Справа № 466/2829/22
Провадження № 2/466/1598/22
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 червня 2022 року Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді Зими І.Є.

за участю секретаря Колодій Я.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова про визнання незаконним рішення та зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

12.05.2022р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до КЕВ м. Львова, в якій просить ухвалити рішення, яким визнати протиправними дії житлової комісії Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова, оформлене протокол №7 від 24.11.2020 року щодо не поновлення його та членів його сім`ї на квартирному обліку та скасувати вказане рішення із поновленням його та членів сім`ї на квартирному обліку з дня зарахування, тобто з 19.11.2010 року. Також позивач просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 992 грн 40 коп та 5000 грн. витрат на правничу допомогу.

Свої вимоги мотивує тим, що проходив службу в Збройних Силах України, перебував на квартирному обліку разом із членами сім`ї, як такі, що потребують покращення житлових умов та 27.08.2014р. його із сім`єю зараховно на квартирний облік в житловій комісії КЕВ м. Львова з 19.11.2010р.

17.12.2015р. його було звільнено з військової служби, на підставі наказу Міністра оборони України. Між тим, постановою Львівського окружного адмінсуду від 20.12.2016р. вищевказаний наказ скасовано та поновлено на посаді начальника КЕВ м. Львова з 18.12.2015р. Дане рішення суду оскаржувалось в апеляційному та касаційному порядку, залишене без змін Постановою Верховного суду від 02.08.2018р.

У зв`язку з наказом про його звільнення, відповідно до витягу з протоколу №1 засідання житлової комісії КЕВ м. Львова №1 від 20.01.2017р., його та членів сім`ї знято з квартирного обліку в житловій комісії міста Львова.

Так, на підставі заяви позивача від 27.12.2019р., його та членів сім`ї, цього ж числа житловою комісією КЕВ м. Львова поновлено на квартирному обліку в житловій комісії КЕВ м. Львова, зі збереженням попередньої дати зарахування на квартирний облік з 19.12.2010р.

Між тим, згідно з іншим витягом з протоколу №11 від 27.12.2019р., його та членів сім`ї знято з обліку в житловій комісії КЕВ м. Львова, виключено із книги обліку в житловій комісії КЕВ м. Львова, виключено зі списку осіб, які перебувають в черзі на одержання жилих приміщень в житловій комісії КЕВ м. Львова. Підставою такого рішення був витяг з наказу начальника Західного територіального квартирного-експлуатаційного управління від 21.01.2019р., у зв`язку з переведенням до нового місця служби до Головного КЕУ Збройних Сил України. Однак, позивач свого волевиявлення щодо переміщення перебування у черзі на житло до нового місця служби не виявляв, відповідної заяви не подавав.

10.01.2020р. на підставі наказу Міністра оборони України № 10 його призначено на посаду старшого офіцера відділу придбання житла, організаційної роботи та підприємств управління капітального будівництва житла Головного КЕУ Збройних Сил України в м. Київ. А 03.09.2020р. його звільнено у запас, знято з списків особового складу та всіх видів забезпечення. Таким чином, позивач не забезпечений житлом за рахунок Міністерства оборони України, перебуває на черзі на отримання постійного житла у гарнізоні м. Львова.

Позивач двічі звертався до КЕВ міста Львова про поновлення на квартирному обліку для першочергового забезпечення житлом осіб, а саме 03.11.2020р. та 13.08.2020р., однак йому повторно було відмовлено у зв`язку з відсутністю підстав для зарахування на квартирний облік.

Позивач вважає такі дії житлової комісії КЕВ м. Львова неправомірними та такими, що порушують його права, а тому змушений звернутись до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою суду від 16.05.2022р. відкрито провадження по справі. Розгляд призначено у загальному позовному провадженні.

Підготовче судове засідання закрито ухвалою суду від 16.06.2022р., розгляд справи по суті призначено на 21.06.2022р.

Позивач ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Між тим, просить не стягувати з відповідача понесені позивачем судові витрати.

Представник відповідача подав заяву про розгляд справи без його участі, просить ухвалити рішення на підставі наявних доказів.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 , як військовослужбовець, маючи вислугу понад 25 років, є ветераном військової служби, з 2010 року перебував на квартирному обліку військовослужбовців.

Згідно витягу з протоколу засідання житлової комісії КЕВ м. Львова №9 від 27.08.2014р. (а.с. 15), позивача ОСОБА_1 зараховано на квартирний облік в житловій комісії КЕВ м. Львова з 19.11.2010 року разом із членам сім`ї в складі чотирьох осіб.

Як вбачається з витягу з протоколу № 1 засідання житлової комісії КЕВ м. Львова від 20.01.2017р. (а.с. 16), позивача та членів його сім`ї знято з квартирного обліку в житловій комісії м. Львова.

Вказане рішення прийнято на підставі розгляду витягу з наказу начальника Західного територіального квартирного-експлуатаційного управління від 17.12.2015р. №179 про зняття з квартирного обліку колишнього підполковника ОСОБА_1 в зв`язку зі звільненням із військової служби (у звязку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку).

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 20.12.2016р. задоволено вимоги ОСОБА_1 та визнано протиправним і скасовано наказ Міністра оборони України №268-кп від 17.12.2015 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності; визнано протиправним та скасовано наказ Міністра оборони України №1054 від 17.12.2015 «По особовому складу», в частині звільнення ОСОБА_1 з військової служби у запас за пунктом «ж» (у звязку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку) та виключення зі списків особового складу Збройних Сил України з 17.12.2015; поновлено ОСОБА_2 на посаді начальника квартирно-експлуатаційного відділу міста Львова з 18.12.2015.

