Справа №443/2021/21
Провадження №2/443/250/22
РІШЕННЯ

іменем України

21 червня 2022 рокуЖидачівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Сливки С.І.,

за участю секретаря судових засідань Кушнір М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жидачеві за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа територіальнагромада села Тейсарів в особі Жидачівської міської ради Львівської області про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Жидачівського районного суду Львівської області із позовом, в якому просить визнати за ним, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , право на земельну частку (пай) на території Вільховецької сільської ради площею 1,96 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №8575 від 31.05.1997 року, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації №325 від 28.05.1997 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на середню частку (пай), що видаються Жидачівською районною державною адміністрацією по Вільховецькій сільській раді за №537.

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся по батьковій лінії ОСОБА_6 , після смерті якої відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, увійшло право на земельну частку (пай) на території Вільховецької сільської ради, площею 1,96 умовних кадастрових гектари, належне померлій згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №8575 від 31.05.1997 року. Згідно довідки Журавнівської селищної ради №976 від 20.05.2019 року, ОСОБА_6 проживала і була прописана в АДРЕСА_1 до дня своєї смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_2 була зареєстрована і проживала у АДРЕСА_1 з матір`ю ОСОБА_6 до дня смерті і на день смерті матері. На випадок своєї смерті ОСОБА_6 залишила заповіт в користь свого сина ОСОБА_7 за реєстраційним №91 від 22.07.1997 року. Згідно вищевказаного заповіту, все майно і все, на що матиме право заповідач переходить до ОСОБА_7 . На день смерті заповідача цей заповіт не змінено та не скасовано. Інших спадкоємців за заповітом чи осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині - не було. ОСОБА_7 прийняв спадщину після смерті своєї матері, звернувшись із відповідною заявою в Жидачівську Державну нотаріальну контору, внаслідок чого нотаріусом заведена спадкова справа № 303 від 30.10.2001 року, однак юридично не оформив спадкових прав відносно земельної частки (паю), згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №8575 від 31.05.1997 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер дядько позивача по батьковій лінії ОСОБА_7 , після смерті якого відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, увійшло право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Вільховецької сільської ради, площею 1,96 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №8575 від 31.05.1997 року, що він фактично успадкував за заповітом після смерті ОСОБА_6 , проте юридично не оформив своїх спадкових прав. Згідно довідки Жидачівської міської ради № 727 від 08.12.2021 року ОСОБА_7 був постійно прописаний і проживав в АДРЕСА_2 до дня смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заповіт у виконкомі Вільховецької сільської ради не складався та не посвідчувався. На день смерті та до дня смерті ОСОБА_7 в господарстві в АДРЕСА_2 ніхто не проживав та не був зареєстрований. На момент смерті найближчими родичами ОСОБА_7 були його сестра ОСОБА_2 та брат ОСОБА_5 . ОСОБА_5 у визначений законом термін звернувся в Жидачівську Державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті свого брата ОСОБА_7 , внаслідок чого нотаріусом заведена спадкова справа № 356 від 12.09.2006 року, однак юридично не оформив спадкових прав відносно земельної частки (паю), згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №8575 від 31.05.1997 року.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивача ОСОБА_5 , після смерті якого відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, увійшло право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Вільховецької сільської ради, площею 1,96 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №8575 від 31.05.1997 року, що він фактично успадкував після смерті ОСОБА_7 , однак юридично не оформив своїх спадкових прав. Згідно довідки Жидачівської міської ради № 726 від 08.12.2021 року ОСОБА_5 був постійно прописаний і проживав в АДРЕСА_3 до дня смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_3 . Заповіт у виконкомі Вільховецької сільської ради не складався та не посвідчувався. На день смерті та до дня смерті ОСОБА_5 в господарстві в АДРЕСА_3 , були зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - син, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - невістка, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - онучка, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 - онук. Окрім позивача спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 є його дочка ОСОБА_4 та дочка ОСОБА_3 . Дружина покійного ОСОБА_11 померла швидше, а саме ІНФОРМАЦІЯ_8 . ОСОБА_4 та ОСОБА_3 спадщину не прийняли, оскільки не проживали із батьком на час відкриття спадщини та не зверталися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Зазначає, що оскільки позивач постійно проживав із батьком на час відкриття спадщини, не заявляв про відмову від спадщини, то на підставі ст. 1268 ЦК України, він вважається таким, що її прийняв. 29.12.2016 року позивач звернувся в Жидачівську Державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5 , внаслідок чого нотаріусом заведена спадкова справа № 272 від 29.12.2016 року. Згодом позивач вирішив юридично оформити спадщину, відносно земельної частки (паю), що належала померлій ОСОБА_6 , згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №8575 від 31.05.1997 року, що фактично успадкував її син ОСОБА_7 , однак юридично не оформив, а згодом успадкував ОСОБА_5 , проте юридично не оформив своїх спадкових прав.

