Справа № 759/3051/20
Провадження № 2/752/987/22
Заочне Р І Ш Е Н Н Я
25 січня 2022 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі
головуючого судді Плахотнюк К.Г.
за участі секретаря судового засідання Нікітенко А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
18.02.2020 року позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором б/н від 18.06.2010 року , у розмірі 122 162, 34 грн. та судовий збір у розмірі 2 102, 00 грн..
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено про те, що відповідно до укладеного договору б/н від 18.06.2010 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 56 500, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Правилами користування платіжною карткою», а також «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www/priwatbank/ua, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.
Відносини між банком та клієнтом, які регулюються Договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку (www.privatbank.ua: або інший Інтернет/SMS-ресурс, зазначений банком).
При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 cт. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованої договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі.
Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті https:// priwatbank.ua/kredity/ з розрахунку 360/365 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Умовами та правилами надання банківських послуг». У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом згідно п. 2.1.1.12.2.1. договору клієнт сплачує Банку проценти у подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування. При непогашенні суми простроченого кредиту згідно п. 2.1.1.12.6.1. договору на суму від 100 грн. клієнт сплачує Банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті https:// priwatbank.ua/kredity/ . Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом.
Відповідно до п. п. 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4. після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт; підписання цього договору є прямою і безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.
Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, який відповідно до п. 1.1.1.63 Договору - короткостроковий кредит, який надається банком клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування.
Відповідно до п. 2.1.1.7.6. Договору, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми позову.
Відповідач ОСОБА_1 не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав.
У разі незгоди зі змінами «Умов та Правил надання банківських послуг» або «Тарифів Банку», клієнт має право подати Банку заяву про розірвання договору, виконавши умови п. 2.1.1.5.4. Договору - виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплатити винагороди банку.
Відповідно до п. 2.1.1.4.2., 2.1.1.4.6. Договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим договором.
У зв`язку з невиконанням позичальником взятих на себе зобов`язань, станом на 12.12.2019 року утворилась заборгованість у розмірі 144 969, 99 грн., яка складається з: 104 671, 29 грн. заборгованості за тілом кредиту; 17 491, 05 грн. нарахованих відсотків за користування кредитом, однак кредитодавець на власний розсуд вимагає від боржника повернення частини заборгованості за кредитом, а саме 122 162, 34 грн., яка складається з 104 671, 29 грн. заборгованості за кредитом, 17 491, 05 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом.
Провадження у справі було відкрито 04 червня 2020 року з призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
12.11.2020 року відповідач подав відзив на позов.
Як видно зі змісту відзиву відповідача ОСОБА_1 на позов АТ КБ «Приватбанк», останній не визнає, що його заява від 18.06.2010 року є договором про надання банківських послуг, що укладений у відповідності до вимог Умов та правил надання банківських послуг, про що також зазначено в цій же заяві. Стверджував, що зі змісту анкети/заяви №б/н від 18.06.2010 року не вбачається, що йому були надані для ознайлення під підпис Пам`ятка клієнта, яка є невід`ємною складовою частиною договору про надання банківських послуг. Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи з обслуговування кредитних карт стосуються всього спектру фінансових послуг, які надаються позивачем, однак вони не містять його особистого підпису щодо ознайомлення з ними. Відповідно долучений позивачем до позовної заяви на підтвердження заявлених до нього ж позовних вимог витяг з Умов та правил надання банківських послуг і витяг з Тарифів Банку не є належними доказами укладання 18.06.2010 року кредитного договору. Крім того, анкета заява №б/н від 18.06.2010 року не містить даних про встановлений розмір кредитного ліміту та не вказує на вид кредитної картки отриманої відповідачем, а також не надано доказів відкриття на ім`я відповідача рахунку та виписки по ньому щодо руху коштів.
07.12.2020 року позивачем подано відповідь на відзив відповідача ОСОБА_1 .. У відповіді на відзив позивач стверджує, що анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку підписана відповідачем 18.06.2010 року свідчить, що позичальнику була видана платіжна картка кредитка «універсальна», позичальник згодна з тим, що заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг . Позичальник ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді. Умови та Правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті Приватбанку www/priwatbank/ua зобов`язується виконувати. Також у додатку до відповіді на відзив позивачем надано виписку по рахунку відповідача щодо руху коштів.
У судовому засіданні 04.01.2022 року сторони відсутні.
