ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-др/753/113/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2022 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі головуючої судді Шаповалової К.В., за участі секретаря судового засідання Лісовської О.В., представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Шмарьової Т.О. , розглянувши заяву адвоката Шмарьової Тетяни Олександрівни про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору дійсним та стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

7 лютого 2022 року у справі № 753/19847/21 Дарницьким районним судом міста Києва постановлено ухвалу про залишення без розгляду позовної заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору дійсним та стягнення заборгованості.

25 листопада 2022 року до Дарницького районного суду міста Києва від адвоката Шмарьової Т.О. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі стосовно витрат на правничу допомогу.

Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 29 листопада 2022 року заяву передано судді Шаповаловій К.В. Фактично заяву передано судді 30 листопада 2022 року.

Звертаючись із поданою заявою, адвокат Шмарьова Т.О. зазначає, що відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Враховуючи вказане просив суд стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 26260 грн.

15 грудня 2022 року від представника позивача надійшли письмові заперечення щодо заяви представника відповідача, в якій представник просив відмовити у задоволенні заяви в повному обсязі.

У судовому засіданні 22 грудня 2022 року адвокат Шмарьова Т.О. підтримала подану заяву, просила її задовольнити, вказала, що неправомірність дій позивача полягала у тому, що поданий ним позов був абсолютно безпідставний, до позовної заяви не було надано жодних належних, допустимих та достатніх доказів на те, що відповідач ухилявся від нотаріального укладання договору, що був предметом спору. Неправомірність дій позивача та безпідставність поданого позову підтверджується також заявою позивача про залишення позову без розгляду.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи, викладені у письмових запереченнях, вказав, що позов не був безпідставним, докази вони надали всі, які на їх думку є достатніми для задоволення позовних вимог. Позивачем було подано заяву про залишення позову без розгляду, бо це його право. Крім того, під час підготовки до розгляду справи було встановлено, що позивачем пропущено позовну давність для звернення із такою вимогою до суду, тому було прийнято рішення подати заяву про залишення позову без розгляду.

Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, заслухавши думку представників позивача та відповідача, суд доходить до наступного висновку.

ФОП ОСОБА_3 звернувся до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_4 про визнання договору дійсним та стягнення заборгованості.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи № 753/19847/21 між суддями від 29 вересня 2021 року матеріали позову передано в провадження судді Шаповаловій К.В. Фактично справа передана судді 30 вересня 2021 року.

Ухвалою суду від 04 жовтня 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

На виконання вищевказаної ухвали, позивачем було подано заяву від 28 жовтня 2021 року вх.74380 про усунення недоліків

Ухвалою суду від 02 листопада 2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання.

6 грудня 2022 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву та заява про застосування позовної давностіі до позовних вимог.

В підготовчому засіданні призначеному на 16 грудня 2021 року було оголошено перерву до 07 лютого 2022 року.

07 лютого 2022 року на адресу суду від позивача надійшла заява про залишення позову без розгляду та проведення судового засідання у його відсутність.

Ухвалою суду від 7 лютого 2022 року позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору дійсним та стягнення заборгованості - залишити без розгляду.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Статтею 142 ЦПК України встановлені спеціальні правила, які стосуються окремих випадків розподілу судових витрат, зокрема, залишення позову без розгляду.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Як убачається з матеріалів справи, встановивши відповідність поданої позивачем заяви вимогам статті 257 ЦПК України суд своєю ухвалою від 7 лютого 2022 року залишив без розгляду позов ФОП ОСОБА_3 .

Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Системний аналіз норм процесуального законодавства, якими врегульовано питання розподілу судових витрат, статей 141,142 ЦПК України дає підстави для висновку, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду суд зобов`язаний виходити з положень частини п`ятої статті 142 ЦПК України, оскільки вказана норма є спеціальною

Подібна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 18.06.2019 у справі № 922/3787/17, від 09.07.2019 у справі № 922/592/17.

З викладеного убачається, що у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Тобто, відповідач повинен обґрунтовано заявити про наявність витрат, які виникли у зв`язку із поданням позову до нього і у подальшому з залишенням позову без розгляду.

Отже, стягнення з позивача компенсації понесених відповідачем витрат, зокрема витрат на правничу допомогу, у разі залишення позову без розгляду можливе лише у випадку встановлення необґрунтованості дій позивача.

Разом з тим, ЦПК не містить норм, які б встановлювали критерії визначення необґрунтованості дій позивача, однак очевидно, що під такими діями можна розуміти реалізацію позивачем своїх процесуальних прав, внаслідок якої виникають підстави для закриття провадження або залишення позову без розгляду.

Обов`язком сторін у цивільному процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, відповідно до положень частини п`ятої статті 142 ЦПК України для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, останньому необхідно довести, а суду - встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони полягали, зокрема, але не виключно: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - порушення прав та інтересів відповідача тощо.

Під час розгляду заяви представника відповідача встановлено, що відповідач, стверджуючи про необґрунтованість дій позивача, посилався на те, що поданий позов є безпідставним, не містив належних та достатніх доказів ухилення відповідача від укладання нотаріального договору та на те, що останнім було подано до суду першої інстанції заяву про залишення позову без розгляду.

Суд зазначає, що подання позивачем заяви про залишення позову без розгляду є правом позивача, а оцінка доказів, що надавались на підтвердження та/чи спростування заявлених позовних вимог здійснюється судом за його внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

В той же час, право на звернення до суду гарантовано Конституцією України та ЦПК України.

Зокрема, статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною

Враховуючи вище викладене, суд дійшов до висновку про недоведеність матеріалами справи необґрунтованих дій позивача при поданні позовної заяви та заяви про залишення позову без розгляду, а отже заява представника позивача про стягнення з позивача витрат відповідача на правову допомогу в розмірі 26260 грн не підлягає задоволенню.

Враховуючи те, що судом встановлено недоведеність матеріалами справи необґрунтованих дій позивача, що само по собі є підставою для відмови в ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу, суд не вдається до оцінки доведеності та співмірності вимог відповідача про стягнення з позивача витрат на правову допомогу в розмірі 26260 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 141, 270 ЦПК України

ПОСТАНОВИВ:

заяву адвоката Шмарьової Тетяни Олександрівни про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору дійсним та стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 26 грудня 2022 року.

Суддя: К.В. Шаповалова