Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2149/21

15 червня 2022 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - Грещука Р.П.,

секретарів - Кушнірчук М.Д., Нагорняк Г.М.,

з участю: позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Лозяка Т.І. ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до КНП «Надвірнянська центральна районна лікарня» Надвірнянської міської ради про стягнення додаткової заробітної плати, -

ВСТАНОВИВ:

07.10.2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом доКНП «Надвірнянська ЦРЛ» Надвірнянської міської ради про стягнення додаткової заробітної плати.

Просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з КНП «Надвірнянська центральна районна лікарня» Надвірнянської міської ради на її користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 45500 грн. 00 коп.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позовній заяві та просила їх задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача - КНП «Надвірнянська ЦРЛ» Надвірнянської міської ради в судовому засіданні позов не визнав з підстав, викладених у відзиві на позов, який наявний в матеріалах справи.

Просив суд відмовити ОСОБА_1 в задоволенні її позовних вимог.

Вислухавши пояснення сторін, показання свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення позовних вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи та за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною 1 ст.77 ЦПК України закріплено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а ч.2 цієї статті визначено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги, чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ч.2 ст.78 ЦПК України вбачається, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В той же час ч.1 ст.81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У своїх позовних вимогах позивач ОСОБА_1 посилається на те, що вона знаходиться у трудових відносинах з КНП «Надвірнянська ЦРЛ» Надвірнянської міської ради, що підтверджується записами у її трудовій книжці (а.с.5-6).

Вважає, що під час її перебування у трудових відносинах із відповідачем, даною установою їй не було нараховано додаткову заробітну плату (премію) у розмірі близько 45500 грн. 00 коп., відповідно до додатків 2Б та 2В «Тимчасового положення про оплату праці та матеріальне стимулювання працівників КНП «Надвірнянська ЦРЛ» від 15.04.2021 року.

Позивач зазначає, що зокрема у додатку 2В «Правила та принципи преміювання працівників, що надають спеціалізовану медичну допомогу» Тимчасового положення від 15.04.2021 року йдеться про щоквартальне визначення залишкового фонду кожного структурного підрозділу після виплати основних частин заробітної плати, відповідно до тарифної сітки з підвищеннями, доплатами та надбавками, сплати податків та після сплати всіх видатків на надані послуги. Виділення 70% даного фонду на преміювання працівників структурний підрозділів.

Також вказала, що оскільки відповіді від відповідача на запит №8/3а від 03.08.2021 року не було отримано, то вона наводить приблизні дані по роботі центру нефрології та діалізу за II квартал 2021 року, а саме відповідно до даних НСЗУ по оплаті надавачам медичної допомоги за програмою медичних гарантій, надавач послуг КНП «Надвірнянська ЦРЛ» за напрямом гемодіаліз отримав 2911896 грн. за II квартал 2021 року. По матеріальних відомостях витрачено 1462892 грн.

Середньомісячна витрата на оплату праці на одну особу по даних НСЗУ складає близько 12000 грн. Кількість працівників діалізу - 19 осіб. Витрати на заробітну плату приблизно складають 684000 на II квартал 2021 року. Відповідно до усних розрахунків бухгалтерії по службовій записці завідувача центру від 18.08.2021 року, інші витрати центру нефрології та діалізу складають близько 50000 (лабораторні та інструментальні обстеження, консультації суміжних спеціалістів та ін.).

Отже, на думку позивача, залишковий фонд центру нефрології та діалізу за II квартал 2021 року орієнтовано становить 500000 грн.

Крім того, позивач зазначила, що відповідно до додатку 2в Тимчасового положення про оплату праці та матеріальне стимулювання працівників КПН «Надвірнянська ЦРЛ» від 15.04.2021 року, дозволяється 70% даного фонду виділити на преміювання працівників центру. В II кварталі 2021 року в центрі нефрології та діалізу працювало 19 працівників, із яких 1 завідуючий, 2 лікарі, 9 медичних сестер, 2 молодші м/с, 2 техніки, 1 лаборант, 1 фельдшер-лаборант, тому по правилах преміювальна вартість 1 мінімальної одиниці складає близько 13000 грн.

Оскільки коефіцієнт завідувача центру становить 3.5 од., вона претендує на 45500 грн., тобто 13000 * 3.5 = 45500 грн.

Таким чином, як вважає позивач, враховуючи наведене, позитивні критерії оцінки діяльності працівників центру нефрології та діалізу даного КНП, відсутність заборгованості по заробітній платі на кінець II кварталу 2021 року та з врахуванням додатків до Тимчасового положення про оплату праці та матеріальне стимулювання працівників КПН «Надвірнянська ЦРЛ» їй повинна бути нарахована додаткова заробітна плата, а тому вона просить суд задоволити її позовні вимоги.

