Справа № 461/2096/22 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 22-ц/811/2001/22 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду міста Львова від 30 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

29.04.2022 ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 у відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 36 372,96 грн, моральну шкоду в розмірі 20 000 грн, а також судові витрати.

В обґрунтування позову покликався на те, що він є власником автомобіля VOLKSWAGEN JETTA д.н.з. НОМЕР_1 . Даний автомобіль під його керуванням 20.08.2021 о 09 год. 30 хв. потрапив у ДТП з автомобілем "MERCEDES-BENZ F 170 CDI" д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Постановою Галицького районного суду м. Львова в справі №461/7109/21 від 22.09.2021 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент ДТП була застрахована у страховій компанії «ARX». Відповідно до Звіту №4001/21 від 05 жовтня 2021 року про оцінку автомобіля VOLKSWAGEN JETTA д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_3 , було встановлено перелік пошкоджень, отриманих автомобілем у результаті ДТП. Вартість відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля VOLKSWAGEN JETTA д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_3 , згідно Звіту становить 92 786,55 грн, а з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу - 56 413,59 грн. На підставі даного документу страховою компанією визначено суму страхового відшкодування в розмірі 56413,59 грн та 19.10.2021 кошти страхового відшкодування були перераховані на рахунок ОСОБА_3 . Оскільки ним понесено значно більші витрати на ремонт пошкодженого автомобіля, ніж отримана ним сума страхового відшкодування, просив невідшкодовану суму - 36 372, 96 грн стягнути з відповідача, як винуватця ДТП, а також відшкодувати моральну шкоду в розмірі 20 000 грн.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 36 372,96 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 992 грн 40 коп.

У задоволені решти вимог відмовлено.

09.08.2022 рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 .

Вважає, оскаржуване рішення суду в частині задоволених позовних вимог незаконним та необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Зазначив, що на момент ДТП, цивільно-правова вiдповiдальнiсть відповідача,який керував автомобілем марки Mercedes-Benz A170, д.н.з. НОМЕР_2 була застрахована у АТ "СК "ARX" згідно полісу обов`язкового страхування наземних транспортних засобів цивільно-правової відповідальності власників ЕР201873806 з лімітом вiдповiдальності за шкоду, заподіяну майну в розмірі 130 000 грн та франшизою 0. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальностi АТ "СК "ARX", як страховик, на випадок виникнення деліктного зобов`язання відповідно до вимог ч. 1 ст. 22 Закону України взяв на себе у межах суми ліміту страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який заподіяв шкоду. Тому вважає, що обов`язок по відшкодуванню заподіяної шкоди майну потерпілої особи (позивачу) забезпеченим (застрахованим) транспортним засобом покладається на страховика в межах загального ліміту відповідальності страховика, який складає 130 000 грн. Оскільки позивачем не надано доказів неможливості сплати АТ "CK "ARX" страхового відшкодування у сумі 92 78655 грн, що не перевищує страховий ліміт згідно полiсу EP201873806, у суду не було підстав покладати таку відповідальність на відповідача та стягнення з нього різниці між вартістю виплаченого страхового відшкодування та завданою шкодою.

Просить рішення суду в частині задоволених позовних вимог скасувати, ухвалити в цій частині нове рiшення, яким у задоволенні позовy ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_1 на його користь 36372,96 грн матеріальної шкоди відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 81 ЦК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу.

За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст. 1187 ЦК України). Тобто, відповідальність за шкоду несе безпосередньо боржник - особа, яка завдала шкоди. Така особа відповідно до ст. 1192 ЦК України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Законом України "Про страхування" встановлено види обов`язкового страхування, одним із яких є страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (пункт 9 частини 1 статті 7 Закону). Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За змістом цього Закону (статті 9, 22 - 31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми.

Правила відшкодування шкоди, заподіяної потерпілій стороні встановлені ст. 22 Закону, згідно пункту 22.1 якої у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Встановлено, що ОСОБА_3 є власником автомобіля VOLKSWAGEN JETTA д.н.з. НОМЕР_1 .

