Справа № 128/3408/21

РІШЕННЯ

Іменем України

23 грудня 2022 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

судді Карпінської Ю.Ф.,

за участі секретаря Дусанюк Н.О.,

у відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування фактичних витрат в порядку регресу,

УСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 29.03.2018 між ОСОБА_2 та ПАТ «Державний ощадний банк України» було укладено кредитний договір № 17756. Відповідно до умов кредитного договору, банк надав відповідачеві кредит у сумі 29300,00 грн, зі щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 17,99 % річних, з кінцевим строком повернення до 29.03.2021, а відповідач зобов`язався належним чином використати та повернути в передбачений договором строк кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі. Відповідно до договору добровільного страхування кредитів № 18.215040.1601-0286 від 01.12.2018, укладеного між AT «Ощадбанк» та ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.», останнє приймає на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку, передбаченого умовами договору страхування, виплатити AT «Ощадбанк» страхове відшкодування. Страховим випадком за договором страхування є факт первинного (першого у часі) виникнення збитків у страхувальника AT «Ощадбанк» внаслідок невиконання чи часткового невиконання позичальниками понад 60 календарних днів своїх зобов`язань з повернення суми кредиту (або його частини) та/або сплати процентів за користування кредитом в строки та на умовах, що передбачені кредитним договором, з будь-яких причин. З 31.01.2019 відповідач не виконував свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого в нього виникла заборгованість в розмірі 23364,20 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 21974,99 грн; процентів за користування кредитом 1389,21 грн. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань перед AT «Ощадбанк» з повернення кредиту та сплати процентів понад шістдесят календарних днів, настав страховий випадок. За результатами розгляду заяви про настання страхового випадку, яку отримано від AT «Ощадбанк», ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» було складено страховий акт та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування. Відповідно до платіжних доручень № 17379 від 25.09.2020, ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» здійснило виплату AT «Ощадбанк» страхового відшкодування по зобов`язанням відповідача в сумі 23364,20 грн.На підставі статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» перейшло право вимоги до відповідача на виплачену суму страхового відшкодування.20.05.2021 між ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 було укладено договір про відступлення права вимоги (цесії),відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває право вимоги первісного кредитора за укладеними договорами добровільного страхування кредитів (п. 2.1 договору).З метою досудового врегулювання спору 07.07.2021 позивачем на адресу відповідача надсилалась претензія (повідомлення) №10001.03.19-3, однак станом на дату подання позовної заяви відповідачем витрати не відшкодовано, в зв`язку з чим позивач була вимушена звернутись до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача на її користь фактичні витрати в порядку регресу в розмірі 23364,20 грн, а також судовий збір.

Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 21.12.2021 відкрито провадження у даній справі та призначено судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження.

18.01.2022 на адресу Вінницького районного суду Вінницької області від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву. Відзив обґрунтований тим, що в матеріалах справи відсутні докази настання самого страхового випадку, в той же час матеріали справи містять лише копію заяви про настання страхового випадку, копію страхового акту та платіжного доручення про виплату страхового відшкодування. Однак дані документи не являються доказами настання самого страхового випадку, на підставі якого було здійснено страхову виплату. При цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які докази невиконання чи часткового невиконання позичальником (понад 60 календарних днів) своїх зобов`язань з повернення суми кредиту (або його частини) та/або сплати процентів за користування кредитом в строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. За таких обставин відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 16.05.2022 прийнято у даній справі позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в новій редакції, в якій позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь 23364,20 грн фактичних витрат в порядку регресу та 8828,00 грн судових витрат, які складаються з судового збору та витрат з надання професійної правничої допомоги.

Судовий розгляд по справі неодноразово відкладався з поважних причин.

В судове засідання 21.12.2022 учасники справи не з`явились, хоч про день, час та місце розгляду справи повідомлялись в установленому законом порядку.

Представник позивача ФОП ОСОБА_1 адвокат Бартосевич Б.В. попередньо через електронну пошту суду подав заяву, у якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить справу розглянути без участі позивача.

Частиною третьою статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання 21.12.2022 неодноразово не з`явився, хоч про день, час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку шляхом направлення судової повістки на адресу зареєстрованого місця проживання.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання 21.12.2022 за відсутності сторін по справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Оглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом установлено, що 29.03.2018 між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» було укладено договір про споживчий кредит № 17756, відповідно до умов якого банк надав відповідачеві кредит у сумі 29300,00 грн, зі щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 17,99% річних, з кінцевим строком повернення до 29.03.2021, а відповідач зобов`язався належним чином використати та повернути кредит в передбачений договором строк, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі, що підтверджується копією договору про споживчий кредит № 17756 (для придбання енергозберігаючого обладнання та матеріалів) (а.с. 6-12).

