Справа № 456/2015/21
Провадження № 2/456/226/2022
РІШЕННЯ

іменем України

04 жовтня 2022 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Шрамка Р. Т. ,

з участю секретаря: Панилик О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию справу №456/2015/21 за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , про відшкодування матеріального збитку, яка складає 14659,17 грн., моральної шкоди в розмірі 20000 грн., завданої внаслідок ДТП, витрат за проведення авто товарознавчої експертизи та витрат на професійну правову допомогу.

В обґрунтування позову зазначив, що 29.12.2020 року близько 11:50 год., керуючи автомобілем марки «OPEL Astra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вул. Богдана Хмельницького, м. Стрий, Львівської області. Проїжджаючи повз туристичне агентство «Тур-Захід», їхній, неналежно закріплений рекламний щит, вилетів на проїжджу частину дороги, вулиці Б. Хмельницького, вдаривши та спричинивши значні пошкодження його автомобіля. Позивач, звернувся до власника туристичної агенції «ТУР-ЗАХІД» ОСОБА_3 , для того, щоб врегулювати цю проблему, однак гр. ОСОБА_3 , в некоректній формі, відмовився владнати проблему на місці та заявив, що завдані ним збитки він відмовляється відшкодовувати.

Оскільки гр. ОСОБА_3 , відмовився в добровільному порядку вирішити проблему, він змушений був викликати працівників поліції для фіксування протиправних дій та надання пояснень.

Також 29.12.2020 року ним була подана заява начальнику Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області щодо вищезгаданих обставин з метою прийняття мір до гр. ОСОБА_3

12 січня 2021 року була отримана відповідь від ГУ НПУ Львівської області Стрийського районного управління поліції за вих. № 15537, якою повідомили про те, що перевірку по даному факту було припинено у зв`язку з відсутністю ознак кримінального правопорушення, так як згідно ст. 11 ч. 2 КК України не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі. Одночасно повідомили мене про те, що по даному факту може звернутись в Стрийський міськрайонний суд Львівської області із поданням цивільного позову.

02 березня 2021 року, було подано адвокатський запит до Стрийського районного управління поліції Головного управління НП у Львівській області з метою ознайомлення з матеріалами перевірки ЖЄО № 15537 від 29.12.2020 року, щодо пошкодження мого автомобіля.

Так, з довідки про результати проведення перевірки за зверненням ОСОБА_1 , вбачається, що Інспектором СРПП № 4 ПП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області, старшим лейтенантом поліції, ОСОБА_4 , та начальником СРПП № 4 ПП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області, майором поліції, Русин І., встановлено, що 29.12.2020 року близько 12:19 год., на вул. Б. Хмельницького, 9 у м. Стрий було пошкоджено транспортний засіб марки «Опель Астра», д.н.з. НОМЕР_1 , а саме пошкоджено капот та праву частину бампера рекламним щитом підприємства «Тур-Захід», який був неналежно закріплений та вилетів на проїжджу ділянку дороги.

Згідно з Висновком експерта №21 судової автотоварознавчої експертизи, враховуючи вартість ремонтно-відновлюваних робіт, позивачу було завдано матеріальний збиток в сумі 14 659,17 грн.

Крім матеріальних збитків, позивачу спричинена моральна шкода, яка полягає у завданих моральних та душевних стражданнях, які супроводжуються страхом можливого повторення подій, порушенням сну, тривогою, різкими перепадами настрою, а також негативними спогадами та переживаннями. З того часу, як відбулось ДТП, позивач постійно перебуває в емоційній напрузі, від чого швидко втомлюється, а також не може сконцентруватись на роботі та важливих побутових проблемах. На тривалий час після ДТП йому та його близьким довелося використовувати громадський транспорт, що викликало суттєві незручності у пересуванні. Багато справ, запланованих раніше, що потребували пересування автотранспортом, довелося відкласти, а від деяких з них взагалі змушений був відмовитись, що спричинило проблеми з роботою.

