Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.06.2022 Справа №607/14567/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

у складі: головуючого судді - Братасюка В.М.,

за участі секретаря - Мокрій М.О.

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі в загальному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк», в особі уповноваженого фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» про визнання зобов`язань припиненими та припинення обтяжень, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк», в особі уповноваженого фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» про визнання зобов`язань припиненими та припинення обтяжень. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 13.12.2006року між ним та АТ «Український інноваційний банк» було укладено Кредитний договір №161/06-ф, за умовами якого банком йому було надано кредитні кошти у сумі 70 000грн., в подальшому 28.11.2007 року було укладено Договір про внесення змін та доповнень до Кредитного договору, згідно якого банк збільшив ліміт кредитної заборгованості та надав позичальнику кредитні кошти на загальну суму 80 600грн.На забезпечення зобов`язань за вказаним кредитним договором було укладено договір Іпотеки, відповідно до умов якого іпотекодавцем передано в іпотеку іпотекодержателю нерухоме майно - домоволодіння (житловий будинок з цокольним поверхом і підвалом, літню кухню і підвалом, хлів) загальною площею 349,4 м.кв., заставною вартістю 170 000 грн., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить йому на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про право власності від 26.12.1995року.У зв`язку із укладенням договору іпотеки 14.12.2006 року приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Чолач Г.В. накладена заборона відчуження вищевказаного об`єкту нерухомості та внесено запис до державного реєстру іпотек за реєтраційним № 4222598.Звернувшись до нотаріуса з питанням зняття заборони та припинення іпотеки він отримав відмовуйому було роз`яснено, що від установи банку повідомлення про погашення кредиту та повідомлення про припинення іпотечного договору не одержано. 30.03.2021року він звернувся листом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «УКРІНБАНК» про надання довідки про повне виконання Кредитного договору № 161/06-ф від 13 грудня 2006 року, однак отримав відмову через відсутність доступу до інформації, що стосується розрахунків по укладеному договору, водночас зазначено що ПАТ «УКРІНБАНК» перейменовано на ПАТ «УКРАЇНСЬКА ІННОВАЦІЙНА КОМПАНІЯ». На адресу зазначеної компанії також було направлено звернення щодо надання довідки про повне виконання Кредитного договору № 161/06-ф від 13.12.2006 року та вчинення дій щодо зняття заборони та припинення іпотек на домоволодіння, яке передавалось в іпотеку в забезпечення виконання умов кредитного договору, однак відповіді отримано не було. З огляду на викладене, позивач змушений звернутись до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25.08.2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

28.09.2021 року представником Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк», в особі уповноваженоїособи фонду гарантування вкладів фізичних осібподано відзив на позов, згідно якого просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, так як чинне законодавство не містить такого способу захисту, як визнання правочину припиненим.

11.10.2021 року позивачем надано відповідь на відзив, у якому зазначено, що позовні вимоги жодним чином не спростовані.

Ухвалою суду із занесенням до протоколу судового засідання від 22.12.2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Пояснила, що зобов`язання за кредитним договором № 161/06-ф від 13.12.2006 року виконані в повному обсязі, однак припинити обтяження нерухомого майна іпотекою та вилучити записи з реєстрів іпотек і заборони відчуження об`єктів нерухомого майна - житлового будинку, що переданий в іпотеку за іпотечним договором 14.12.2006 року немає можливості, оскільки іпотекодержатель зобов`язаний був звернутись до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію припинення іпотеки в строк, що не може перевищувати 14 днів з дня повного погашення боргу за основним зобов`язанням, забезпеченим іпотекою, однак цього не зробив.

Представники відповідачів в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази у справі, які мають юридичне значення для її розгляду, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13.12.2006року між ОСОБА_1 та АТ «Український інноваційний банк», правонаступником якого є ПАТ «Український інноваційний банк», було укладено Кредитний договір №161/06-ф, за умовами якого банком позичальнику було надано кредитні кошти у сумі 70 000грн.За користування кредитними коштами була встановлена плата в розмірі 17 процентів річних, із терміном повернення кредиту 11.12.2009року.

28.11.2007 року було укладено Договір про внесення змін та доповнень до Кредитного договору, згідно якого банк збільшив ліміт кредитно заборгованості та надав позичальнику кредитні кошти на загальну суму 80 600грн. Інші умови Кредитного договору залишені без змін.

Крім того, з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №161/06-ф від 13.12.2006 року, 14.12.2006 року між ОСОБА_1 та АТ «Український інноваційний банк», правонаступником якого є ПАТ «Український інноваційний банк», було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Чолач Г.В. за реєстровим № 8946, згідно якого ОСОБА_1 передано в іпотеку домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: цегляний житловий будинок з цокольним поверхом і підвалом, літню кухню і підвалом, хлів) загальною площею 349,4 м.кв., житловою площею 122,8 кв.м., заставною вартістю 170000 грн.

Домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_1 на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про право власності від 26.12.1995року, видане Білецькою сільською радою на підставі рішення виконкому №60 від 18.10.1995року, і стверджується копією витягу з реєстру права власності на нерухоме майно.

У зв`язку із укладенням договору іпотеки 14.12.2006 року приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Чолач Г.В. на підставі ст. 73 Закону України "Про нотаріат" було накладено заборону відчуження на предмет договору іпотеки. В Єдиний реєстр заборон відчуження обєктів нерухомого майна 14 грудня 2006 року внесено заборону на відчуження за №8947/37 та внесено запис до державного реєстру іпотек за реєтраційним № 4222598.

03.12.2007 року було укладено Договір про внесення змін до іпотечного договору, який посвідчено нотаріально приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Чолач Г.Д. та зареєстровано в реєстрі за № 7127. Цього ж числа нотаріусом до державного реєстру іпотек за реєстраційним №0422В614ДА внесено реєстраціїні зміни, зв`язку з укладанням зазначеного Договору.

Як встановлено судом станом на березень 2020року ОСОБА_1 на виконання умов кредитного договору сплачено 141 548,13 грн., з яких: 100 000 грн. - сума кредиту, 36276, 92 грн. - сума відсотків за користування кредитними коштами, 5271,21 грн. - комісія за обслуговування кредиту, що стверджується квитанціями із зазначенням платежу - погашення кредиту ОСОБА_1 , що містяться в матеріалах справи. (а.с. 23-37).

Як зазначає ОСОБА_1 звернувшись до нотаріуса з усною заявою про припинення обтяження нерухомого майна іпотекою та вилучення записів з реєстру заборони відчуження нерухомого майна він отримав відмову, так як відповідно до ст. 74 Закону України «Про нотаріат» нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору.

Постановою Правління Національного банку України від 24.12.2015 № 934 ПАТ "Укрінбанк" було віднесено до категорії неплатоспроможних та згідно з рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.12.2015 № 239 запроваджено тимчасову адміністрацію і призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних, 22.03.2016 року на підставі рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Правлінням Національного банку України винесено постанову № 180 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Укрінбанк". 22.03.2016 року Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 385 "Про початок процедури ліквідації публічного акціонерного товариства "Укрінбанк" та делегування повноважень ліквідатора банку", згідно з яким розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства "Укрінбанк", призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора Публічного акціонерного товариства "Укрінбанк".

30.03.2021 року ОСОБА_1 звернувся до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «УКРІНБАНК» з проханням про надання довідки про повне виконання Кредитного договору № 161/06-ф від 13 грудня 2006 року.

Однак листом вих. №89 від 08 квітня 2021 року ОСОБА_1 отримав відмову від уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «УКРІНБАНК» Караченцева А.Ю. про надання довідки про повне виконання Кредитного договору № 161/06-ф від 13 грудня 2006 року. При цьому уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «УКРІНБАНК» зазначила, що наразі вона не має доступу до бази даних рнгістрів бухгалтерського обліку та первинної документації ГІАТ «УКРІНБАНК», що унеможливлює пошук інформації, що стосується розрахунків по укладеному кредитному договору, так як ухвалою Господарського суду м.Києва від 21.10.2016 року по справі № 910/18650/16 від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було витребувано оригінали кредитних справ за період з 2002 по 11.10.2016року (кредитних договорів, договорів застави, іпотеки, поручительства та документів, що виконання/невиконання сторнами своїх зобов`язань за відповідними договорами), що стосується ПАТ «УКРІНБАНК» на даний час найменування - ПАТ «УКРАЇНСЬКА ІННОВАЦІЙНА КОМПАНІЯ». Окрім того в листі зазначено, що згідно Правил застосування переліку документів, що утворюються в діяльності НБУ та банків України, затверджених постановою Постановою Правління НБУ № 130 від 27.11.2018 року строки зберігання кредитних договорів, застави, інших документів справи визначені на протязі 5 років після моменту виконання умов договору.

Звернення ОСОБА_1 яке було направлено і ПАТ «УКРАЇНСЬКА ІННОВАЦІЙНА КОМПАНІЯ», щодо надання довідки про повне виконання Кредитного договору № 161/06-ф від 13 грудня 2006 року та вчинення дій щодо зняття заборони та припинення іпотек на домоволодіння, яке передавалось в іпотеку в забезпечення виконання умов кредитног договору, залишено без жодного реагування, ні відповіді на даний лист, ні вчинення дій по зняттю заборони та припинення обтяження здійснено не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частин першої та другої статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу (частина друга статті 509 ЦК України). Однією з таких підстав є договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Нормами ч. 1 ст. 510 ЦК України встановлено, що сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

В даному випадку кредитором та іпотекодержателем був АТ «Український інноваційний банк», правонаступником якого є ПАТ «Український інноваційний банк», найменування якого на теперішній час ПАТ «УКРАЇНСЬКА ІННОВАЦІЙНА КОМПАНІЯ».