20 серпня 2021 року о 09 год.30 хв. на перехресті вул. Кубанська- Стуса, ОСОБА_1 керуючи автомобілем "MERCEDES-BENZ F 170 CDI" д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись по другорядній дорозі не надала дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі у результаті чого здійснила зіткнення з автомобілем VOLKSWAGEN JETTA д.н.з. НОМЕР_1 під Керуванням ОСОБА_3 , внаслідок чого транспортні засоби отримали технічні пошкодження.

Постановою Галицького районного суду м. Львова в справі №461/7109/21 від 22.09.2021 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Встановлено, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована у страховій компанії «ARX» згідно полісу обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів ЕР201873806 з лімітом вiдповiдальності за шкоду, заподіяну майну в розмірі 130 000 грн та франшизою 0.

Звітом №4001/21 від 05 жовтня 2021 року про оцінку автомобіля VOLKSWAGEN JETTA д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_3 , встановлено перелік пошкоджень, отриманих автомобілем внаслідок ДТП.

Відповідно до вказаного Звіту вартість відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля VOLKSWAGEN JETTA д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_3 , становить 92 786,55 грн, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу - 56 413,59 грн.

На підставі Звіту страховиком - СК «ARX» визначено суму страхового відшкодування в розмірі 56 413,59 грн (п`ятдесят шість тисяч чотириста тринадцять гривень 59 копійок).

Згідно виписки з особового рахунку, кошти в розмірі 56 413,59 грн були перераховані на рахунок позивача ОСОБА_3 .

Тобто, страховик AT "CK ARX" згідно договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного з відповідачем, виплатив потерпілій особі страхове відшкодування з врахуванням положень Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди (92786,55 грн) і страховою виплатою (56413,59 грн) становить 36 372,96 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки вина відповідача у пошкодженні транспортного засобу встановлена постановою суду, кошти, які необхідно витратити позивачу на ремонт транспортного засобу, підтверджені належним чином (Звітом), страхове відшкодування не в повній мірі покриває вказані витрати, саме з відповідача підлягає стягненню різниця між сумою отриманої страхової виплати та завданою шкодою, що становить 36372,96 грн.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що саме на страховика слід покласти обов`язок з відшкодування завданої шкоди в розмірі 92 786,55 грн, оскільки розмір такої не перевищує ліміт відповідальності за полісом обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів ЕР201873806 та становить 130 000 грн, колегія суддів виходить з наступного.

Як передбачено ст. 29 та п. 32.7 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі №6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

З огляду на зазначене, якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Оскільки різниця між виплаченою ОСОБА_3 сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту автомобіля пошкодженого у ДТП, викликана законодавчими обмеженнями щодо відшкодування шкоди страховиком, а саме врахуванням зносу при відшкодуванні витрат, пов`язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу, саме з ОСОБА_1 , як особи винної у ДТП, слід стягнути різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Аналогічні по суті висновки, викладено Верховним Судом у постановах від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/4696/16-ц (провадження № 61-30908св18), від 21 лютого 2020 року у справі № 755/5374/18 (провадження № 61-14827св19) від 22 квітня 2020 року у справі № 756/2632/17 (провадження № 61-12032св19), від 15 жовтня 2020 року у справі № 755/7666/19.

З огляду на вищенаведені положення законодавства, а також враховуючи те, що страховою компанією було виплачено ОСОБА_3 страхове відшкодування у розмірі, визначеному ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», а саме - вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням фізичного зносу, висновок суду першої інстанції щодо обов`язку ОСОБА_1 відшкодувати ОСОБА_3 різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою є таким, що ґрунтується на вимогах чинного законодавства. Доказів на спростування розміру збитку, заявленого позивачем, відповідач не надала.

Аргументи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої, обґрунтовано викладених у мотивувальних частинах рішення, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявників з висновками суду щодо їх оцінки.

Апеляційний суд встановив, що оскаржуване судове рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги його висновків не спростовує, на законність ухваленого судового рішення не впливають.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст постанови складено 25 листопада 2022 року.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду міста Львова від 30 червня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 25 листопада 2022 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді: Я.А. Левик

М.М. Шандра