Розмір душевних страждань і страждань родини оцінює в 20000 гривень.

В свою чергу представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 15 ЦПК України).

Отож для захисту своїх прав, також уклав угоду з адвокатом, який підготував необхідні документи для звернення до Стрийського міськрайонного суду Львівської області. Розмір його послуг становить 3500 гривень 00 копійок.

Також ним сплачена вартість експертної автотоварознавчої експертизи в розмірі 3000 гривень згідно Договору № 21-21 про виконання судової експертизи від 25.01.2021 року.

Тому просив стягнути з відповідача, на його користь, суму матеріального збитку, яка складає 14 659,17 гривень, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3500 гривень, 20000 гривень відшкодування моральної шкоди та 3000 гривень витрат за проведення автотоварознавчої експертизи.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити та додатково зазначив, що причинною падіння рекламного щита, який належав туристичній агенції «Тур-Захід», було неналежне закріплення його власником, а точніше повна відсутність такого закріплення першим, проте відповідач навіть не намагався його закріпити, чим наразив на небезпеку громадян, їхнє життя та здоров?я та завдав позивачу майнової шкоди в результаті чого останній зазнав також і моральної шкоди, а тому причиною ДТП не можуть слугувати форс-мажорні обставини, а саме несприятливі погодні умови на які посилається відповідач.

Відповідач подав до суду відзив, в якому вказав, що в даному ДТП немає причинно-наслідкового зв?язку, оскільки рекламний щит самостійно не може рухатись. Немає доказів, який предмет, через які обставини, як саме і на якій частині дороги отримав пошкодження транспортний засіб позивача. Сам по собі рекламний щит «Тур-Захід», який зі слів позивача нібито був неналежно закріплений, безпричинно не міг би вилетіти на проїзну частину дороги та пошкодити автомобіль, в той час як він рухався, а не стояв на місці. А тому стверджувати, що, відповідач повинен понести відшкодування за пошкодження автомобіля, коли його в той час навіть не було поблизу, не допускається можливим, оскільки ДТП як такої не було, та немає достовірних даних про причини пошкодження транспортного засобу.

Немає доказів, що саме рекламний щит «ТУР-ЗАХІД» пошкодив автомобіль позивача, немає об?єктивних даних якби він опинився на дорозі, як він вилетів на дорогу, та в який період часу, оскільки, у своїй заяві позивач вказує, що ця подія відбулася о 11 год. 50 хв., а згідно довідки про результати перевірки за зверненням гр.. ОСОБА_1 від 29.12.2020 року Стрийської РУП ( ЖЄО N2 15537 від 29.12.2020 р.) вказано час пошкодження 12 год. 19 хв., тому виникає сумнів пошкодження в часі: 11год.50хв. чи 12 год. 19 хв.

Крім цього, у своїй заяві від 29.12.2020 р. позивач вказує на реальній сумі пошкодження у розмірі 7000 грн. за розбитий капот і праву частину бампера. А вже у позові сума відновлювального ремонту становить 14659, 17 грн. При цьому позивач посилається на висновок Експерта № 21 судової автотоварознавчої експертизи від 15.02.2021 p., який зроблений без присутності відповідача.

Даний висновок експертизи не може братися судом до уваги, оскільки вона зроблена через півтора місяці від події пошкодження, за цей проміжок часу могли статися ще різноманітні пошкодження автомобіля саме з вини позивача. У матеріалах справи немає жодних підтверджуючих документів, що проведено ремонт автомобіля, та заміна пошкоджених частин, немає квитанцій про суми грошових витрат, які поніс позивач під час проведення відновлювального ремонту свого автомобіля. Сама експертиза не є доказом витрат позивача. Щодо задоволення відшкодування моральної шкоди, вважає, що вона відшкодовується лише у тому випадку, коли є наявна вина особи, яка її завдала. В даному випадку в його діях немає жодної вини, на підставі викладеного, просив відмовити позивачу ОСОБА_1 у задоволенні його позовних вимог в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача адвокат Турчин Ю.І., позовні вимоги заперечила та вказала, що відповідач ОСОБА_3 , до відповідальності за неналежне встановлення рекламного щита не притягався, як і не притягався за створення дорожньо-транспортної пригоди за участі позивача. Факт ДТП жодним чином не зафіксований.

