Справа № 404/2436/21
Номер провадження 2/404/717/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2022 року Кіровський районний суд міста Кірово града

в складі: головуючого судді Кулінка Л.Д.

за участю секретаря Московенка В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в місті Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , до фізичної-особи підприємця ОСОБА_2 , про стягнення пені,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 у квітні 2021 року звернувся до суду з позовом про стягнення з фізичної-особи підприємця ОСОБА_2 пені в сумі 8635,50 грн. за період з 01.04.2020 року по 30.04.2020 року. В обгрунтування позову зазначено, що у вересні 2018 року між позивачем та відповідачем було укладено два договори: на виготовлення та подальше встановлення віконно-балконного блоку та виготовлення і подальше встановлення (облаштування) дерев`яного балкону. Строк виконання першого договору визначений з 15 по 20 жовтня 2018 року; строк виконання другого договору з 31 жовтня по 10 листопада 2018 року. Перший договір був виконаний з запізненням 12 листопада 2018 року. По другому договору позивач зазначає, що ним здійснена частково оплата в сумі 4000,00 грн., залишок 5595,00 грн. Повна оплата замовлення мала бути проведена перед початком встановлення. Підтвердження прийняття замовлення приватним підприємцем ОСОБА_2 є письмові документи замовлення № 22 і № 23, які підписані сторонами. В зв`язку з тривалим невиконанням підрядником свої зобов`язань позивач звернувся до суду за захистом свої прав. Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 31.08.2020 року по справі № 404/25/20 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, договір побутового підряду між сторонами розірваний, з відповідача на користь позивача стягнуто 4000,00 грн. збитків (аванс) і 4000,00 грн. пені. В задоволенні стягнення моральної шкоди в сумі 4000,00 грн., 132,16 грн. 3 % річних відмовлено. Постановою Кропивницького апеляційного суду від 01.12.2020 року рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 31.08.2020 року змінено шляхом викладення його мотивувальної частини, щодо не відшкодування моральної шкоди, в редакції постанови. В іншій частині рішення суду залишено без змін. При первісному зверненні до Кіровського районного суду міста Кіровограда з позовною заявою 29.12.2019 року позивач нарахував та обчислив пеню за 365 днів з врахуванням статті 258 Цивільного кодексу України, тобто з 29.12.2018 року по 29.12.2019 року. В кінці лютого позивач знову подав новий позов про стягнення з відповідача пені за новий період з 01.03.2020 року по 31.03.2020 року. З врахуванням раніше зазначеного в позовній заяві по справі № 404/25/20 строку нарахування пені (365 днів з 29.12.2018 року по 29.12.2019 року) нової позовної заяви від 27.02.2021 року і нового строку нарахування пені та того факту, що порушення відповідачем свого обов`язку є триваючим і закінчилось лише 01.12.2020 року, позивач нарахував пеню за 30 календарних днів з 01.04.2020 року по 30.04.2020 року включно. Тому 9595,00 грн. (вартість роботи послуги) х 3 % =287,85 грн. (за один день) х 30 днів = 8635,50 грн. (загальна сума пені), яку і заявив до стягнення позивач.

Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 12 квітня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання (а.с.17).

Через канцелярію суду відповідачем подано відзив на позов (вх. № 22436 від 10.06.2021 року) в якому останній заперечує проти задоволення позовних вимог зазначає, що дійсно в вересні 2018 року між сторонами укладено договір за яким відповідач зобов`язується забезпечити виготовлення та встановлення дерев`яного балкону позивачу. Згідно вказаного замовлення № 23, строк виготовлення визначений з 31.10.2018 року по 10.11.2018 року. На виконання умов договору позивач сплатив аванс 4000,00 грн. При цьому, у замовленні вказано, що повна оплата замовлення виконується перед початком встановлення. 31.10.2018 року балкон, який був виготовлений на замовлення позивача знаходився на складі відповідача. Однак, у зв`язку з невиконанням позивачем свого обов`язку щодо оплати повної вартості замовлення до початку встановлення, встановлення балкону не відбулось. У подальшому 30.12.2019 року позивач звернувся до суду із позовом про розірвання договору та стягнення збитків, процентів, пені та моральної шкоди. 01.12.2020 року набрало законної сили рішення суду, за яким суд стягнув з відповідача на користь позивача пеню в сумі 4000,00 грн. Відповідач зазначив, що ним рішення суду виконано в повному обсязі та сплачена позивачу вся сума. Тепер позивач звертається до суду з новим позовом про стягнення пені та вказує період з 01.04.2020 року по 30.04.2020 року. Однак, у першому позові позивач не вказує за який період він нараховує пеню, позивач не вказував ні яких конкретних дат, які охоплюють ці 365 днів до дня звернення до суду або з моменту порушення зобов`язання чи інший строк. В рішенні суду від 31.08.2020 року також не вказано строк за який стягується пеня, але є посилання на принципи справедливості, добросовісності та розумності і саме враховуючи ці принципи визначено розмір пені - 4000,00 грн. Тобто відповідач вважає, що суд зафіксував розмір пені в сумі 4000,00 грн. станом на 31.08.2020 року. Отже вважає, що позовна вимога про стягнення пені за період з 01.04.2020 року по 30.04.2020 року вже фактично була вирішена судом. Позивач спочатку звернувся до суду із вимогою про стягнення пені без зазначення конкретних дат стягнення, а тепер подає до суду окремі позови з прив`язкою до календарних дат. Відповідач вважає, що таким чином позивач просто намагається отримати невиправдані прибутки, а тому просить відмовити у задоволенні позову (а.с.23-44).

