Номер провадження: 22-ц/813/8749/22
Справа № 947/3977/20
Головуючий у першій інстанції Коваленко О. Б.
Доповідач Кутурланова О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

15.12.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кутурланової О.В.,

суддів: Орловська Н.В.,

Чорна Т.Г.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою адвоката Крижевського Андрія Станіславовича, який діє від імені ОСОБА_1 , на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси у складі судді Коваленко О.Б. від 29 жовтня 2020 року у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «На Скворцова» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

встановив:

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСББ «На Скворцова» заборгованість по внескам та платежам співвласників об`єднання за період з 01.04.2017 року по 01.02.2020 року в сумі 55 663,36 гривень, інфляційні втрати в сумі 9198,77 гривень та 3% річних в сумі 3 487,72 гривень. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 04 лютого 2021 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2020 року залишено без задоволення.

Не погоджуючись з заочним рішенням, 27 жовтня 2022 року адвокат Крижевський А.С., який діє від імені ОСОБА_1 , за допомогою засобів поштового зв`язку подав апеляційну скаргу, одночасно порушивши питання про поновлення строку на оскарження судового рішення.

В обґрунтування підстав поновлення строку заявник посилається на те, що оскаржуване рішення ним вперше отримано 15 лютого 2022 року, після чого, з 24.02.2022 року в Україні запроваджено воєнний стан, що на думку скаржника є поважною причиною поновлення процесуальних строків.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 28 листопада 2022 року апеляційну скаргу залишено без руху. Скаржнику надано строк для подання обґрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження заочного рішення Київського районного суду м.Одеси від 29.10.2020 року із зазначенням інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

На виконання ухвали Одеського апеляційного суду від 28 листопада 2022 року про залишення апеляційної скарги без руху від адвоката Крижевського А.С., який діє від імені ОСОБА_1 , до суду апеляційної інстанції надійшла заява про усунення недоліків та про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду. В обґрунтування підстав поновлення строку заявник посилається на те, що ОСОБА_1 не була повідомлена про розгляд її заяви про перегляд заочного рішення та копію ухвали не отримувала. Крім того, з кінця 2020 року ОСОБА_1 перебувала на пізніх місяцях вагітності та протягом 2021 року проходила систематичне лікування. Також заявник посилається як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження на введення воєнного стану на території України, постійні обстріли м.Одеси, сигнали повітряної тривоги, що становлять небезпеку для життя громадян, відсутність електропостачання та зв`язку, водопостачання і просить поновити строк на апеляційне оскарження заочного рішення Київського районного суду м.Одеси від 29 жовтня 2020 року.

Дослідивши наведені в заяві доводи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Враховуючи те, що при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. У свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від сторони унеможливила звернення до суду з апеляційною скаргою.

Разом з тим, право суду на поновлення строку не є безмежним.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у параграфі 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини у справах «Науменко проти України» від 09 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 08 листопада 2005 року.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, пропущеного на значний термін, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Слід зазначити, що Європейський суд у своїх рішеннях наголошує на тому, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожна з сторін, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі.

Поважність причин пропуску строку є оціночним поняттям та має встановлюватися в кожному окремому випадку на підставі відповідних доказів, які у свою чергу, в розумінні ст. 127 ЦПК України, оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення відповідних процесуальних дій.

Отже, встановлення процесуальних строків передбачено законом з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України певних процесуальних дій.

При вирішенні питання про поновлення строку суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду.

Лише наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 04 лютого 2021 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2020 року залишено без задоволення. Відомості про обізнаність заявниці про дату та час судового засідання в матеріалах справи відсутні.

Разом з тим, 15.07.2022 року до суду першої інстанції звернувся адвокат Крижевський А.С., який діяв від імені ОСОБА_1 , із клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи та відповідно до його розписки на вказаному клопотанні ознайомився зі всіма матеріалами справи 22.07.2022 року.

Приймаючи до уваги, що адвокат Крижевський А.С. діяв на підставі ордеру про надання правничої правової допомоги від 03.02.2022 року і був наділений повним обсягом повноважень, у тому числі і правом апеляційного оскарження рішення суду, а також враховуючи, що з моменту ознайомлення з матеріалами справи та отримання копії рішення до моменту подання адвокатом апеляційної скарги - 27.10.2022 року пройшло понад три місяці, колегія суддів дійшла висновку про пропуск адвокатом Крижевським А.С. строку на апеляційне оскарження ухваленого у справі рішення, встановленого ст.354 ЦПК України.

При цьому, у клопотанні адвоката не наведено жодної обставини, яка б перешкоджала особисто адвокату, як повноважному представнику ОСОБА_1 у передбачений законом строк звернутися з апеляційною скаргою на рішення суду.

Відповідно до ст.2 ЗУ «Про адвокатуру» адвокатура України - недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 уповноважила адвоката Крижевського А.С. представляти її інтереси, а також його ознайомлення 27.10.2022 року з матеріалами справи, включаючи і оскаржуване рішення та ухвалу про відмову у перегляді заочного рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність поважних причини та обставини, що об`єктивно перешкоджали та унеможливили подачу апеляційної скарги у визначений законом строк.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України,Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/202 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який надалі продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Запровадження воєнного стану може бути підставою, яка відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України повинна враховуватися при вирішенні питання щодо поновлення процесуального строку.

Разом з тим, питання поновлення строку на оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, адже такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану і унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 05 вересня 2022 року у справі № 697/2360/21 (провадження № 61-4902св22).

Звернення до апеляційного суду з апеляційною скаргою 27.10. 2022 року, тобто після спливу строку, передбаченого частиною першою статті 354 ЦПК України, не відповідає критеріям розумного строку, адже після отримання копії судового рішення та подання апеляційної скарги минуло понад три місяці.

Особа, яка заявляє клопотання про поновлення встановленого законом процесуального строку, повинна надати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами.

Доказів того, що неподання апеляційної скарги раніше ніж 27.10.2022 року зумовлено введенням воєнного стану в Україні заявником не надано.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що заявник не довів поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Згідно із ч. 4 ст. 357 ЦПК України, якщо заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження в порядку встановленому ст. 358 цього Кодексу.

Оскільки ухвалою Одеського апеляційного суду від 28 листопада 2022 року вказані скаржником підстави було визнано неповажними, заявник в поданій заяві теж не навів достатніх підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, тому у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись ст.ст.357, 358 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката Крижевського Андрія Станіславовича, який діє від імені ОСОБА_1 , на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2020 року у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «На Скворцова» до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів.

Головуючий О.В. Кутурланова

Судді: Н.В. Орловська

Т.Г. Чорна