Відповідно до листа Стрийського РУП №13537 від 12.01.2021 ознаки кримінального правопорушення в діях відповідача відсутні, оскільки не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого КК України, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній особі.

Долучений до матеріалів справи відеозапис не містить дати та часу події, не підтверджує те, що реклама належить саме туристичній агенції «ТУР-ЗАХІД» та що рекламний щит був неналежно закріплений його власником, як і не підтверджує той факт, що саме рекламним щитом туристичної агенції «ТУР-ЗАХІД» була завдана шкода автомобілю позивача.

Те, що рекламний щит належав туристичній агенції «ТУР-ЗАХІД» та був неналежно закріплений його власником лише припущення позивача.

Листом ВК Стрийської міської ради №3.22/К-1062 від 03.11.2021 відповідно до якого за результатами обстеження, проведеного в ході розгляду звернення, перед туристичною агенцією «ТУР-ЗАХІД» тимчасових виносних спеціальних конструкцій зовнішньої реклами не виявлено.

На підтвердження розміру матеріальної шкоди позивачем долучено висновок експертизи № 21, складений судовим експертом Вербовим В.В. 15.02.2021, однак такий складений через 1,5 місяця після події, а тому не може братися судом до уваги, оскільки за такий проміжок часу могли статися ще різноманітні пошкодження автомобіля саме з вини позивача.

Крім цього, жодного доказу (квитанцій, чеків, платіжних доручень) на підтвердження понесення ним витрат на відновлювальний ремонт автомобіля позивачем до матеріалів справи не долучено. Відтак, визначити розмір збитків, що підлягають відшкодуванню позивачу неможливо, оскільки не надано доказів реальної вартості виконаних робіт, необхідних для відновлення пошкодженого автомобіля.

Крім того, у своїй заяві від 29.12.2020 позивач вказав, що завдані йому матеріальні збитки становлять 7000 грн. та вказує, що в автомобілі наявні такі ушкодження: розбитий капот та права частина бампера. Згідно з висновком експерта судової автотоварознавчої експертизи №21 від 15.02.2021 під час експертного огляду автомобіля марки OPEL Astra, р.н. НОМЕР_2 , підлягають ремонту та заміні капот пошкоджений із заламами та згинами зовнішньої та підсилюючої панелей в передній правій зоні (потребує заміні); блок-фара права пошкоджена задирами розсіювача та зламом корпуса (потребує заміні); облицювання переднього бампера пошкоджене з задирами профіля в правій зоні (ремонт), вартість відновлювального ремонту автомобіля марки OPEL Astra, р.н. НОМЕР_2 , на момент дослідження становить 27365,43 грн., вартість матеріального збитку, який заподіяно власнику автомобіля, внаслідок пошкодження під час ДТП 29.12.2020, на момент дослідження становить 14659,17 грн.

Крім того, згідно з листом Львівського регіонального центру з гідрометеорології (Львівський РЦГМ) №9912-08/06.2-422 від 10.05.2022 29.12.2020 з 09:43 год. до 17:00 год. спостерігалось небезпечне метеорологічне явище І рівня небезпечності, з максимальною швидкістю в поривах 24 м/с, що відповідно до шкали Бофорта дорівнює 9 балів і характеризується як шторм, що свідчить про те, що дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок непереборної сили, стихійного лиха.

Більше того, допитаний в судовому засіданні 22.07.2022 свідок пояснив, що 29.12.2020 був дуже сильний вітер, внаслідок чого по вулиці Б. Хмельницького літало безліч вивісок та реклам, тому він біг до своєї машини, щоб уникнути пошкоджень свого автомобіля.

Таким чином, позивачем не доведено обставин, які б свідчили про допущені відповідачем порушення прав позивача, як власника автомобіля, що потягнуло за собою наслідки заподіяння майнової шкоди, відповідач до відповідальності не притягався, оцінка розміру заподіяної шкоди визначена висновок експертизи № 21, тобто через 1,5 місяця після події, без належного підтвердження реально понесених витрат на відновлювальний ремонт. При цьому, жодними належними та допустимими доказами не доведено, що шкода автомобілю позивача була заподіяна внаслідок неправомірних дій відповідача, як і не доведена вина відповідача, а в силу положень ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, тому відсутні підстави для задоволення позову.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як встановлено судом, що 29 грудня 2020 року близько 12 год. 19 хв. по вул. Б.Хмельницького, 9 в м. Стрий Львівської області, позивач ОСОБА_1 , рухався на належному йому автомобілі марки «Опель Астра» реєстраційний номер НОМЕР_3 . Під час руху, його автомобіль було пошкоджено рекламним щитом підприємства «Тур-Захід», який був неналежно закріплений та вилетів на проїжджу частину ділянки дороги, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження. При спілкуванні із директором туристичної агенції «Тур-Захід», останній відмовився від надання будь-яких пояснень з приводу даного факту.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу згідно з висновку експерта №21 судової автотоварознавчої експертизи, завдано матеріальний збиток в сумі 14659,17 грн.

З матеріалів справи вбачається, що 29.12.2020, ОСОБА_5 звернувся до Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області віз заявою, згідно якої просив прийняти міри до гр. ОСОБА_2 , який є директором підприємства «Тур-Захід», яке знаходиться за адресою: м. Стрий, вул. Б.Хмельницького, 9 Львівської області, рекламний щит якого, був закріплений неналежним чином, та вилетів на проїжджу ділянки дороги, внаслідок чого пошкодив належний йому транспортний засіб «Опель Астра» номерний знак НОМЕР_2 , розбивши капот та праву частину бампера, чим завдав матеріальних збитків на суму близько 7000 грн.

Згідно довідки про результати проведеної перевірки за зверненням гр. ОСОБА_1 , від 29.12.2020, Стрийський РУП встановлено, що в ході опитування заявника, встановлено, що 29.12.2020 близько 12 год. 19 хв., на вул. Б.Хмельницького, 9 в м. Стрий було пошкоджено його транспортний засіб марки «Опель Астра» номерний знак НОМЕР_2 , а саме пошкоджено капот та праву частину бампера рекламним щитом підприємства «Тур - Захід», який був неналежно закріплений та вилетів на проїжджу ділянки дороги. При спілкуванні із директором туристичної агенції «Тур - Захід», останній відмовився від надання будь-яких пояснень з приводу даного факту.

З повідомлення Стрийського РУП від 12.01.2021 вбачається, що перевірку по факту пошкодження автомобіля марки «Опель Астра» номерний знак НОМЕР_2 було припинено у зв?язку з відсутністю ознак кримінального правопорушення, так як згідно ст. 11 ч. 2 КК України не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння передбаченого цим Кодексом, яле через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Згідно висновку експерта №21 від 15.02.2021, судової авто товарознавчої експертизи згідно договору №21-21 від 25.01.2021, вбачається, що вартість матеріального збитку, який заподіяно власнику автомобіля «Опель Астра» реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок пошкодження під час ДТП 29.12.2020 на момент дослідження становить 14659,17 грн.

Згідно повідомлення виконавчого комітету Стрийської міської ради від 03.11.2021 №3.22/К-1062, вбачається, що на письмове звернення позивача від 07.10.2021, щодо розміщення об`єктів зовнішньої реклами на пішохідній (тротуарній) доріжці перед туристичною агенцією « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (м.Стрий, вул.Б.Хмельницького, 9), вказали, що за зазначеною адресою здійснює підприємницьку діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_3 . Ознайомившись із зверненням, підприємець повідомив, що на тротуарі перед приміщенням туристичної агенції рекламні засоби не розміщує. За результатами обстеження, проведеного в ході розгляду звернення, перед туристичною агенцією «Тур-Захід» тимчасових виносних спеціальних конструкцій зовнішньої реклами не виявлено. Підприємцю ОСОБА_3 роз`яснено, що рішенням виконавчого комітету Стрийської міської ради від 18.02.2010 № 58 затверджено «Порядок розміщення зовнішньої реклами у місті Стрию». Цей Порядок розроблений згідно з Законом України «Про рекламу» та постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 № 2067 «Про затвердження Типових правил розміщення зовнішньої реклами». Пунктом 3.2. Порядку визначено, що спеціальні конструкції не повинні створювати перешкод для проходу пішоходів, прибирання вулиць і тротуарів. Рішенням виконавчого комітету Стрийської міської ради від 19.02.2015 № 47 «Про внесення змін та доповнень до «Порядку розміщення зовнішньої реклами у місті Стрию» Порядок доповнено пунктом 6.1.2. відповідно до вказаного пункту забороняється розташовувати рекламні засоби на пішохідних доріжках та алеях, якщо це перешкоджає вільному руху пішоходів.

Свідок ОСОБА_5 , в судовому засіданні пояснив, що 29.12.2020 біля 11 год. 30 хв., рухався тротуаром зі сторони Майдану Ринок в сторону магазину «Сільпо», по вул. Б.Хмельницького. В даний час був сильний вітер. Перебуваючи біля будинку номер АДРЕСА_1 , бачив, що рекламний щит, на якому був надпис «Тур-Захід» посунувся вітром. Його здуло із тротуару, а згодом почув звук зіткнення щита із авто. Самого удару не бачив, оскільки йому загороджував бачення мікроавтобус.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно з ч. 1 ст. 15, ч. 1, п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ч. 1, ч. 2 п. 1, ч. 3 ст. 22 ЦК України).

У відповідності до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

В силу ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК України).

Статтею 1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Зі змісту викладених норм випливає, що обов`язок доказування розподіляється таким чином, що позивач доказує наявність шкоди та її розмір, а відповідач - відсутність його вини в заподіянні шкоди.

Відносини, що виникають у зв`язку з розміщенням зовнішньої реклами у населених пунктах, та визначають порядок надання дозволів на розміщення такої реклами регулюються Типовими правилами розміщення зовнішньої реклами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 року № 2067, пунктом 42 яких визначено, що відповідальність за технічний стан рекламних засобів, порушення вимог техніки безпеки під час розташування та експлуатації рекламних засобів несе розповсюджувач зовнішньої реклами згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 16 ЗУ «Про рекламу» розміщення зовнішньої реклами у населення пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських селищних, міських рад.

Однією з основних засад судочинства, встановлених ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а згідно зі ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. ст. 13, 76, 80, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ст. 89 ЦПК України).

Оцінюючи вищевказані докази в їх сукупності, суд вважає доведеним факт заподіяння матеріальної шкоди в результаті пошкодження автомобіля марки «Опель Астра» номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є позивач ОСОБА_1 , з вини відповідача ОСОБА_3 , а саме внаслідок падіння 29.12.2020 на зазначений транспортний засіб об?єкту зовнішньої реклами типу «щита» по АДРЕСА_1 .

При цьому, доказів у спростування того, що шкода завдана позивачеві не з вини відповідача матеріали справи не містять та відповідачем не надано.