В свою чергу позивачем подано до суду письмові пояснення (вх. № 43243 від 03.12.2021 року), в яких останній зазначає, що правовідносин сторін, які ґрунтувались на договорі побутового підряду укладеному у вересні 2018 року, закінчились 01.12.2020 року, коли договір побутового підряду розірваний за рішення суду від 31.08.2020 року по справі № 404/25/20, яке набрало законної сили 01.12.2020 року. Позивач зазначає, що при первісному зверненні до суду з позовом ним була нарахована пеня за період 29.12.2018 року по 29.12.2019 року в сумі 105065,25 грн., а в даній справі пеня нарахована за період з 01.04.2020 року по 30.04.2020 року. Договір побутового підряду між сторонами був чинний з вересня 2018 року по 01.12.2020 року, і період часу квітень 2020 року, входить або поглинається періодом часу з вересня 2018 року по 01.12.2020 року. Оскільки квітень 2020 року наступив після грудня 2019 року, тому пеня за квітень 2020 року не була і не могла бути нарахована позивачем в позові від 30.12.2019 року. Крім того, позивач зазначає, що не погоджується з думкою відповідача, що останній ніби то прагне отримати невиправдані прибутки, кошти позивача в сумі 4000,00 грн. отримані відповідачем у вересні 2018 року, до 30.12.2019 року позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням виконати свій обов`язок та встановити балкон, оскільки відповідач ніяким чином не реагував, позивач звернувся до суду з відповідним позовом. При цьому після винесення рішення суду відповідач також в добровільному порядку його не виконував, і лише після того, як виконавчий лист було подано на примусове виконання до приватного виконавця, та проведенням ряду виконавчих дій, відповідач нарешті сплатив кошти визначені в рішенні Кіровського районного суду міста Кіровограда від 31.08.2020 року (а.с.64-69).

Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 19 вересня 2022 року у задоволенні клопотання представника відповідача (вх. № 3714 від 31.01.2022 року), про поновлення пропущеного процесуального строку на подання доказів та приєднання доказів до матеріалів справи, відмовлено (а.с.108).

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. В судове засідання призначене на 05.12.2022 року позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.114), причини неявки суду не відомі. При цьому в поданій до суду письмових пояснень позивач просив суд провести судове засідання призначене на 07.12.2021 року провести за відсутності позивача та ухвали законне рішення (а.с.69).

Відповідач та його представник в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на його необґрунтованість. В судове засідання призначене на 05.12.2022 року відповідач не з`явився, представником відповідача подано до суду заяву (вх. № 35351 від 05.12.2022 року) про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника, в задоволення позову просять відмовити (а.с.115).

Розглянувши наявні матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке.

Судом встановлено, що позивач у вересні 2018 року уклав з фізичною-особою підприємцем ОСОБА_2 два договори: на виготовлення та подальше встановлення віконно-балконного блоку, а також на виготовлення та подальше встановлення (облаштування) дерев`яного балкону. Строк виконання першого договору визначений з 15 жовтня по 20 жовтня 2018 року, строк виконання другого договору з 31 жовтня по 10 листопада 2018 року.

