ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 4-с/753/11/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Колесника О.М.

при секретарі Єрош Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 до старшого державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції міста Києва Гусєвої Янни Андріївни, стягувач Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про визнання протиправною бездіяльності та скасування постанови про арешт коштів боржника від 23 вересня 2021 року у виконавчому провадженні ВП 51232009,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою, в якій просить визнати протиправною бездіяльність старшого державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції міста Києва Гусєвої Янни Андріївни та скасувати постанову про накладення арешту коштів боржника від 23 вересня 2021 року у виконавчому провадженні ВП №51232009.

Скаргу обґрунтовано тим, що скаржник дізналась, що 22 червня 2016 року державним виконавцем Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції міста Києва Гусєвою Я.А. відкрито виконавче провадження № 51232009 з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» боргу у сумі 262 850,10 грн.

Крім того, 23 вересня 2021 року державним виконавцем, в рамках виконавчого провадження №51232009, винесено постанову про арешт коштів боржника у межах 262 850,10 грн., що обліковуються на всіх відкритих рахунках боржника.

Скаржник вважає, що постанова про арешт коштів боржника від 23 вересня 2021 року була винесена з порушенням прав скаржника, оскільки ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 16 січня 2020 року визнано протиправною бездіяльність державного виконавця щодо не направлення на адресу боржника у встановлений законом строк постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.06.2016 року, тому постанова про арешт майна підлягає скасуванню.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про час, день та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, однак відповідно до ч. 2 ст. 454 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 22 червня 2016 року державним виконавцем Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції міста Києва Гусєвою Я.А. відкрито виконавче провадження № 51232009 з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» боргу у сумі 262 850,10 грн.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

За приписами ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Крім того, 23 вересня 2021 року державним виконавцем, в рамках виконавчого провадження №51232009, винесено постанову про арешт коштів боржника у межах 262 850,10 грн., що обліковуються на всіх відкритих рахунках боржника.

Обґрунтовуючи скаргу, постанова про арешт коштів боржника від 23 вересня 2021 року була винесена з порушенням прав скаржника, оскільки ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 16 січня 2020 року визнано протиправною бездіяльність державного виконавця щодо не направлення на адресу боржника у встановлений законом строк постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.06.2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 1 с. 13 ЗУ «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Так, відповідно до ст. 56 Закону №1404 арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Отже, для забезпечення реального виконання рішення виконавець може накладати арешт, зокрема на майно боржника.

Тобто, приватний виконавець при винесені постанови від 17.11.2020 року про арешт майна діяв виключно в межах своїх повноважень відповідно до вимог ЗУ «Про виконавче провадження».

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що постанова про арешт майна винесена приватним виконавцем є законною, а твердження скаржника щодо її скасування, не ґрунтуються на достатніх та допустимих доказах, а ухвала Дарницького районного суду м. Києва від 16 січня 2020 року про визнання протиправною бездіяльності державного виконавця щодо не направлення на адресу боржника у встановлений законом строк постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.06.2016 року не є підставною для скасування інших постанов, включаючи і постанову про накладення арешту.

Враховуючи, що доводи скарги наведеного висновку не спростовують, у суду відсутні підстави для задоволення скарги.

Відповідно до ст. 452 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги.

На підставі викладеного, керуючись стст. 12-13, 258, 260-261, 354, 451ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 до старшого державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції міста Києва Гусєвої Янни Андріївни, стягувач Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про визнання протиправною бездіяльності та скасування постанови про арешт коштів боржника від 23 вересня 2021 року у виконавчому провадженні ВП 51232009 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 992 грн. 40 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя :