Справа №752/8217/22
Провадження №2/752/6601/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2022 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Кордюкової Ж.І.,

за участю секретаря Венгерчук В.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника третьої особи Лук`яненко Ж.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Орган опіки та піклування Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про зобов`язання зняти особу з місця реєстрації,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Орган опіки та піклування Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про зобов`язання зняти особу з місця реєстрації.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 31.03.2021 він є власником квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

На час укладання цього договору в цій квартирі не була зареєстрована жодна особа.

Проте в серпні 2021 року він довідався, що в належній йому квартирі зареєстровані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

В грудні 2021 року він відповідно до Закону України «Про надання публічних (електронних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» звернувся до Центру надання адміністративних послуг Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації з заявами про зняття з реєстрації ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , проте отримав відмову, яка не була жодним чином обґрунтована.

Треті особи ніколи не проживали в належній йому квартирі, більш того, ОСОБА_3 має у власності інше житло.

Просив суд зобов`язати Голосіївську районну в місті Києві державну адміністрацію зняти з місця реєстрації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у квартирі АДРЕСА_2 на підставі заяви власника житлового приміщення, а також стягнути з відповідача судові витрати.

Відповідач Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація надав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог. Свою позицію обґрунтував тим, що не порушував прав позивача.

На підставі рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 14.12.2020 по справі №752/10404/20 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було зобов`язано зняти з реєстрації в спірній квартирі.

Проте зазначене рішення було скасоване постановою Київського апеляційного суду від 01.04.2021 та, відповідно, скасовано зняття з реєстрації зазначених осіб.

Позивач, представник відповідача та треті особи в судове засідання не з`явилися.

Представник позивача адвокат Карапетян А.Р. підтримав заявлені вимоги та підтвердив доводи, викладені в позовній заяві.

Представник третьої особи адвокат Лук`яненко Ж.В. заперечувала проти задоволення позовних вимог. Пояснила, що право на повагу до приватного житла захищається законом. ОСОБА_3 має право проживання в спірній квартирі на підставі договору оренди. Питання про те, хто може проживати в квартирі, може вирішувати тільки її власник. Зараз вирішується спір щодо права власності на спірну квартиру, спір щодо того, хто є законним, а не титульним власником цього житла. Позивач не має права визначати, хто може проживати в квартирі. Чому ОСОБА_3 не може проживати в квартирі, яка належить їй на праві власності, пояснити не може.

18.07.2022 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, залучено як третю особу Орган опіки та піклування Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації.

21.09.2022 судом постановлено ухвалу про відмову зупинити провадження у справі.

16.11.2022 судом постановлено ухвалу про відмову зупинити провадження у справі.

Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.

10.05.2020 було проведено обстеження квартири за адресою: АДРЕСА_1 , та встановлено, що умови в квартирі є непридатними для проживання (відсутні меблі, сантехніка, електро- та водопостачання тощо), в квартирі незавершений будівельний ремонт, про що ТОВ «Комфортна оселя» складено акт від 10.05.2020.

31.03.2021 ОСОБА_2 уклав договір купівлі-продажу квартири, відповідно до якого став власником квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору від 31.03.2021 та витягом від 31.03.2021 №250703463.

Станом на 31.03.2021 за адресою: АДРЕСА_1 , відсутні зареєстровані особи, що підтверджується копією витягу від 31.03.2021 №14578216.

Станом на 02.08.2021 за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані дві особи, що підтверджується копією витягу від 02.08.2021 №66731017.

14.12.2021 ОСОБА_2 звернувся до Центру надання адміністративних послуг Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації з заявами про зняття ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Шляхом надсилання смс-повідомлення відповідач повідомив ОСОБА_2 про відмову у знятті з реєстрації місця проживання третіх осіб.

ОСОБА_3 є співвласником квартири площею 72,6 кв.м за адресою: АДРЕСА_3 , та одноособовим власником квартири загальною площею 121,3 кв.м за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується інформаційною довідкою від 15.05.2020 №209145472.

21.02.2022 Голосіївським районним судом міста Києва по справі №752/10571/21 було ухвалено рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про визнання за нею та її донькою ОСОБА_4 права користування квартирою АДРЕСА_2 . Рішення набрало законної сили 02.08.2022.

13.10.2022 Органом опіки та піклування складено письмовий висновок, в якому заперечує проти зняття з реєстрації ОСОБА_4 , 2015 року народження.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 статті 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Частинами 1, 2, 13 ст. 18 Закону України «Про надання публічних (електронних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» встановлено, що зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) у разі звернення до органу реєстрації або через центр надання адміністративних послуг за місцем задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється:

1) за заявою про зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування), поданою у паперовій формі такою особою, її законним представником або представником;

2) за заявою власника житла приватної форми власності, поданої у паперовій формі, стосовно повнолітньої особи, місце проживання (перебування) якої зареєстровано або задекларовано в житлі, що належить власнику на підставі права власності. У разі подання власником житла заяви про зняття із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) батьків або інших законних представників дитини чи одного з них така дитина підлягає зняттю із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) разом із її батьками або іншими законними представниками чи одним із них.

