 2022 року відповідач отримав паспорт громадянина Румунії та наміру повертатися до сім`ї немає, оскільки проживає з іншою жінкою та має іншу сім`ю, а тому вона вважає, що відсутня необхідність перебування у фактично неіснуючому шлюбі.

Вказує, що кожен з батьків повинен у рівній частині приймати участь в утриманні дитини. Посилається на те, що відповідач є здоровим, хронічними захворюваннями не хворів і не хворіє, інших осіб на утриманні не має, а тому, може надавати належне утримання дитині.

На підставі наведеного просить шлюб розірвати та стягувати з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання доньки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 4000,00 грн. щомісячно з дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак, направила до суду заяву, в якій вказала, що заявлені позовні вимоги підтримує повністю, проти винесення заочного рішення не заперечує та справу просить розглядати у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Аналогічні норми закріплені в ч. 1 ст. 24 СК України.

Згідно з ч. 5 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч.1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України).

Судом встановлено, що 23 липня 2015 року у виконавчому комітеті Димківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, був зареєстрований шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис № 02. Прізвище дружини після укладення шлюбу ОСОБА_5 .

Крім того, встановлено, що від шлюбу сторони мають доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу є непорозуміння, які виникли в сім`ї, через різні погляди на життя, як наслідок цього позивачка втратила почуття любові до відповідача. На даний час сторони не проживають разом, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї між сторонами неможливе, збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення аліментів суд виходить з наступного.

Як вже зазначалося, судом встановлено, сторони є батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Встановлено, що відповідач участі в утриманні дитини не бере, є здоровим та працездатним чоловіком, може працювати та надавати кошти на утримання своєї дитини.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За змістом частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як передбачено статтею 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при призначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років з 01 січня 2022 року 2100 грн., з 01 липня 2022 року 2201 грн., з 01 грудня 2022 року 2272 грн., для дитини віком від 6 до 18 років з 01 січня 2022 року 2618 грн., з 01 липня 2022 року 2744 грн., з 01 грудня 2022 року 2833 грн.,

Отже, врахувавши право визначення способу стягнення аліментів, яке належить позивачу з яким проживає дитина, суд приходить до висновку, що з метою забезпечення потреб та інтересів дитини, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму відповідного віку дитини, розміру мінімальної заробітної плати та обставини, які зазначені в ст. 182 СК України, а саме те, що відповідач є здоровим, може надавати утримання своїй дитині, а також те, що розмір аліментів про який просить позивач, розмір аліментів слід визначити у розмірі 4000, 00 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Як передбачено ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного, ст.ст.104, 105, 110, 112, 114 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст.2, 4-13, 19, 49, 76-81, 89, 110, 141, 206, 259, 264-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 23 липня 2015 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у виконавчому комітеті Димківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, актовий запис № 02 розірвати.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Глибоцьким РС УДМС України в Чернівецькій області 22.10.2015 року, РНОКПП НОМЕР_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок щомісячно починаючи з 23 вересня 2022 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , на користь держави суму судового збору у розмірі 992,40 гривень.

На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: