УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2022 Справа №607/16029/22

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Братасюк В.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільелектропостач» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Тернопільелектропостач» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію.

Згідно ч. 5 ст. 165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

На виконання вимог ч. 5 ст. 165 ЦПК України судом було направлено запит у Відділ обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Тернопільській області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання боржників.

Як вбачається із відповіді з Відділу обліку та моніторингу інформації УДМС України в Тернопільській області від 29.11.2022 року, боржник ОСОБА_1 за відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Тернопільській області значиться зареєстрованою в с.Кипячка, Тернопільського району, а не за адресою АДРЕСА_1 , як зазначено у заяві про видачу судового наказу.

Статтею 163 ЦПК України встановлено вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу, порушення вимог якої має наслідком відмову у видачі судового наказу.

Пунктом 3 ч. 3 статті 163 ЦПК України передбачено обов`язок заявника додати до заяви про видачу судового наказу копію договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

Згідно ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Виходячи із системного аналізу вказаних вище положень характерною ознакою публічного договору приєднання, як і будь-якого договору, є вчинення активних дій, які виражають волю її сторін на укладення такого договору.

Як зазначає заявник між боржником та стягувачем укладено публічний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (який розміщений на сайті ТОВ «Тернопільелектропостач»).

До заяви додано проєкт публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який не підписаний жодною із сторін.

Належних та допустимих доказів приєднання споживача до вказаного договору не надано, зокрема підписаної споживачем заяви-приєднання.

Враховуючи те, що заявником не надано доказів, які б вказували на приєднання боржника до договору про постачання електричної енергії, тому у суду відсутні підстави вважати, що такий договір було укладено.

Таким чином, доданий до заяви примірник договору про постачання електричної енергії, в якому не зазначений споживач, як сторона договору, та відсутні підписи сторін договору, не може вважатись копією договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, в розумінні п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

За вказаних обставин, суддя вважає, що у видачі судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись статтями 163, 165, 166, 353, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Тернопільелектропостач» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу в даному випадку не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду.

Головуючий суддяВ. М. Братасюк