Разом з тим, суд констатує наступне:

Статтею 43 Конституції України регламентовано, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Згідно ч.1 ст.21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовим договором можуть встановлюватися умови щодо виконання робіт, які вимагають професійної та/або часткової професійної кваліфікації, а також умови щодо виконання робіт, які не потребують наявності у особи професійної або часткової професійної кваліфікації.

Питання регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту, визначається Кодексом Законів про працю України, Законом України «Про оплату праці», іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 1 ст.94 КЗпП України визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ст.97 КЗпП України (чинної на момент виникнення спірних правовідносин), оплата праці працівників здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці. Оплата може провадитися за результатами індивідуальних і колективних робіт.

Форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом.

Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті.

Власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами.

Оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Згідно ст.2 ЗУ «Про оплату праці», у структуру заробітної плати входить основна заробітна плата, додаткова заробітна плата та інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

Основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Таким чином, при вирішенні спорів про виплату премій необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат.

В судовому засіданні перевірено, що умови нарахування та виплата премії в даній установі регулюється - Тимчасовим положенням про оплату праці та матеріальне стимулювання працівників КНП «Надвірнянська ЦРЛ» Надвірнянської міської ради.

Відповідно до п.2 додатку №2 вказаного положення, матеріальне стимулювання здійснюється за наказом директора підприємства на основі рішення двосторонньої комісії, однією із сторін такої комісії передбачаються профспілкові комітети. До повноважень такої комісії належить оцінювання роботи підприємства та окремих структурних підрозділів, проведення аналізу пропозицій щодо преміювання працівників, перевірка виконання виробничих завдань, ефективність праці, прийняття рішення про виплату премії та її розміру, тощо (а.с.42).

Таким чином, преміювання працівників за одноособовим рішенням керівника підприємства не допускається.

Разом з тим, як з`ясовано судом в процесі судового розгляду даної справи, засідання двосторонньої комісії щодо преміювання працівників, в тому числі за результатами роботи у II кварталі 2021 року не проводилось і будь-яких звернень щодо організації таких засідань зі сторони профспілок не надходило.

Згідно ст.12 ЗУ «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», професійні спілки, їх об`єднання у своїй діяльності незалежні від державних органів та органів місцевого самоврядування, роботодавців, інших громадських організацій, політичних партій, їм не підзвітні і не підконтрольні.

Профспілки самостійно організовують свою діяльність, проводять збори, конференції, з`їзди, засідання утворених ними органів, інші заходи, які не суперечать законодавству.

Забороняється втручання державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, роботодавців, їх об`єднань у статутну діяльність профспілок, їх організацій та об`єднань.

Таким чином, діяльність двосторонньої комісії з преміювання не залежить виключно від роботодавця.

Також, в ході розгляду справи достовірно перевірено, що нарахування та виплата премії не є обов`язковими і залежать від рішення колегіального органу.

Крім того, в судовому засіданні також встановлено, що як в КНП «Надвірнянська ЦРЛ» Надвірнянської міської ради так і в інших закладах охорони здоров`я по всій території України спостерігалося складне фінансове становище, в тому числі затримки по виплаті заробітної плати.

Вказана обставина підтверджується копіями фінансового звіту за І півріччя 2021 року та за 9 місяців 2021 року, що містяться в матеріалах справи, згідно яких витрати підприємства перевищують доходи на 12884,7 тис.грн. та 19439,0 тис.грн. відповідно (а.с.47-48, 49-50).

Наведене також висвітлено в листі Міністерства охорони здоров`я України від 01.10.2021 року за №10-10/28906/2-21, за результатами проведеної на виконання доручення Прем`єр міністра України від 13.09.2021 року №41733/1/1-21 онлайн-наради з представниками Міністерства фінансів України, Міністерства економіки України, Національної служби здоров`я України, Профспілки представників охорони здоров`я України.

Зокрема вказано, що «… МОЗ звертає увагу, що керівники закладів охорони здоров`я здійснюють виплату премій, виплата яких за наявності простроченої кредиторської заборгованості по заробітній платі є неприпустимою» (а.с.51-52).

