Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.11.2022 м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді - Омельченко І.І.,

з участю секретаря судового засідання - Логвиненко А.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - адвокат Харута В.А.,

відповідачі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:

- орган опіки та піклування виконавчого комітету Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області, представник Царичанська С.М.,

- орган опіки та піклування виконавчого комітету Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, представник Коханова І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки заяву адвоката Харути Вікторії Анатоліївни про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат,

В С Т А Н О В И В:

07 листопада 2022 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Харута В.А. звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав.

Від представника позивача - адвоката Харути В.А. надійшло клопотання про проведення судового засідання за відсутності сторони позивача. Заяву підтримують та прохають задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Представник третьої особи, органу опіки та піклування виконавчого комітету Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області, подав заяву про розгляд справи без участі представника. Рішення приймати на розсуд суду відповідно до вимог чинного законодавства.

Представник третьої особи, органу опіки та піклування виконавчого комітету Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, Коханова І.В. подала заяву про проведення судового засідання без їх участі. Позовні вимоги позивача підтримують у повному обсязі.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Судом встановлено, що рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 02.11.2022 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав задоволено повністю.

Питання щодо відшкодування позивачеві понесених та оплачених ним витрат на правничу допомогу судом не було вирішено, оскільки представник позивача - адвокат Харута В.В. до закінчення судових дебатів зробила заяву про надання доказів сплати судових витрат, тому їй було встановлено строк, що не перевищує п`яти днів після ухвалення рішення суду для подання доказів щодо розміру понесених позивачем судових витрат з правничої допомоги.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями статті 137 ЦПК визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити в зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем ОСОБА_1 , надано: витяг з Договору № 28 про надання правової (правничої) допомоги від 19.10.2021 року, додаткову угоду до договору про надання правової (правничої) допомоги від 19.10.2021 року, квитанцію серії ААК № 198278 від 19.10.2021 року. З даних документів вбачається, що розмір витрат на правову допомогу складає 5000,00 гривень.

Частиною 6 статті 137 ЦПК України встановлено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 грудня 2020 року в справі № 143/173/19 (провадження № 61-16088св19) зроблено висновок, що: «згідно з частинами п`ятою, шостою статті 137 ЦПК України в разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами».

Також у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц суд звернув увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, в положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Відповідачами не було заявлено клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги представника позивача та не доведено неспівмірність таких витрат.

Ураховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення з відповідачів витрат, пов`язаних з правничою допомогою на користь позивача в розмірі по 2 500,00 гривень з кожного.

Керуючись статтями 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву адвоката Харути Вікторії Анатоліївни про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати на правничу допомогу в розмірі по 2 500,00 гривень з кожного.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Суддя