Поняття іпотеки деталізує абзац третій статті 1 Закону України «Про іпотеку», який визначає, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3, абзаци другий і сьомий частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку», пункт 1 частини першої і речення друге цієї частини статті 593 ЦК України).

Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (стаття 599 ЦК України).

За належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором припиняється як це зобов`язання, так і зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від основного зобов`язання

Згідно з ч. 5 ст. 3 Закону України "Про іпотеку" іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

При цьому основним зобов`язанням є зобов`язання боржника за договором позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також інше зобов`язання, що виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою.

Виходячи з аналізу наведених норм, припинення іпотеки, як засобу забезпечення виконання зобов`язання, пов`язано з припиненням основного зобов`язання, в даному випадку з припиненням зобов`язань за кредитним договором позивача ОСОБА_1 перед АТ «Український інноваційний банк», правонаступником якого є ПАТ «Український інноваційний банк», найменування якого на теперішній час ПАТ «УКРАЇНСЬКА ІННОВАЦІЙНА КОМПАНІЯ».

За змістом ст. 17 Закону України "Про іпотеку" іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обов`язків. За змістом пункту 7 цієї статті окремим способом захисту є припинення правовідношення.

За змістом правила, викладеного в частині першій статті 593 ЦК України, відбувається припинення права іпотеки в разі належного виконання основного зобов`язання, що забезпечено у такий спосіб.

Встановлення факту припинення основного зобов`язання в результаті його належного виконання має своїм наслідком також й припинення додаткових (акцесорних) зобов`язань за договорами іпотеки.

Звернення особи до суду з позовом про визнання іпотеки такою, що припинена, на підставі частини першої статті 593 ЦК України не є необхідним, проте такі вимоги можуть розглядатися судом у разі наявності відповідного спору.

Виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист в суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обов`язків сторін (статті 3, 12-15, 20 ЦК України), Верховний Суд зробив висновок, що у разі невизнання кредитором права іпотекодавця, передбаченого частиною першою статті 593 ЦК України, на припинення зобов`язання, таке право підлягає захисту судом шляхом визнання його права на підставі пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України.

Отже, право іпотекодавця підлягає судовому захисту за його позовом шляхом визнання іпотеки такою, що припинена, а не шляхом припинення договору іпотеки чи шляхом припинення зобов`язання за договором.

Наведений правовий висновок сформульовано Верховним Судом України у постанові від 04 лютого 2015 року у справі № 6-243цс14 та підтримано Верховним Судом в постанові від 18 вересня 2019 року у справі № 695/3790/15-ц, постанові від 02 жовтня 2019 року у справі № 126/1056/15-ц.

За таких обставин, враховуючи, що кредитний договір № 161/06-ф від 13 грудня 2006 року, є припиненим належним його виконанням, що не оспорюється сторонами, то, відповідно, є припиненою іпотека за іпотечним договором від 14.12.2006 року, укладеним між АТ «Український інноваційний банк» та ОСОБА_1 , посвідченим нотаріально та зареєстрованим в реєстрі за № 8946.

У висновках Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги, що містяться у постанові від 20 серпня 2021 року у справі № 149/2736/20,зазначено наступне:

«Оцінюючи правомірність та ефективність обрано способу захисту, Верховний Суд виходить із того, що договір, в першу чергу, є домовленістю сторін. Договір як документ - є оформленням цієї домовленості. Під договором також розуміється й правовідношення, що виникло на підставі цієї домовленості; змістом такого правового відношення є певні права та обов`язки сторін.

Зі змісту зазначених підстав позову є очевидним те, що позивач, звертаючись до суду, обґрунтовував свої вимоги припиненням саме іпотеки за іпотечним договором як правовідношення, тобто похідного зобов`язання, а не самого договору іпотеки, як домовленості чи документу, тобто застосованої в іншому сенсі категорії «договір»…

Некоректне, з точки зору лінгвістики, формулювання вимог позову не може бути перешкодою для захисту порушеного права особи, яка звернулася до суду, оскільки надміру формалізований підхід щодо дослівного розуміння вимог позову, як реалізованого способу захисту, суперечить завданням цивільного судочинства, якими є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.»