Зняття із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) дитини не здійснюється за заявою власника житла, якщо власником такого житла є один із батьків або інших законних представників дитини.

Орган реєстрації приймає рішення про відмову у знятті із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) особи, якщо:

1) особа подала не в повному обсязі передбачені цим Законом документи (відомості) або документ, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, є недійсним;

2) відомості реєстру територіальної громади не відповідають відомостям у поданих особою документах або відомостях;

3) за зняттям із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) звернулася дитина віком до 14 років або особа, не уповноважена на подання документів.

Судом встановлено, що станом не день ухвалення рішення у цій справі ОСОБА_2 є власником квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та в якій зареєстровані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Під час розгляду справи не було встановлено, що особи, які зареєстровані в спірній квартирі, є членами сім`ї позивача.

Також судом встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 21.02.2022 по справі №752/10571/21, яке набрало законної сили 02.08.2022, не визнано за ОСОБА_3 та її донькою ОСОБА_4 права користування квартирою АДРЕСА_2 .

Суд погоджується з доводами представника третьої особи адвоката Лук`яненко Ж.В., яка слушно зазначила, що право на повагу до приватного житла захищається законом, та вважає, що позивач, як власник квартири, який володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а тому має право вимагати захисту своїх прав.

При цьому суд враховує, що ОСОБА_3 на праві власності належить квартира та вона також є співвласником іншої квартири, які розташовані в м. Києві, а тому її право на житло жодним чином не порушується, оскільки вона має житло у власності, яким може користуватись для проживання і її дочка. Доказів неможливості проживати у квартирі ОСОБА_3 та її дочки ОСОБА_4 суду надано не було.

Суд вважає неприйнятними доводи представника третьої особи щодо порушення прав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 користування спірною квартирою, яка належить на праві власності позивачу, і зазначає, що останній правомірно, як власник, відповідно до порядку, встановленого Закону України «Про надання публічних (електронних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» вимагає зняття їх з реєстрації з належної йому квартири.

При цьому суд відзначає, що позивачем було дотримано процедури, встановленої ст. 18 Закону України «Про надання публічних (електронних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», відповідно до якої зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) у разі звернення через центр надання адміністративних послуг здійснюється за заявою власника житла приватної форми власності.

При цьому відмова у знятті із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) зазначених в заявах ОСОБА_2 від 14.12.2021 осіб жодним чином не обґрунтована.

Суд вважає, що така відмова відповідача у знятті із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) ОСОБА_3 та ОСОБА_4 порушує права ОСОБА_2 як власника житла, оскільки ця відмова нічим не обґрунтована, що дає підстави для висновку вважати її такою, що суперечить Закону України «Про надання публічних (електронних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні».

З викладу сформованих позивачем позовних вимог вбачається, що ОСОБА_2 просить суд, зобов`язати Голосіївську районну в місті Києві державну адміністрацію зняти з місця реєстрації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у квартирі АДРЕСА_2 на підставі заяви власника житлового приміщення.

Згідно Рекомендацій Комітету міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом 11.03.1980 на 316 нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акту.

У разі наявності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту є, на думку колегії суддів, втручанням у дискреційні повноваження.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у вказаному рішенні.

Таким чином, суд доходить висновку, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підлягають зняттю із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) у квартирі АДРЕСА_2 на підставі заяв власника житлового приміщення ОСОБА_2 від 14.12.2021.

Враховуючи обставини, встановлені у судовому засіданні у сукупності з наданими доказами, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню, оскільки відмова відповідача у знятті із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у квартирі АДРЕСА_2 є протиправною, а належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач до відповідача з урахуванням мотивів, викладених в цьому рішенні, та обставин, встановлених під час розгляду справи.

Згідно із ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 992,40 грн., у зв`язку з документальним підтвердженням їх понесення.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 354-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Зобов`язати Голосіївську районну в місті Києві державну адміністрацію розглянути питання про зняття з зареєстрованого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі заяви власника житлового приміщення ОСОБА_2 .

Відмовити у задоволенні решти позовних вимог.

Стягнути з Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 992,40 грн.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Представник позивача: адвокат Карапетян Армен Рафікович, місцезнаходження: м. Київ, б-р Марії Приймаченко, б. 1/27, оф. 506.

Відповідач: Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація; місцезнаходження: м. Київ, просп. Голосіївський, б. 42; іденфікаційний код в .

Третя особа: ОСОБА_3 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Представник третьої особи: адвокат Лук`яненко Жанна Володимирівна; місцезнаходження: АДРЕСА_5 .

Третя особа: ОСОБА_4 ; місце проживання: АДРЕСА_1 .

Третя особа: Орган опіки та піклування Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації; місцезнаходження: м. Київ, просп. Голосіївський, б. 42.

Рішення в повному обсязі складено 21.11.2022.

Суддя Ж. І. Кордюкова