Слід також зазначити, що згідно п.3, 4 додатку 2 до положення, виплата премій працівникам проводиться за результатами роботи з урахуванням високих показників якості роботи та виконання критеріїв оцінки діяльності, в тому числі виконання плану амбулаторного та стаціонарного лікування. Тобто, виплата премій передбачається за ефективну та якісну роботу по виконанню планів, цілей та завдань структурного підрозділу.

Відповідно до п.73 глави 17 «Лікування пацієнтів методом гемодіалізу в амбулаторних умовах» постанови КМУ від 15.02.2021 року №133 «Деякі питання реалізації програми державних гарантій медичного обслуговування населення у ІІ-IV кварталах 2021 року», тариф на медичні послуги з лікування пацієнтів методом гемодіалізу в амбулаторних умовах, передбачені специфікаціями, визначається: на період з 1 квітня по 30 червня 2021 року як глобальна ставка; на період з 1 липня по 31 грудня 2021 року як ставка за медичну послугу, яка становить 2074 грн.

Глобальна ставка передбачає сплату надавачам медичних послуг фіксованої суми за визначену кількість послуг чи визначений період.

Судом перевірено, що між Національною службою здоров`я України та КНП «Надвірнянська ЦРЛ» укладено договір про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій №3858-Е421-Р000 (а.с.55-67). Додаток №16 визначає спеціальні умови надання медичних послуг з лікування пацієнтів методом гемодіалізу в амбулаторних умовам (а.с.68-72).

Відповідно до додатку №16, глобальна ставка за квітень, травень та червень 2021 року становила 970632,00 грн. на місяць, яка з урахуванням тарифу (ставки) за 1 послугу 2074,00 грн. становить 468 послуг на місяць та складає 1404 послуги за II квартал.

В свою чергу центром нефрології та діалізу фактично надано з квітня по червень 2021 року 952 процедур гемодіалізу, що підтверджується інформаційною довідкою інформаційно-аналітичного відділення (а.с.73).

Таким чином, можна також зробити висновок, що запланована кількість послуг, надана не в повному обсязі, що в свою чергу не відповідає критеріям згаданим у п.5 додатку 2 Тимчасового положення про оплату праці та матеріальне стимулювання працівників КПН «Надвірнянська ЦРЛ» та принципам преміювання в цілому.

Встановлені судом обставини не спростували в судовому засіданні допитані в якості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Зокрема, свідок ОСОБА_3 - лікар консультативно-діагностичного центру КПН «Надвірнянська ЦРЛ» та голова ППО «Вільна профспілка медиків Надвірнянщини» суду пояснила, що КПН «Надвірнянська ЦРЛ» належить до вторинної ланки надання медичної допомоги, в зв`язку з чим всі кошти поступають на баланс лікарні, звідки повинні диференційовано розприділятися по всіх структурних підрозділах лікувального закладу. Однак, диференціація оплати не проводиться, що на її думку в якійсь мірі не зовсім позитивно відображається на роботі ЦРЛ в цілому.

Свідок підтвердила ту обставину, що додаткова заробітна плата у вигляді премій працівникам закладу не виплачувалась, зокрема і в ІІ кварталі 2021 року.

Також вказала, що питання виплати премій повинні розглядатися на засіданнях комісії, які не проводились та й склад комісії також не був затверджений сторонами, хоча саме положення було прийняте.

Зазначила, що з письмовим зверненням до адміністрації КПН «Надвірнянська ЦРЛ» чому не проводились засідання комісії ППО «Вільна профспілка медиків Надвірнянщини» не зверталась, бо думали, що керівництво лікарні саме ініціює дане питання, однак адміністрація проігнорувала.

Того ж 2021 року з ініціативи профспілок було розроблене положення про преміювання, яке було внесене в положення про оплату праці, однак перемовини з адміністрацією з цього приводу зайшли в глухий кут.

Вважає, що в ідеалі ці питання необхідно внести в колективний договір, якого в них немає.

Крім того, оскільки фінансове становище КПН «Надвірнянська ЦРЛ» дуже нестійке, приймаються короткочасні положення про оплату праці, куди необхідно включати і питання преміювання працівників.

З показань свідка ОСОБА_4 - завідувача неврологічним відділенням КПН «Надвірнянська ЦРЛ» встановлено, що вона також являється головою ППО працівників КПН «Надвірнянська ЦРЛ». Їй відомо, що є положення про преміювання працівників КПН «Надвірнянська ЦРЛ», однак дане положення повинно розглядатися та вирішуватися з участю трьох сторін: двох профспілок - ППО «Вільна профспілка медиків Надвірнянщини», ППО працівників КПН «Надвірнянська ЦРЛ» та адміністрації лікарні, в особі керівника - ОСОБА_5 .