Згідно зі ст. 4 Закону України "Про іпотеку", обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Іпотекодержатель зобов`язаний звернутися до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію припинення іпотеки не пізніше 14 днів з дня повного погашення боргу за основним зобов`язанням, забезпеченим іпотекою.

Відповідно до ст. 74 Закону України "Про нотаріат", одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

Згідно з п.п. 5.1. п.5 гл.15 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5 нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні, зокрема, повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки).

Разом з тим в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази виконання іпотекодержателем вимог ч. 2 ст. 4 Закону України "Про іпотеку", тобто направлення нотаріусу у визначений законом строк заяви про державну реєстрацію припинення іпотеки після повного погашення боргу за кредитним договором № 161/06-ф від 13 грудня 2006 року, зобов`язання за яким було забезпечено іпотекою відповідно до іпотечного договору від 14.12.2006 року.

Водночас ПАТ «УКРІНБАНК» є банком, що ліквідується, на даний час найменування - ПАТ «УКРАЇНСЬКА ІННОВАЦІЙНА КОМПАНІЯ».

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 386 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Згідно з ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до п. 5 ч. 1 статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" обтяженням є заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, встановлена законом, актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або така, що виникла на підставі договору.

Пунктом 1 ч.1 ст. 2 цього Закону "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили.

На підставі викладеного, враховуючи, що позивачем доведено, а відповідачем не спростовано достатніми доказами, факт виконання зобов`язання за кредитним договором № 161/06-ф від 13 грудня 2006 року в повному обсязі, юридичним наслідком належного виконання зобов`язань за кредитним договором та договором іпотеки відповідно до статей 598, 599 ЦК України є їх припинення, кредитор та іпотекодержатель свою діяльність не припинив, однак перебуває на стадії ліквідації, наявність записів щодо обтяження нерухомого майна у Державному реєстрі іпотек та в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна позбавляє ОСОБА_1 , як власника домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що було передано в іпотеку, можливості реалізувати свої права на володіння, користування та розпорядження своїм майном, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково, шляхом визнання іпотеки за іпотечним договором від 14.12.2006 року, укладеним між АТ «Український інноваційний банк» та ОСОБА_1 , посвідченим нотаріально та зареєстрованим в реєстрі за № 8946, такою, що є припинена; припинити обтяження заборону відчуження нерухомого майна та вилучити запис з Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №4221343, накладений 14.12.2006 року приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Чолач Г.Д. та зареєстрований в реєстрі за №8947/37, на домоволодіння (житловий будинок з цокольним поверхом і підвалом, літню кухню з підвалом, хлів) загальною площею 349, 4 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 ; припинити обтяження та вилучити запис про іпотеку з Єдиного державного реєстру іпотек №4222598, що був внесений до Державного реєстру іпотек 03.12.2006 року приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Чолач Г.Д., у зв`язку з посвідченням Договору про внесення змін до Іпотечного договору від 03.12.2007 року на домоволодіння (житловий будинок з цокольним поверхом і підвалом, літню кухню з підвалом, хлів) загальною площею 349, 4 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 4, 12,13, 81, 263, 265,352,354 ЦПК України, ст.ст. 316 - 319, 321, 386, 391, 598, 599 ЦК України, ст.ст. 4, 17 Закону України "Про іпотеку", Суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати іпотеку за іпотечним договором від 14.12.2006 року, укладеним між АТ «Український інноваційний банк» та ОСОБА_1 , посвідченим нотаріально та зареєстрованим в реєстрі за № 8946, такою, що припинена.

Припинити обтяження заборону відчуження нерухомого майна та вилучити запис з Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №4221343, накладений 14.12.2006 року приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Чолач Г.Д. та зареєстрований в реєстрі за №8947/37, на домоволодіння (житловий будинок з цокольним поверхом і підвалом, літню кухню з підвалом, хлів) загальною площею 349, 4 кв.м., за адресою АДРЕСА_1

Припинити обтяження та вилучити запис про іпотеку з Єдиного державного реєстру іпотек №4222598, що був внесений до Державного реєстру іпотек 03.12.2006 року приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Чолач Г.Д., у зв`язку з посвідченням Договору про внесення змін до Іпотечного договору від 03.12.2007 року на домоволодіння (житловий будинок з цокольним поверхом і підвалом, літню кухню з підвалом, хлів) загальною площею 349, 4 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 .

В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня складання повного тексту, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня з дня складання повного текст. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач ОСОБА_1 АДРЕСА_1 .

Відповідач Публічне акціонерне товариство «Український інноваційний банк» вул. Січових Стрільців, 17 м. Київ

Відповідач Публічне акціонерне товариства «Українська інноваційна компанія» вул. Сметаніна, 3А м. Сєвєродонецьк Луганської області

Головуючий суддяВ. М. Братасюк