Справа №333/6045/21
Пр. №2/333/775/22
РІШЕННЯ

Іменем України

28 листопада 2022 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого - судді Піх Ю.Р., за участю - секретаря Пантюх Ю.О., представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності на 17/100 частини житлового будинку суд,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності на на 13/50 частини житлового будинку, в обґрунтування якого зазначив, що після смерті свого діда ОСОБА_7 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася спадщина за законому вигляді: 13/50 частини житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 . Батько позивача ОСОБА_8 прийняв спадщину у відповідності ч. 3 ст. 1268 ЦПК України у передбачений законом строк для прийняття спадщини не відмовився від прийняття спадщини, однак, оформити спадщину після смерті батька через нотаріальну контору не зміг, оскільки відсутні оригінали правових документів на спадкове майно. Позивач та відповідачка ОСОБА_3 після смерті свого батька та чоловіка ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ,фактично прийняли спадщину ,позивач мав намір оформити права власності на спадкове майно, через що подав заяву до нотаріальної контори,оскільки відсутні оригінали правових документів на спадкове, тому нотаріусом було видано позивачеві Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відтак на підставі вищезазначеного позивач змушений звернутися до суду з відповідним позовом.

Позивач до суду не з`явився, представник позивача адвокат Травянко І.В. у судовому засіданні уточнила позовні вимоги та просила суд визнати за ОСОБА_2 право власності на на 17/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 спадкування за законом після смерті діда ОСОБА_7 .

Відповідач - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до суду не з`явилися, про дату та час повідомлені належним чином, ОСОБА_3 надала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Третя особа ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , до суду не з`явився, про дату та час повідомлений належним чином.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтвердженням чому є свідоцтво про смерть, яке видане Комунарським районним у м. Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану, актовий запис №5685 , серія НОМЕР_1 .

Після смерті ОСОБА_7 залишилося спадкове майно у вигляді:17/100 житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 Належність на праві власності ОСОБА_7 , на вищевказане майно підтверджується копією Свідоцтва № НОМЕР_2 від 01.03.1990р про право власності ,виданого виконком міської ради народних депутатів.

Родинні відносини позивача з ОСОБА_8 підтверджуються свідоцтвом про народження ОСОБА_2 , виданим Орджонікідзевським відділом ЗАГС м. Запоріжжя 12.08.1982 року, актовий запис № 1034, серія11-ЖС № 450059 .

Родинні відносини ОСОБА_8 та його батька ОСОБА_7 підтверджуються свідоцтвом про народження ОСОБА_8 , виданим Комунарським відділом РАГС м. Запоріжжя 11.02.1957 року, актовий запис № 4804, серія ГД № 0060669 .

ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтвердженням чому є свідоцтво про смерть, яке видане Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану, актовий запис №7933 , серія НОМЕР_3 .

Згідно довідки квартального комітету №10 м Запоріжжя за адресою АДРЕСА_1 були зареєстровані: ОСОБА_7 в період часу 09.12.1950 по 20.06.1995 р , ОСОБА_8 в період часу з 09.12.1950 р по 17.11.2016 р , ОСОБА_2 в період часу з 08.09.1993 р по теперішній час.

У зв`язку з відсутністю у позивача правовстановлюючих документів на спадкове майно, яке залишилося після смерті батька позивача, позивач не має можливості оформити спадщину через нотаріальну контору, що підтверджується Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, копія якої міститься в матеріалах справи.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України).

Відповідно достатті 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

До складу спадщини, у відповідності до ст. 1218 ЦК України ввійшли всі права та обов`язки що належали померлому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а саме майнові права на майно, яке належало за час життя ОСОБА_7 .

Відповідно дост. 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

В зв`язку з тим, що ОСОБА_7 за час свого життя не склав заповіт на спадкове майно -17/100 частини житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , тому спадкування відбулося за законом.

Відповідно до ст. ч. 2, 3 ст. 1223 ЦК України: «2. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. 3. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.»

Відповідно до ст. ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За вимог ст.ст. 1268-1270 Цивільного кодексу Україниспадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1296 ЦК України встановлює,що спадкоємець,який прийнявспадщину,може одержати свідоцтво проправо наспадщину.

Відповідно до ч. 1 ст.1297ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до глави 10 п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012за №296/5 передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Пленум Верховного Суду України у постанові від30.05.2008№ 7«Про судовупрактику усправах проспадкування» також роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Прийнявши спадщину після смерті ОСОБА_8 , померлого у 2016 році позивач, як його спадкоємець у позасудовому порядку не має можливості її отримати, оскільки відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій, виданою 20.05.2021р , державним нотаріусом Шостої нотаріальної контори Запорізького нотаріальногоміського округу,саме за відсутності правових документів на спадкове майно, тому рекомендовано позивачеві звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно.

Статтею 41Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод до якої Україна приєдналась 17.07.1997 відповідно до Закону від17.07.1997№ 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316,317,319,321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Враховуючи, що позивач не має можливості оформити спадкове майно відповідно до вимог законодавства, у зв`язку із відсутності правового документу на нерухоме спадкове майно, питання визнання права власності на спадкове майно за законом має вирішуватись у судовому порядку.

Відповідно дост. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. При цьому, одним із способів захисту цивільного права є визнання права власності.

Враховуючи вищевикладене, аналізуючи у сукупності зібрані у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи, не зачіпають прав та законних інтересів третіх осіб, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.12,13,259,263-265 ЦПК України, ст.ст.16, 316, 328, 1216-1218, 1222, 1223, 1233, 1258, 1268, 1270 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності на 17/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 повністю задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на на 17/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 спадкування за законом після смерті діда ОСОБА_7 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційномупорядку до Запорізького апеляційного суду в 30-денний строк з дня складання повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя : Ю.Р. Піх