24.09.2021 року позивач звернувся в Жидачівську державну нотаріальну контору для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_5 , однак нотаріус відмовив у його видачі, через відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку на території Вільховецької сільської ради, що належала спадкодавцю і є спадковим майном.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 29.12.2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 10.02.2022 року в порядку витребування доказів зобов`язано Львівський державний нотаріальний архів в особі керівника в строк до 10 березня 2022 року надати до Жидачівського районного суду Львівської області матеріали або належним чином завірені копії спадкової справи №303 від 30.10.2001 року, яка заводилася Жидачівською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, в порядку витребування доказів зобов`язано Жидачівську державну нотаріальну контору в особі керівника в строк до 10 березня 2022 року надати до Жидачівського районного суду Львівської області матеріали або належним чином завірені копії спадкових справ: №272 від 29.12.2016 року, яка заводилася після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 та №356 від 12.09.2006 року, яка заводилася після смерті ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

09.03.2022 року завідувачем Львівського державного нотаріального архіву Бичківською О.М. надіслано копію спадкової справи №303/2001 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , заведену Жидачівською державною нотаріальною конторою Львівськї області.

23.03.2022 року завідувачем Жидачівською державною нотаріальною конторою Матусеком В.В. надіслано оригінали спадкових справ: №727/2016 від 29.12.2016 року, яка заводилася після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 та №356/2006 від 12.09.2006 року, яка заводилася після смерті ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою від 19.05.2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її розгляд по суті.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилась, від представника позивача надійшла заява, згідно якої просить розглядати справу без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримують в у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, подала заяву згідно якої повідомляє, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти ухвалення рішення на користь позивача, наслідки визнання позову, передбачені ст..206 ЦПК України їй зрозумілі. Крім того просить розгляд справи проводити без її участі.

Відповідач ОСОБА_3 всудове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Відзиву та клопотання про проведення судового засідання без її участі до суду не надходило.

Відповідач ОСОБА_4 мвсудове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Відзиву та клопотання про проведення судового засідання без її участі до суду не надходило

У зв`язку з цим, суд визнає причини неявки відповідачів в судове засідання не поважними та вважає за можливе розглядати справу у їх відсутності.

Представник третьої особи - Жидачівської міської ради Львівської області в судове засідання не з`явився, подав відзив, згідно якого просить суд розглянути дану справу без участі їхнього представника на підставі наявних матеріалів.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явились.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини і вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_12 (а.с.10).

Як видно із свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , його батьками є ОСОБА_13 та ОСОБА_6 (а.с.11).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , його батьками є ОСОБА_13 та ОСОБА_6 (а.с.12).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_4 , виданим повторно Жидачівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управлінні юстиції у Львівській області від 15.05.2019 року (а.с. 13).

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, увійшло право на земельну частку (пай) на території Вільховецької сільської ради, площею 1,96 умовних кадастрових гектари, належне померлій згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №8575 від 31.05.1997 року (а.с.24).

Згідно довідки Журавнівської селищної ради №976 від 20.05.2019 року, ОСОБА_6 була постійно зареєстрована і проживала в АДРЕСА_1 до дня своєї смерті і на день смерті, яка наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_2 була зареєстрована і проживала у АДРЕСА_1 з матір`ю ОСОБА_6 до дня смерті і на день смерті матері (а.с.14).

За життя ОСОБА_6 було складено заповіт, який посвідчений секретарем виконавчого комітету Вільхівецької сільської ради 22.07.1997 та зареєстрований в реєстрі за № 91, згідно якого остання заповіла усе своє майно ОСОБА_7 (а.с.15).

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК України (1963 року), у тому числі щодо прийняття спадщини, спадкоємців за заповітом і за законом.