Перший договір був виконаний 12 листопада 2018 року. По другому договору позивачем була здійснена часткова оплата (аванс) в сумі 4000,00 грн., залишок становив 5595,00 грн. Повна оплата замовлення мала бути проведена перед початком встановлення балкону Підтвердженням прийняття замовлення приватним підприємцем ОСОБА_2 є письмові документи - замовлення № 22 і № 23 з підписами сторін.

В зв`язку з тривалим невиконанням умов договору відповідачем, позивач звернувся до суду з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору, стягнення збитків, процентів, пені та моральної шкоди, просив розірвати договір підряду та стягнути збитки в розмірі 4000,00 грн., а саме: сплачений аванс, стягнути проценти за безпідставне збереження грошей в розмірі 132,16 грн., стягнути пеню в розмірі 105065,25 грн., стягнути моральну шкоду в розмірі 4000,00 грн. Крім того, просив стягнути 5000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 31 серпня 2020 року позов ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору, стягнення збитків, процентів, пені та моральної шкоди задоволено частково. Розірвано договір побутового підряду, укладений між ОСОБА_3 та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 , у вересні 2018, шляхом видачі письмового замовлення № 23. Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аванс в розмірі 4000,00 грн та пеню в розмірі 4000,00 грн. У задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди в розмірі 4000,00 грн, процентів в розмірі 132,16 грн., пені в розмірі 101065,25 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. відмовлено. Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн. (а.с. 4-10).

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 01 грудня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 31 серпня 2020 року змінено, викладено його мотивувальну частину щодо вимог про відшкодування моральної шкоди у розмірі 4000,00 грн. у редакції цієї постанови. В іншій частині рішення суду залишено без змін (а.с.11-14).

Відповідно до частин четвертої-п`ятої статті 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Не потребують доказування преюдиціальне обставини, тобто, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому, не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (у тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом (постанова Верховного суду від 19 грудня 2019 року по справі № 916/1041/17).

Як встановлено судом, роботи визначені у договорі на виготовлення та подальше встановлення (облаштування) дерев`яного балкону, у встановлений строк, а саме: з 31 жовтня по 11 листопад 2018 року відповідачем не були виконані. Загальна вартість замовлення склала 9595,00 грн., сума авансу становила 4000,00 грн., а залишок - 5595,00 грн.

Рішенням суду було розірвано договір побутового підряду, стягнуто з відповідача аванс та пеню.

Згідно із частиною п`ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі коли виконавець не може (не хоче) виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день прострочення, споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством.

Абзацом 2 частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання в натурі.

За змістом статтей 546, 549, 611 Цивільного кодексу України, неустойка є видом забезпечення виконання зобов`язання та мірою цивільно-правової відповідальності. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач зазначає, що з врахуванням раніше зазначеного в позовній заяві по справі № 404/25/20 строку нарахування пені (365 днів з 29 грудня 2018 року по 29 грудня 2019 року), нових позовних заяв і нового строку нарахування пені та того факту, що порушення відповідачем свого обов`язку є триваючим і закінчилось лише 01 грудня 2020 року, він нараховує пеню за 30 календарних днів з 01 квітня 2020 року по 30 квітня 2020 року включно. Відповідно наданого позивачем розрахунку, зазначає, що розмір пені становить 8635,50 грн. (9595,00 грн. (вартість роботи, послуг) х 3% = 287,85 грн. (за один день) х 30 днів).

Однак, суд дійшов висновку про відсутність підстав до стягнення з відповідача пені за вказаний вище період, оскільки звертаючись до суду з позовом про розірвання договору, стягнення збитків, процентів, пені та моральної шкоди, цим правом позивач вже скористався згідно пункту 1 частини другої статті 258 Цивільного кодексу України і рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 31 серпня 2020 року у справі №404/25/20 вже було вирішено питання про її стягнення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення пені в розмірі 8635,50 грн. за період з 01 квітня 2020 року по 30 квітня 2020 року не підлягають задоволенню.

Керуючись Законом України «Про захист прав споживачів» статями 546, 549, 611 Цивільного кодексу України, статтями 4, 12, 76, 81, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , до фізичної-особи підприємця ОСОБА_2 , про стягнення пені, відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: фізична-особа підприємець ОСОБА_2 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ).

Повний текст рішення суду складено 12.12.2022 року.

Суддя Кіровського районного

суду міста Кіровограда Людмила КУЛІНКА

Суддя Кіровського Л. Д. Кулінка

районного суду

м.Кіровограда