Справа № 456/4719/21
Провадження № 2/456/339/2022
УХВАЛА

про відкладення підготовчого судового засідання

21 червня 2022 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бучківської В. Л. ,

за участю секретаря Балабанської О.Т.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Стрию справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Первинна профспілкова організація дільниці експлуатації тепловозів Львів Локомотивного депо Львів-Захід Вільної профспілки машиністів України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати незаконним та скасувати наказ (розпорядження) №293/ос від 13.08.2021 про припинення трудового договору (контракту), яким звільнено ОСОБА_1 з 14.08.2021 з посади машиніста-інструктора локомотивних бригад дільниці експлуатації локомотивів (ст.Стрий) Виробничого структурного підрозділу "Локомотивне депо Львів-Захід" Регіональної філії "Львівська залізниця" АТ "Українська залізниця"; поновити ОСОБА_1 на посаді машиніста-інструктора локомотивних бригад дільниці експлуатації локомотивів (ст. Стрий) Виробничого структурного підрозділу "Локомотивне депо Львів-Захід" Регіональної філії "Львівська залізниця" АТ "Українська залізниця" з 15.08.2021; стягнути з АТ "Українська залізниця" в особі Регіональна філія "Львівська залізниця" АТ "Українська залізниця" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь період вимушеного прогулу з 15.08.2021 по дату винесення рішення по справі; стягнути з АТ "Українська залізниця" в особі Регіональна філія "Львівська залізниця" АТ "Українська залізниця" на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірір 20000, 00 грн.; стягнути з АТ "Українська залізниця" в особі Регіональна філія "Львівська залізниця" АТ "Українська залізниця" на користь ОСОБА_1 судові витрати.

В підготовче судове засідання сторони не з`явилися, представник позивача адвокат Манукян М.А. подала заяву про відкладення розгляду справи, зважаючи на зайнятість в судовому розгляді справи в Миколаївському районному суді Львівської області у справі №441/272/15.

Суд оглянувши матеріали справи приходить до наступного висновку.

Указом Президента України №64/20211 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Законом України від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» відповідно допункту 31частини першої статті 85 Конституції України тастатті 5Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Верховною Радою України було постановлено затвердити Указ Президента України від 24 лютого 2022 року№ 64/2022«Про введення воєнного стану в Україні».

Указом Президента України №133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Законом України від 15.03.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» Верховною Радою України було постановлено затвердити вказаний Указ Президента України №133/2022 від 14.03.2022.

Наказом Голови Верховного Суду від 04.03.2022 встановлено особливий режим роботи судів й запроваджено відповідні організаційні заходи, згідно з яким, зокрема, справи, які не є невідкладними, розглядатимуться лише за наявності письмової згоди на це всіх учасників судового провадження, якщо суд не припинив здійснювати судочинство, учасники судових процесів мають можливість подати заяву про відкладення розгляду справ у зв`язку з воєнними діями та/або про розгляд справ у режимі відеоконференції за допомогою будь-яких технічних засобів, зокрема власних та запровадження воєнного стану на певній території є поважною причиною для поновлення процесуальних строків.

Також, суд враховує рекомендації Ради суддів України від 02.03.2022 щодо роботи судів в умовах воєнного стану, з них основні, зокрема, громадянам роз`яснюється можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із воєнними діями та можливість розгляду справ в режимі відеоконференції, розгляд справ по можливості відкладається (за винятком невідкладних судових розглядів), зважаючи на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя, справи, які не є невідкладними, розглядаються лише за наявності письмової згоди на це усіх учасників судового провадження та процесуальні строки по можливості продовжуються щонайменше до закінчення воєнного стану.

Згідно з ч. 2 ст. 20 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" №389-VІІІ від 12.05.2015 року в умовах воєнного стану не можуть бути обмежені права і свободи людини і громадянина, передбачені частиною другою статті 64 Конституції України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі не повідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч.1 ст. 212 ЦПК України суд може постановити ухвалу про участь учасника справи у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду, визначеному судом. У клопотанні про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду в обов`язковому порядку зазначається суд, в якому необхідно забезпечити її проведення. Таке клопотання може бути подано не пізніш як за п`ять днів до відповідного судового засідання. Копія ухвали про участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду негайно надсилається до суду, який зобов`язаний організувати її виконання, та особі, яка братиме участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

На виконання Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", відповідно до пункту 10 частини першої статті 152, частини п`ятої статті 153 Закону України "Про судоустрій і статус судів" затверджено Порядок роботи з технічними засобами відеоконференції зв`язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза межами приміщення суду.

Наказом Державної судової адміністрації України №196 від 23.04.2020 «Про внесення змін до Порядку роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза межами приміщення» затверджено Порядок роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза межами приміщення.

Враховуючи наведені обставини та зважаючи на вимоги п.1 ч.2 ст. 223 та ч.2 ст. 247 ЦПК України, суд приходить до висновку, що підготовче судове засідання слід проводити без фіксування його за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, а розгляд справи відкласти та повідомити сторін про дату його проведення.

Окрім цього, суд вважає за необхідне звернути увагу сторін та їх представників на таке.

Позовна заява ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Первинна профспілкова організація дільниці експлуатації тепловозів Львів Локомотивного депо Львів-Захід Вільної профспілки машиністів України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу надійшла до суду 15 вересня 2021 року.