Відповідно до ч.1 ст.534 ЦК УРСР 1963 року, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Згідно ст.549 ЦК УРСР 1963 року, діями, що свідчать про прийняття спадщини є: фактичний вступ в управління чи володіння спадковим майном або подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Судом також встановлено, що серед спадкоємців першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 були її діти ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , однак вони спадщину у жоден із передбачених законом способів не прийняли, що також підтверджується матеріалами спадкової справи №303 від 30.10.2001 року, яка заводилася Жидачівською ДНК після смерті ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.59-67).

Натомість ОСОБА_7 звернувся до державного нотаріуса Жидачівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.60), внаслідок чого було заведено спадкову справу №303 від 30.10.2001 року та останній отримав Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 30.10.2001 року, а саме на Ѕ половини/частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться в АДРЕСА_2 , що в цілому розташований на земельній ділянці Вільховецької сільської ради Жидачівського району, належної померлій на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого виконкомом Вільховецької сільської ради 31.10.2000 року згідно рішенням за №116 та зареєстрованогоСтрийському БТІ в реєстрову книгу №1 за реєстровим №24 від 31.10.2000 року, серія АА №003925 (а.с.67).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_5 , виданим Вільховецькою сільською радою Жидачівського району Львівської області від 07.04.2006 року (а.с.17).

Після смерті ОСОБА_7 відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, увійшло право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Вільховецької сільської ради, площею 1,96 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №8575 від 31.05.1997 року, що він фактично успадкував за заповітом після смерті ОСОБА_6 , проте юридично не оформив своїх спадкових прав.

Згідно довідки Жидачівської міської ради № 727 від 08.12.2021 року ОСОБА_7 був постійно прописаний і проживав в АДРЕСА_2 до дня смерті, яка наступила ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заповіт у виконкомі Вільховецької сільської ради не складався та не посвідчувався. На день смерті та до дня смерті ОСОБА_7 в господарстві в АДРЕСА_2 ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с.18).

Судом встановлено, що на момент смерті найближчими родичами ОСОБА_7 були його сестра ОСОБА_2 та брат ОСОБА_5 .

Згідно ст.1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

ОСОБА_5 у визначений законом термін звернувся в Жидачівську Державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті свого брата ОСОБА_7 , внаслідок чого нотаріусом заведена спадкова справа № 356 від 12.09.2006 року (а.с1 спадкової справи №356 від 12.09.2006).

Як вбачається із матеріалів спадкової справи №356 від 12.09.2006 року із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 звертався тільки його брат ОСОБА_5 .

Згодом ОСОБА_5 юридично оформив спадщину після смерті брата, отримавши: Свідоцтво про право на спадщину за законом від 04.11.2006 року, а саме на житловий будинок з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться в АДРЕСА_2 , що розташований на земельній ділянці Вільхівецької сільської ради народних депутатів Жидачівського району Львівської області (а.с.17 спадкової справи №356 від 12.09.2006) та Свідоцтво про право на спадщину за законом від 04.11.2006 року, на грошовий вклад з відповідними процентами та компенсаційними нарахуваннями, що знаходиться в філії №04 с.Вільхівці Жидачівського відділення Ощадного банку №6313 на рахунку № НОМЕР_6 , належного померлому на підставі довідки, виданої Жидачівським вдділенням Ощадного банку №6313 від 29.09.2006 року за №1316 (а.с.20 спадкової справи №356 від 12.09.2006).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивача ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_7 , виданим виконавчим комітетом Вільховецької сільської ради Жидачівського району Львівської області від 01.12.2015 року (а.с.21).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, увійшло право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Вільховецької сільської ради, площею 1,96 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №8575 від 31.05.1997 року, що він фактично успадкував після смерті свого брата ОСОБА_7 , однак юридично не оформив своїх спадкових прав.

Згідно довідки Жидачівської міської ради № 726 від 08.12.2021 року ОСОБА_5 був постійно прописаний і проживав в АДРЕСА_3 до дня смерті, яка наступила ІНФОРМАЦІЯ_3 . Заповіт у виконкомі Вільховецької сільської ради не складався та не посвідчувався. На день смерті та до дня смерті ОСОБА_5 в господарстві в АДРЕСА_3 , були зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - син, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - невістка, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - онучка, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 - онук (а.с.22).

Оскільки ОСОБА_5 заповіту не залишав то спадкування відбулося за законом.

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Судом встановлено, що крім позивача спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 є його дочка ОСОБА_4 та дочка ОСОБА_3 , оскільки дружина покійного ОСОБА_11 померла швидше, а саме ІНФОРМАЦІЯ_8 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 , виданого Вільхівецькою сільською радою Жидачівського району Львівської області 16.02.2005 року(а.с.30).

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 спадщину не прийняли, оскільки не проживали із батьком на час відкриття спадщини та не зверталися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Натомість ОСОБА_1 постійно проживав із батьком на час відкриття спадщини, не заявляв про відмову від спадщини, то на підставі ст. 1268 ЦК України, він вважається таким, що її прийняв.

29.12.2016 року позивач звернувся в Жидачівську Державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5 , внаслідок чого нотаріусом заведена спадкова справа № 272 від 29.12.2016 року (а.с.1 спадкової справи №727 від 29.12.2016 року).

Згодом позивач юридично оформив спадщину після смерті батька, отримавши: Свідоцтво про право на спадщину за законом від 18.02.2017 року, а саме на земельну ділянку площею 0.7843 га., кадастровий номер - :04:000:0408, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Вільховецької сільської ради, Жидачівського району, Львівської області; Свідоцтво про право на спадщину за законом від 18.02.2017 року, а саме на земельну ділянку площею 0.7315 га., кадастровий номер - :04:000:0418, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Вільховецької сільської ради, Жидачівського району, Львівської області; Свідоцтво про право на спадщину за законом від 18.02.2017 року, а саме на земельну ділянку площею 0.7315 га., кадастровий номер - :04:000:0407, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Вільховецької сільської ради, Жидачівського району, Львівської області; Свідоцтво про право на спадщину за законом від 18.02.2017 року, а саме на земельну ділянку площею 1.2027 га., кадастровий номер - :04:000:0411, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Вільховецької сільської ради, Жидачівського району, Львівської області (а.с.35, 37, 39, 41 спадкової справи №727/2016 від 29.12.2016).

Постановою завідувача Жидачівською державною нотаріальною конторою Матусека В.В. №356/02-31 від 24.09.2021 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його батька - ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку із тим, що відсутні правовстановлюючі документа на земельну частку (пай), що знаходиться на території Вільховецької сільської ради, Жидачівського району Львівської області, що належала померлому і є спадковим майном (а.с.26).

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Відповідно до ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із вимогами ст.ст.1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку не заявив про відмову від спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право протягом шестимісячного строку подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради.

Статтею 1297 ЦК України, встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у вигляді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296,1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України).

Водночас, згідно з роз`ясненнями, викладеними Міністерством юстиції України у своєму листі № 19-32/319 «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна», зазначено, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності, на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Наведене, з урахуванням зазначених вище норм ЦК України, а також позицій Пленуму Верховного Суду України та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дає обґрунтовані підстави вважати, що позивач має право на звернення до суду з позовом про визнання права у порядку спадкування за законом щодо спадкового майна.

Враховуючи зазначені норми ЦК України, роз`яснення постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року № 7та листа ВССУ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13, визнання права на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту порушеного права, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ в нотаріальному порядку, право власності спадкоємця на спадкове майно оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Позивач стверджує, що Сертифікат на право на земельну частку пай втрачено.

Доказом того, що покійна ОСОБА_6 отримала право на середню земельну частку (пай), маючи Сертифікат на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №8575 від 31.05.1997 року, реєстраційний номер 537, площа земельної ділянки - 1,96 умовних кадастрових гектарів, підстава для видачі сертифіката: розпорядження Голови Жидачівської районної державної адміністрації від 28.05.1997 р. №325, є довідка управління у Стрийському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 20.08.2021 року №97-13-0.22-24/375-21 (а.с.24).

Державні акти на право приватної власності на землю взамін вищевказаного сертифіката не видавались.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Пунктами 4.15, 4.18 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУ від 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. За відсутності у спадкодавця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням положень статей 1296-1299 ЦК України питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Отже, відсутність факту офіційного визнання перешкоджає належному володінню користуванню та розпорядженню успадкованим майном, створює умови правової невизначеності речових прав позивача. При цьому, в даному випадку, нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із тим, що у нього відсутні правовстановлюючі документи на земельну частку (пай), яка знаходиться на території Вільховецької сільської ради Жидачівського району Львівської області.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 315, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , право на земельну частку (пай) на території Вільховецької сільської ради площею 1,96 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №8575 від 31.05.1997 року, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації №325 від 28.05.1997 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на середню частку (пай), що видаються Жидачівською районною державною адміністрацією по Вільховецькій сільській раді за №537.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя С.І Сливка