Зазначає, що роботу такої комісії ініціюють або голови профспілок або адміністрація лікувального закладу.

Оскільки така комісія не була ініційована і не засідала, то про якісь премії та їх виплату сказати не може, бо таке питання не розглядалось.

Вона, як голова профспілки ППО працівників КПН «Надвірнянська ЦРЛ» питання про створення та роботу комісії не піднімала, оскільки відділ (центр) нефрології та діалізу входить в іншу профспілку.

Показання свідків є логічні та послідовні, а тому не викликають сумніву в їх правдивості.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», при вирішенні спорів про виплату премій, винагороди за підсумками роботи за рік чи за вислугу років, надбавок і доплат необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках і за умов, передбачених цими актами. З мотивів відсутності коштів у проведенні вказаних виплат може бути відмовлено в тому разі, коли вони обумовлені в зазначених актах наявністю певних коштів чи фінансування.

Статтею 29 ЗУ «Про оплату праці» визначено, що при укладанні працівником трудового договору (контракту) роботодавець доводить до його відома умови оплати праці, розміри, порядок і строки виплати заробітної плати, підстави, згідно з якими можуть провадитися відрахування у випадках, передбачених законодавством. Про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення роботодавець повинен повідомити працівника не пізніш як за два місяці до їх запровадження або зміни.

Суд звертає увагу, що премія відноситься до інших заохочувальних виплат.

Зокрема, слід зазначити, що Верховний суд України у постанові від 15.05.2017 року в справі №6-2790цс16 сформував правову позицію, зазначивши зокрема, що ч.4 ст.97 КЗпП України, яка забороняє власникові приймати одностороннє рішення з питань оплати праці, що погіршує умови, встановлені у відповідному порядку, не стосується випадків, коли власник застосовує встановлені на підприємстві відповідно до законодавства умови оплати праці. Прийняття керівником підприємства на основі положення про преміювання і в межах своєї компетенції рішення про зменшення розміру премій, позбавлення працівників премій повністю або частково, не можна кваліфікувати як погіршення умов оплати праці, про яке працівник повинен бути заздалегідь попереджений.

Тобто, роботодавцю надано право самостійно визначати умови та розміри преміювання. Такі заохочувальні виплати, як премії, виплачуються після закінчення відповідного періоду.

Статтею 143 КЗпП України передбачено можливість застосування заохочення до працівників, однак вказана норма не містить такого обов`язку, і застосовуються ці заохочення в разі наявності успіхів в роботі працівника. Тобто посадова особа, яка уповноважена застосовувати до працівника заохочення, має таке право, однак не зобов`язана це робити.

Оцінка роботи конкретного працівника комунального закладу та прийняття рішення про його преміювання є повноваженням відповідача у спірних правовідносинах, при цьому нарахування премій та їх конкретні розміри є правом, а не обов`язком керівника, яке ґрунтується на оцінюванні роботи працівників, а тому реалізується ним на власний розсуд із дотриманням вимог закону.

Твердження позивача про те, що за результатами роботи вона має право на отримання премії є її суб`єктивною думкою і не може бути прийняте до уваги судом, оскільки премії відносяться до фонду додаткової оплати праці та є заохочувальною виплатою.

На переконання суду, встановлені та викладені вище обставини не спростовані в судовому засіданні стороною позивача.

Враховуючи вищевикладене, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеного ст.13 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справу лише в межах заявлених сторонами вимог і лише на підставі поданих ними доказів, суд приходить до висновку про недоведеність позивачем ОСОБА_1 своїх позовних вимог.

З огляду на всі зазначені вище, повно та всебічно з`ясовані обставини, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що взадоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до КНП «Надвірнянська центральна районна лікарня» Надвірнянської міської ради про стягнення додаткової заробітної плати, слід відмовити.

Що стосується розподілу судових витрат між стронами, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, судові витрати підлягали б покладенню на позивача ОСОБА_1 .

Разом з тим, згідно п.1 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Таким чином, позивач у даній справі звільнена від сплати судового збору.

Враховуючи наведене, судові витрати, а саме судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції, у розмірі 992 грн. 40 коп. слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі наведеного, ст.ст.21, 94, 97, 143 КЗпП України, Конституції України, ЗУ «Про оплату праці», ЗУ «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76, 77, 78, 80, 81, 89, 141, 258, 259, 263, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до КНП «Надвірнянська центральна районна лікарня» Надвірнянської міської ради про стягнення додаткової заробітної плати - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Грещук Р.П.

Повний текст рішення

складено 20.06.2022 року.