Відповідно до договору добровільного страхування кредитів № 18.215040.1601-0286 від 01.12.2018, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Ощадбанк» та Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.», останнє приймає на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку, передбаченого умовами договору страхування, виплатити ПAT «Ощадбанк» страхове відшкодування. Страховим випадком за договором страхування є факт первинного (першого у часі) виникнення збитків у страхувальника ПAT «Ощадбанк» внаслідок невиконання чи часткового невиконання позичальниками понад 60 календарних днів своїх зобов`язань з повернення суми кредиту (або його частини) та/або сплати процентів за користування кредитом в строки та на умовах, що передбачені кредитним договором, з будь-яких причин, що підтверджується копією даного договору (а.с. 15-19).

З 31.01.2019 відповідач не виконував свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 23364,20 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 21974,99 грн; процентів за користування кредитом 1389,21 грн, що підтверджується виписками по рахунку ОСОБА_2 (а.с. 13-14).

У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань перед ПАТ «Ощадбанк» з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом понад шістдесят календарних днів настав страховий випадок.

За результатами розгляду заяви про настання страхового випадку, яку отримано від ПАТ «Ощадбанк», ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» складено страховий акт № Він10001.03.19-3 від 23.09.2020 (а.с. 21) та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування на підставі договору добровільного страхування кредитів № 18.215040.1601-0286 від 01.12.2018 на користь ПАТ «Ощадбанк», що підтверджується копією платіжного доручення № 17379 від 25.09.2020 (зв. а.с. 21).

20.05.2021 між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 було укладено договір про відступлення права вимоги (цесії),відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває право вимоги первісного кредитора за укладеними договорами добровільного страхування кредитів (п. 2.1 договору) (а.с. 22-24).

Згідно з додатком до договору про відступлення права вимоги (цесії) № 01/05 від 20.05.2020, Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» передало, а фізична особа-підприємець ОСОБА_1 прийняла оригінали матеріалів регресних справ, зокремастраховий акт № Він10001.03.19-3 від 23.09.2020 на суму 23364,20 грн (а.с. 25-31).

Відповідно до п. 2 додаткової угоди № 1 до договору № 01-05 про відступлення права вимоги (цесії) від 20.05.2021, сторони домовились вірним вважати в реєстрі прав вимог «Додаток № 1 до договору № 01-05 про відступлення прав вимоги (цесії) від 20 травня 2021 року» з дати підписання договору (а.с. 32).

З метою досудового врегулювання спору представником позивача ОСОБА_3 було надіслано на адресу ОСОБА_2 претензію (повідомлення) № 10001.03.19-3 від 07.07.2021, у якій повідомлено ОСОБА_2 про те, що ФОП ОСОБА_1 є новим кредитором на підставі договору № 01-05 про відступлення права вимоги (цесії) від 20.05.2021 та запропоновано сплатити заборгованість в розмірі 23364,20 грн в добровільному порядку (а.с. 33).

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Як вбачається зі змісту статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом установлено, що свої зобов`язання за кредитним договором ПАТ «Державний ощадний банк України» виконало у повному обсязі, надавши ОСОБА_2 кредитні кошти в обумовленій сторонами договору сумі. При цьому, ОСОБА_2 свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав.

Статтею 979 ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 980 ЦК України, предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та; пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Вищезазначену норму права містить також стаття 4 Закону України «Про страхування».

Згідно з п. 16 ч. 4 ст. 6 Закону України «Про страхування», страхування кредитів (у тому числі відповідальності позичальника за непогашення кредиту) є одним з видів добровільного страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги. яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно із ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» виплатило Публічному акціонерному товариству «Ощадбанк» страхове відшкодування по зобов`язанню відповідача в сумі 23364,20 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 17379 від 25.09.2020.

Отже, до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.», яке здійснило виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, перейшло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки.

В подальшому, між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено договір № 01-05 про відступлення права вимоги (цесії) від 20.05.2021.

При цьому матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем ОСОБА_2 свого обов`язку первісному кредитору ПАТ «Державний ощадний банк України».

Посилання відповідача на те, що позивачем не надано доказів невиконання/часткового невиконання позичальником понад 60 календарних днів своїх зобов`язань з повернення суми кредиту (або його частини) та/або сплати процентів за користування кредитом в строки та на умовах, що передбачені кредитним договором, не спростовують факт того, що зобов`язання відповідачем не виконано.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем доведено належними та допустимими доказами, що ОСОБА_2 свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, в результаті чого настав страховий випадок, відповідно до договору № 01-05 про відступлення права вимоги (цесії) від 20.05.2021, тому позивач має право вимоги до відповідача, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 фактичних витрат у порядку регресу підлягають задоволенню.

В порядку статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 грн 00 коп.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача на її користь витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7920грн суд зазначає таке.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі статтею 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною другою статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд дійшов висновку, що позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 підлягають задоволенню, тому витрати на професійну правничу допомогу, понесені позивачем в сумі 7920 грн, які документально підтверджені, слід стягнути з відповідача ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст. 4, 12, 76-82, 89, 95, 211, 247, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування фактичних витрат в порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , фактичні витрати в порядку регресу в розмірі 23364 (двадцять три тисячі триста шістдесят чотири) грн 20 коп., судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 коп.та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7920 (сім тисяч дев`ятсот двадцять) грн 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .

Дата складення повного судового рішення 23.12.2022.

СУДДЯ Юлія КАРПІНСЬКА