Справа № 496/3404/22
Провадження № 2/496/1391/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Горяєва І.М.,

за участю секретаря - Желяпової О.Ф.,

позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Біляївка Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на навчання, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на навчання, у розмірі 4000 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до закінчення нею навчання.

Свої вимоги мотивувала тим, що вона є студенткою 2 курсу денної форми навчання державного університету «Одеська політехніка» і не має змоги влаштуватись на роботу і самостійно отримувати заробіток. Її мати, ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті матері та до цього часу її виховує та забезпечує матеріально рідна бабуся ОСОБА_3 , чия пенсія складає 3000 грн. Відповідач по справі сплачував їй аліменти на утримання ОСОБА_1 по виконавчому листу до її повноліття, а після досягнення нею вісімнадцятиріччя перестав її матеріально забезпечувати, достовірно знаючи, що вона потребує матеріальної допомоги. Досудове врегулювання спору неможливе через відсутність будь-якого контакту з відповідачем. Враховуючи, що відповідач не приймає участі в її утриманні, позивачка змушена звернутись до суду з вказаним позовом.

У судовому засіданні позивачка наполягала на задоволені позовних вимог.

Відповідач у судовому засіданні з позовом не погодився, пояснив, що з 2011 року сплачував аліменти без затримок також на його утриманні літні батьки та він вважає що взагалі не повинен платити аліменти на навчання, так як дитина вже доросла і сама може заробляти.

Також надав до суду відзив, у якому просив у задоволені позовних вимог позивачки відмовити повністю та провадження в справі закрити. (а.с. 22)

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 12.07.2012 року, батьками позивачки є ОСОБА_2 та ОСОБА_2 . (а.с. 5)

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 01.08.2011 року мати позивачки ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с. 7)

Відповідно до довідки Державного університету «Одеська політехніка» від 08.11.2021 року, ОСОБА_1 є студентом 1 курсу денної форми навчання навчально-наукового інституту бізнесу, економіки та інформаційних технологій Державного університету «Одеська політехніка». Закінчення планується 30.06.2025 року. (а.с. 4).

Частиною 1 ст. 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріально допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При цьому СК України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину) .

Аналогічний висновок міститься у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів .

Аналіз статей 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Статтею 201 СК України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192, 194-197 цього Кодексу.

Отже, для вирішення питання щодо стягнення аліментів суд має з`ясувати три складові: чи повнолітня дитина продовжує навчання, чи потребує вона матеріальної допомоги та чи може надавати таку матеріальну допомогу один з батьків, який не приймає участі в утриманні дитини.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Надані докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмету позовних вимог.

За результатами розгляду справи та дослідження наданих доказів, судом встановлено, що відповідач є батьком - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та повнолітня донька відповідача, яка є студентом денної форми навчання, не працює, не отримує доходів, перебуває на матеріальному забезпеченні бабусі, оскільки її мати померла, при цьому несе певні витрати, які пов`язані з її навчанням, а тому стягнення аліментів з батька на її утримання є необхідним, оскільки обов`язок з утримання дитини покладається на обох батьків та у відповідності до закону повинен нести обов`язок матеріального забезпечення дитини.

При визначені розміру аліментів, суд враховує особу відповідача, викладені обставини у відзиві на позовну заяву, у якому зазначив, що в нього виявлено гіпертонічну хворобу ІІ ступеня, крім того не надано доказів того, що він знаходиться в тяжкому матеріальному становищі і не може надавати таку допомогу своїй донці; є непрацездатною людиною; має на утриманні інших неповнолітніх (повнолітніх) дітей; немає іншого доходу тощо.

Крім того, суд звертає увагу на те, що внаслідок російської агресії відбулось падіння економіки, що призвело до зростання безробіття, суттєвого зросту ціни, а реальні доходи населення значно впали.

За таких обставин, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в зв`язку з навчанням в розмірі 3000 грн., щомісяця починаючи з 10.08.2022 року і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2025 року.

Відповідно до ст.79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

У зв`язку з чим, згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати по справі у розмірі 992,40 грн., що відповідає ставкам судового збору встановленого розміру на день звернення позивача з вказаним позовом до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 12, 13, 141, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 75, 77, 80, 84, 180-183,191-192, 199, 200 СК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає (зареєстрований) за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 у розмірі 3000 грн. щомісяця, на період навчання, починаючи з дня звернення до суду - 10.08.2022 року і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2025 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає (зареєстрований) за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 гривень.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Суддя І.М. Горяєв

Повний текст рішення складено 21 грудня 2022 року.