Позивач АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» звертаючись до суду з позовом, просили розглядати справу за відсутності їх представника, зазначивши, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 також просив про розгляд справи за заявленими АТ КБ «Приватбанк» до нього ж позовними вимогами за його відсутності, просив врахувати його відзив на позов.
З огляду на викладене, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані у справі докази, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 18.06.2010 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 56 500, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36, 00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
У зв`язку з невиконанням позичальником взятих на себе зобов`язань, станом на 12.12.2019 року утворилась заборгованість у розмірі 144 969, 99 грн., яка складається з: 104 671, 29 грн. заборгованості за тілом кредиту; 17 491, 05 грн. нарахованих відсотків за користування кредитом.
Відносини між банком та клієнтом, які регулюються Договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку (www.privatbank.ua: або інший Інтернет/SMS-ресурс, зазначений банком).
За наданим позивачем розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 12.12.2019 року утворилась заборгованість у розмірі 144 969, 99 грн.
Звертаючись до суду з позовом, позивач просить стягнути з відповідача тільки частину заборгованості за кредитом, а саме 122 162, 34 грн., яка складається з 104 671, 29 грн. заборгованості за кредитом, 17 491, 05 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом.
Відповідно до частини першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами).
За змістом статтей 626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови , які є обов`язковими вілповідно до актів цивільного законодавства.
Правилами частини першої статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами догвору є умови про предмет договору , умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 цк України).
Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або в інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договору, з приводу якого заявлено спір розроблялися банком, відповідно повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що споживач послуг банку лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 зазначеного вище Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначенні родовими ознаками, у такій самій кількостиі, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Отже , в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Як видно зі змісту анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку відповідачки ні процентна ставка за користуваня позикою, ні умови щодо відповідальності у вигляді неустойки (пені,штрафів) за порушення зобов`язання не зазначені.
Звертаючись до суду з позовом, позивач просить стягнути тіло крдиту, заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами, а також пеню і штрафи за несовєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитом.
Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, що надані позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог, містять визначення пільгового періоду користування коштами, процентну ставку, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема сплату пені за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штрафу за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`зань та їх рзміри і порядок нарахування.
При цьому, позивачем не надано доказів на підтвердження того, що саме ці витяги з Тарифів та Умов розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (штрафів, пені), та зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядку нарахування.
Роздруківка з сайту позивача також не може бути належним доказом, оскільки така інформація повністю залежить від волевиявлення Банку, яким вносяться відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що неодноразово змінювались.
Наразі, за відсутності підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяги з Тарифів та Умов не можуть розцінюватися як стандартана (типова) форма, що встановлена для укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_1 відповідно до умов договору б/н від 18.06.2010 року станом на 12.12.2019 року отримав від позивача кредитні кошти, і відповідно до зробленого позивачем розрахунку розмір неповернутого тіла кредиту становить 104 671, 29 грн., щодо стягнення якого позивачем заявлено спір з тих підстав, що останнім не надано своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом.
З 18.06.2010 року договір фактично виконувався сторонами.
ОСОБА_1 належним чином не виконав умови кредитного договору, з огляду на що, заявлені позовні вимоги в частині стягнення 104 671, 29 грн., що складають заборгованість за тілом кредиту підлягають задоволенню судом.
У той же час, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач ОСОБА_1 на момент підписання 18.06.2010 року анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку був ознайомлений з Тарифами та Умовами і Правилами надання банківських послуг у ПриватБанку на підставі яких позивачем нараховано проценти за користування кредитом та штрафні санкції (штрафи,пеня) з підстав неналежного виконання умов кредитного договору суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача заявлених до стягнення 17 491, 05 грн. нарахованих відсотків за користування кредитом.
Зроблені судом висновки щодо заявленого спору відповідають правовій позиції, що висловлена Верховним Судом у постанові від 03 липня 2019 року № 342/180/17-ц.
З урахуванням часткового задоволення позову та відповідно до правил ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає сплачена позивачем при зверненні до суду грошова сума судового збору.
На підставі викладеного, керуючись, ЦК України, ст. ст. 4, 5, 6, 12, 13, 189-200, 209-246, 265, 268, 273, 352, 354-356 ЦПК України, суд, -
позовні вимоги акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити частково.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції, яким ухвалено оскаржуване судове рішення.

Суддя К.Г. Плахотнюк