Підготовчі судові засідання були призначені на 11.00 год. 28.10.2021; 11.00 год. 03.12.2021; 10.00 год. 05.01.2022; 16.30 год. 07.02.2022; 12.00 год. 22.02.2022; 16.30 год. 14.03.2022; 14.30 год. 19.04.2022; 16.00 год. 05.05.2022; 12.30 год. 30.05.2022; 16.00 год. 21.06.2022. Підготовчі судові засідання не були проведені з причин, що не залежали від суду. Так сторони та їх представники не з`являючись в судові засідання, почергово подавали клопотання про їх відкладення, покликаючись на різні підстави.

Згідно із статтею 210 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, який із дня відкриття провадження у справі не може перевищувати 60 днів для підготовчого провадження і 30 днів для розгляду по суті.

Розумність строків розгляду справи згідно статті 2 ЦПК України належить до основних засад (принципів) цивільного судочинства і є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, та про що неодноразово вказував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідллендер проти Франції»).

Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У справі «Беллет проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

При цьому суд зауважує, що відповідно до частини 1 статті 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Феномен зловживання процесуальними правами як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає у тому, що при зловживанні процесуальними правами відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав. Це положення відповідає загальнотеоретичним розробкам конструкції зловживання правом, в яких воно нерідко визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав. Суб`єкт цивільного судочинства свої цивільні процесуальні права має здійснювати відповідно до їх призначення, яке або прямо визначено змістом того чи іншого суб`єктивного права, або вочевидь випливає з логіки існування того чи іншого суб`єктивного процесуального права.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом (ч. 4 ст. 44 ЦПК України).

Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. Не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами 2-5 цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом (ст. 13 ЦК України).

Тлумачення зазначених норм свідчить, що потрібно розмежовувати зловживання процесуальними правами та зловживання матеріальними (цивільними) правами.

Вказані правові конструкції відрізняються як по суті, так і за правовими наслідками щодо їх застосування судом.

При зловживанні процесуальними правами суд має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання, позов, чи застосувати інші заходи процесуального примусу.

Натомість правовим наслідком зловживання матеріальними (цивільними) правами може бути, зокрема, відмова у захисті цивільного права та інтересу, тобто відмова в позові (Постанова Верховного Суду від 3 червня 2020 року у справі № 318/89/18 (провадження № 61-128св19)).

При цьому, суд зазначає, що ЄСПЛ застосовує положення, передбачене ч. 3 ст. 35 Європейської Конвенції з прав людини, де вказано, що суд оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на подання заяви.

Зловживання правом - це особливий вид правової поведінки, який полягає у використанні особою своїх прав у недозволені способи, що суперечать призначенню права, внаслідок чого завдаються збитки (шкода) суспільству, державі, окремій особі.

Стримування зловживання правом - це боротьба не з самою поведінкою, а з конкретними проявами правової поведінки, що завдають шкоди суспільству й особі.

Реалізація принципу змагальності в цивільному судочинстві спонукає учасників справи та їх представників до використання всіх можливих механізмів захисту права, у зв`язку з чим ними можуть допускатися і певні зловживання. Водночас слід наголосити, що зловживання правом має розглядатися як процесуальне правопорушення виключно за умови встановлення причино-наслідкового зв`язку між зловживанням та завданою шкодою (встановленням певних ризиків) іншому учаснику справи. Тобто зловживання процесуальним правом як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає в порушенні умов належної реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав іншими учасниками справи.

Верховний Суд трактує зловживання як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення, що полягає у зловживанні процесуальними правами, за якого відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав, і визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав (ухвала ВС від0 6.09.2018, справа №552/2378/17).

Процесуальні права та обов`язки учасників справи визначені ст. 43 Цивільного процесуального кодексу України. Зокрема, учасники справи мають право: подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом, брати участь у дослідженні доказів, ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Водночас учасник справи зобов`язаний: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, подавати усі наявні у нього докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази, надавати суду повні й достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду, розглядаючи справу №552/2378/17, визначив зловживання, як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає у тому, що при зловживанні процесуальними правами відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав.

Ознаками зловживання процесуальними правами є: недобросовісність; нечесність; відсутність відкритості поведінки; відсутність поваги до інтересів іншої сторони договору або відповідних правовідносин.

Це підтверджується постановою Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 11 листопада 2019 року у справі №337/474/14.

«Основною ознакою зловживання процесуальними правами є відсутність наміру вирішити реально існуючий цивільний спір, або забезпечити захист свого реально порушеного права, або намір перешкодити законнім діям інших осіб шляхом звернення до суду та створення штучного судового спору, або використання судового спору як способу не виконувати вимоги законодавства щодо здійснення визначених ним дій» (окрема думка судді Валентини Сімоненко щодо постанови ВС від 02 жовтня 2019 року у справі №750/3021/18).

Таким чином, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Зловживання процесуальними правами не допускається.

Неприпустимість зловживання процесуальними правами є однією з основних засад цивільного судочинства.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

На підставі наведеного, в судовому засіданні 07 липня 2022 року судом буде оцінено обставини, які характеризують процесуальну поведінку сторін щодо систематичної неявки у судові засідання, що може бути судом розцінено як зловживання сторонами своїми процесуальними правами, у випадку встановлення підстав, передбачених законом.

Керуючись ст.ст. 223, 247, 260 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Підготовче судове засідання в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Первинна профспілкова організація дільниці експлуатації тепловозів Львів Локомотивного депо Львів-Захід Вільної профспілки машиністів України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відкласти до 12.00 год. 07.07.2022.

В підготовче судове засідання викликати всіх осіб, які беруть участь у справі.

Копію ухвали надіслати сторонам для відома.

Ухвала окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя В.Л.Бучківська