Вказане рішення суду оскаржувалось в апеляційній та касаційній інстанції та залишено без змін Постановою Верховного суду від 02.08.2018р. (а.с. 17-21).

А згідно ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, на підставі звернення позивача, згідно витягу із протоколу № 11 від 27.12.2019р. (а.с. 22), житловою комісією КЕВ м. Львова підполковника ОСОБА_1 та членів його сім`ї поновлено на квартирному обліку в житловій комісії КЕВ м. Львова, зі збереженням попередньої дати зарахування на квартирний облік з 19.11.2010р.

Між тим, як вбачається з іншого витягу вищевказаного протоколу (а.с. 23), позивача та членів його сім`ї знято з обліку в житловій комісії КЕВ м. Львова, виключено із книги обліку в житловій комісії КЕВ м. Львова, виключено зі списку осіб, які перебувають в черзі на одержання жилих приміщень в житловій комісії КЕВ м. Львова. Підставою такого рішення став витяг з наказу начальника Західного територіального квартирного-експлуатаційного управління від 21.01.2019р. №14 у зв`язку з переведенням позивача до нового місця служби до Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України.

Наказом Міністра оборони України №10 від 10.01.2020р. (а.с. 25), позивача призначено на посаду старшого офіцера відділу придбання житла, організаційної роботи та підприємств управління капітального будівництва житла Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України, м. Київ.

Як встановлено судом, позивач свого волевиявлення щодо переміщення у черзі на житло до нового місця служби не виявляв, відповідної заяви не подавав. ОСОБА_1 не ставав у м. Києві на квартирний облік, що підтверджується, зокрема, наказом № 164 (по стройовій частині) від 03.09.2020 року (а.с. 27).

Вказаним нказом його звільнено у запас, знято з списків особового складу та всіх видів забезпечення.

Позивач неодноразово звертався до начальника КЕВ м. Львова про поновлення на квартирному обліку для першочергового забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення умов у ьвівському гарнізоні, а саме 03.11.2020р. та 13.08.2020р., однак йому двічі було відмовлено у зв`язку з відсутністю підстав для зарахування на квартирний облік.

Згідно ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату, відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно п. 1 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням ірошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК Української PCP та іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства.

Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.

Військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла (п. 9 ст. 12 Закону).

Таким чином, згідно наведеного, держава взяла на себе обов`язок забезпечення військовослужбовців жилими приміщеннями, і зокрема, військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених ЖК Української PCP, інгпими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях після звільнення та членів їх сімей визначає Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 року №1081.

Відповідно до п.3 даного Порядку, військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання провадиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.

Військовослужбовці зараховуються на облік, згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини. У рішенні зазначаються, зокрема підстави для зарахування на облік, вид черговості, а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства. (п. 24 Порядку)

Датою зарахування на облік вважається день, коли житловою комісією військової частини винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік.

Згідно п. 29 Порядку, військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і квартирно-експлуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла.

Військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла, а отже і на залишення на обліку до отримання ними житла, в тому числі і у разі звільнення в запас чи відставку, крім випадків, передбачених п. 30 Порядку.

Такі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 17.03.2020року у справі №487/5835/17, від 01.04.2020 року у справі № 638/5769/18, від 08.04.2020 року у справі №683/2197/18, від 19.05.2020 року у справі №683/2198/18.

Також, згідно п. 18 розділу VI Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями зареєстровану у Міністерстві юстиції України 06 вересня 2018 року за № 1020/32472, у разі направлення осіб, звільнених з військової служби, що перебувають на обліку у військовій частині, на військовий облік у військовий комісаріат до іншого населеного пункту іншого гарнізону вони виключаються з обліку у військовій частині та зараховуються на облік у військовому комісаріаті та КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району іншого гарнізону на умовах, визначених цією Інструкцією.

В даному випадку, як зазначалось вище, позивач є військовослужбовцем із вислугою понад 25 років, є ветераном військової служби.

Останінй з 19.11.2020р. перебував на квартирному обліку військовослужбовців, проте не реалізував своє житлове право, передбачене ч. 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Згідно з правовою позицією Європейського Суду з прав людини (рішення у справі «Мак Кенн проти Сполученого Королівства» від 13 травня 2008 року, рішення у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України» від 02 грудня 2010 року), втрата житла чи права на житло є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла.

З огляду на вищевикладені доводи та установлені обставини справи, суд приходить до висновку про підставність позовних вимог, оскільки рішення житлової комісії КЕВ м. Львова за №7 від 24.11.2020р. про зняття позивача з квартирного обліку, виключення зі списку осіб, які мають право на першочергове одержання житлових приміщень суперечить положенням ст. 47 Конституції України, Закону «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, а отже є незаконним та підлягає скасуванню, а ОСОБА_1 та членів його сім`ї слід поновити на квартирному обліку з часу зарахування позивача на такий облік, а саме з 19.11.2010р.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 89, 223, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

позов задовольнити .

Визнати протиправними дії житлової комісії Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова, оформлене протоколом №7 від 24.11.2020 року щодо не поновлення ОСОБА_1 та членів його сім`ї на квартирному обліку.

Скасувати рішення житлової комісії Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова від 24.11.2020 року № 7 в частині зняття ОСОБА_1 та членів його сім`ї з квартирного обліку та поновити ОСОБА_1 та членів його сім`ї на квартирному обліку з дня зарахування, тобто з 19.11.2010 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , прож: АДРЕСА_1 ., зареєстрований: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Квартирно-експлуатаційний відділ м. Львова, адреса: м. Львів, вул. Батуринська, 2, .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду безпосередньо, шляхом подання в тридцятиденний термін з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя І. Є. Зима