головуючий у суді І інстанції Хайнацький Є.С.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Писаної Т.О.

суддів - Приходька К.П., Журби С.О.

за участю секретаря судового засідання - Зиль Т.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 8 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» про визнання кредитного договору недійсним,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про визнання кредитного договору недійсним.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 8 вересня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про визнання кредитного договору недійсним залишено без розгляду.

Не погоджуючись із указаною ухвалою суду ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, оскільки разом з додатками до позовної заяви ОСОБА_1 21 вересня 2021 року надав до суду першої інстанції письмову заяву про розгляд справи за відсутності позивача (а.с. 34), а тому у суду першої інстанції не було підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Відзив на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду не надходив.

В судове засіданні учасники справи не з`явились, були належним чином повідомлені про розгляд справи шляхом направлення судової повістки на поштову адресу, яка міститься в матеріалах справи (а.с. 83).

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, що не з`явились, оскільки відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представника чи сторони, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 24 січня 2018 року у справі №907/425/16.

Положеннями ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

У відповідності до ч.ч.2, 4 ст.263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як визначено ч.ч.1, 2 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи як 21 січня 2022 року, 6 квітня 2022 року, так і 8 вересня 2022 року в судове засідання не з`явився та не звертався із заявою про розгляд справи за його відсутності.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 8 жовтня 2021 року було відкрито спрощене позовне провадження та призначено перше судове засідання на 21 січня 2022 року о 09 год. 00 хв. (а.с. 41-42).

Протокольною ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 21 січня 2022 року відкладено розгляд справи на 6 квітня 2022 року у зв`язку із неявкою учасників судового процесу (а.с. 46).

Протокольною ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 6 квітня 2022 року відкладено розгляд справи на 8 вересня 2022 року у зв`язку із неявкою учасників судового процесу (а.с. 49).

Відповідно до протокольної ухвали Печерського районного суду міста Києва від 8 вересня 2022 року, в судове засідання призначене на 8 вересня 2022 року позивач повторно не з`явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Судом першої інстанції 8 вересня 2022 року на обговорення було поставлено питання про залишення позову без розгляду враховуючи повторну неявку в судове засідання належним чином повідомленого позивача.

Частинами першою, другою статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, в тому числі з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частина п`ята статті 223 ЦПК України).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від причин такої неявки.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 22 вересня 2021 року у справі №465/205/17, від 28 жовтня 2021 року у справі №465/6555/16-ц.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи суд першої інстанції не звернув уваги на те, що звертаючись до суду із позовною заявою позивач ОСОБА_1 ще 22 вересня 2022 року долучив заяву про розгляд справи за його відсутності.

В обґрунтування заяви позивач вказав, що оскільки суд знаходиться на значній відстані від його місця проживання, та те, що позивач працевлаштований і робота пов`язана з постійними переїздами, ОСОБА_1 просив суд першої інстанції розглянути справу за його відсутності, без виклику до суду (а.с. 34).

А відтак висновок суду першої інстанції щодо повторюваності неявки позивача без поважних причин в судове засідання та не направлення заяви про розгляд справи без участі позивача є помилковим.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для залишення позову ОСОБА_1 без розгляду не відповідає дійсним обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Аналізуючи зазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, ухвала Печерського районного суду міста Києва від 8 вересня 2022 року постановлена помилково, а тому за правилами ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 268, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 8 вересня 2022 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Головуючий Т.О. Писана

Судді К.П. Приходько

С.О. Журба