Твердження представника відповідача, що рекламний щит не належав туристичній агенції « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та був належно закріплений, спростовується долученим до матеріалів справи відеозаписом, яким зафіксовано момент заподіяння матеріальної шкоди позивачу (спричинення пошкодження належному йому транспортному засобу), показаннями свідка, та так і самим позивачем і його представником, які обґрунтовано не заперечили вказаного факту, а саме належності даного об?єкту зовнішньої реклами туристичній агенції « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Посилання відповідача на лист Львівського регіонального центру з гідрометеорології (Львівський РЦГМ) №9912-08/06.2-422 від 10.05.2022, про те, що 29.12.2020 з 09:43 год. до 17:00 год. спостерігалось небезпечне метеорологічне явище І рівня небезпечності, з максимальною швидкістю в поривах 24 м/с, що відповідно до шкали Бофорта дорівнює 9 балів і характеризується як шторм, та свідчить про те, що дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок непереборної сили, стихійного лиха, судом не береться до уваги, оскільки відповідно до п. 42 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджений постановою КМУ № 2067 від 29.12.2003 р. відповідальність за технічний стан рекламних засобів, порушення вимог техніки безпеки під час розташування та експлуатації рекламних засобів несе розповсюджувач зовнішньої реклами.

Додатково слід зазначити, що заперечення представника відповідача, щодо проведеного експертного дослідження з визначенням вартості матеріального збитку та суми вказаної експертом, суд не бере до уваги, оскільки ні відповідачем, ні його представником, в судовому засіданні не заявлялось клопотання про проведення судової автотоварознавчої експертизи, що свою чергу, суд оцінює даний доказ як належним так і допустимим.

З урахуванням наведених обставин та враховуючи положення викладених норм чинного законодавства України, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача щодо стягнення з відповідача на його користь 14659,17 грн. відшкодування завданої матеріальної шкоди.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди знайшли своє підтвердження.

Щодо вимоги позивача ОСОБА_1 , про стягнення з відповідача на його користь моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 20000,00 гривень, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.01.1995 р. під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до п. 9 Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

В частині відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що позивачу ОСОБА_1 , були спричинені моральні страждання, які полягали у моральних стражданням, а також душевних страждань перенесених під час ДТП. Судом встановлено, що з боку відповідача заподіяно позивачу ОСОБА_1 , моральні страждання, у зв`язку з чим вважає за необхідним задовольнити вимогу ОСОБА_1 , частково та стягнути на його користь 5000 грн. 00 коп. моральної шкоди, в задоволенні решти вимог щодо стягнення моральної шкоди слід відмовити за недоведеністю.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивачі знайшли підтвердження під час судового засідання, суд вважає, що позовна заява підлягає в задоволенню в частині стягнення матеріальної шкоди в повному обсязі, а частині відшкодування моральної шкоди частково.

Згідно ст. 141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем ОСОБА_1 , при подачі позову було сплачено судовий збір в розмірі 908,00 грн., тобто із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме 908,00 грн.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

У зв`язку із залученням судового експерта з метою проведення судової автотоварознавчої експертизи позивач поніс витрати на її проведення у розмірі 3000 грн., що підтверджується квитанцією за №56 від 02.02.202 року. Вказана сума підлягає відшкодуванню позивачу шляхом стягнення з відповідача в його користь.

Що стосується стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, то суд виходить з такого.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1)розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як роз`яснено у п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Отже, стороні, на користь якої прийняте рішення, для отримання відшкодування витрат на правову допомогу слід довести: факт і тривалість надання їй правової допомоги; факт надання допомоги адвокатом або іншим фахівцем у галузі права; факт оплати правової допомоги.

В підтвердження понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу позивачем не доданого жодного доказу, щодо проведення таких оплат, а тому суд приходить до висновку про відмову в цій частині позовних вимог.

Керуючись ст..7, 10, 259, 263-268 ЦПК України суд, -

вирішив:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ФОП ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 14659 (чотирнадцять тисяч шістсот п?ятдесят дев?ять) грн.. 17 коп., судові витрати в сумі 3908 (три тисячі дев?ятсот вісім) грн.. 00 коп. та моральну шкоду в сумі 5000 (п?ять тисяч) грн.. 00 коп.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3500 (три тисячі п?ятсот) грн.. 00 коп. та моральної шкоди в сумі 15000 (п?ятнадцять тисяч) грн.. відмовити.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення суду виготовлений 13 жовтня 2022.

Суддя Р. Т. Шрамко