Справа № 211/3421/22
Провадження № 2/211/2955/22
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
29 листопада 2022 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Середньої Н.Г.,
за участю секретаря судового засідання Бехало В.В.,
у відсутність сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Криворізької філії державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області про визнання права власності на гараж у зв`язку з втратою правовстановлюючого документу,
позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача Криворізької філії державного нотаріального архіву та просить суд визнати за нею право власності на гараж № НОМЕР_1 за правовстановлюючим документом ГБК «Прогрес» № 530, розташований в ГБК «Прогрес», посилаючись на втрату договору купівлі-продажу від 25.11.1996, посвідченого приватним нотаріусом Глущенком О.А. В обґрунтування позову зазначено, що їй на праві приватної власності належить гараж № НОМЕР_1 , на підставі правовстановлюючого документа ГБК «Прогрес» № 530, розташований у м. Кривому Розі ГБК «Прогрес», який було придбано на підставі договору купівлі-продажу від 25.11.1996, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Глущенком О.А. Однак вказаний договір від 25.11.1996 було втрачено. У зв`язку з викладеним з метою продажу вказаного гаражу вона письмово звернулась до Криворізької філії державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області з питанням видачі дублікату правовстановлюючого документа, на що отримала відповідь про припинення діяльності нотаріуса ОСОБА_3 та відсутність передачі документів до архіву. На сьогоднішній день місцезнаходження нотаріальних документів ОСОБА_3 не відоме, тому видати вказаний договір немає можливості. За інформацією КП ДОР «Криворізьке БТІ» неможливо надати дублікат договору у зв`язку з тим, що правонаступником у разі ліквідації (припинення діяльності) приватного нотаріуса Глущенка О.А. є архівна установа. Тому просить задовольнити позов.
Ухвалою суду від 26 вересня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
В судове засідання сторони не з`явилися.
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, на заявлених вимогах наполягає з підстав, викладених в позові.
Представник відповідача завідувач 7-ї Криворізької державної нотаріальної контори, в.о. державного нотаріуса Криворізької філії ДНА в Дніпропетровській області звернулась до суду із заявою, вказавши, що нотаріус не є належним відповідачем та не може залучатись до участі у справі як відповідач, оскільки він не є учасником спірних матеріальних правовідносин між сторонами і своїми діями або їх припиненням самостійно не може вплинути на поновлення порушеного визнаного, або того, яке оспорюють, права позивача, а отже він не є безпосереднім учасником матеріальних правовідносин і до нього не можна пред`явити позовні вимоги і залучати відповідача у цивільних справах.
Суд, враховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.
Оригінал правовстановлюючого документу позивачем втрачено.
На запит ОСОБА_1 Криворізькою філією державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області повідомлено про неможливість видачі дублікату договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Глущенком О.А. 25.11.1996 за р.№ 1289, оскільки вказаний нотаріус припинив свою нотаріальну діяльність, але документи до Державного нотаріального архіву у Дніпропетровській області, зокрема до Криворізької філії, не передав. Місцезнаходження нотаріальних документів невідоме (а.с.5 копія інформації).
На запит ОСОБА_1 . Комунальним підприємством Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації» повідомлено про неможливість видати дублікат договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Глущенком О.А. 25.11.1996 за р.№ 1289, оскільки КП «Криворізьке РБТІ» не є видавником документу, відповідно й видати його дублікат не має можливості та правових підстав. Видача документа не може бути здійснена суб`єктом, що його видав, лише у разі ліквідації (припинення діяльності) такого суб`єкта. У такому випадку видача дубліката документу здійснюється правонаступником відповідного суб`єкта або архівною установою (якщо передбачена передача документів до архіву (а.с. 7 копія відповіді).
Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України «Про нотаріат» від 2 вересня 1993 року № 3425-XII (далі Закон № 3425-XII).
Частиною першою статті 1 Закону 3425-XII встановлено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.
Частиною другою статті 1 Закону 3425-XII передбачено, що вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).
Згідно статті 23 Закону 3425-XII, в обласних центрах, містах Києві, Сімферополі та Севастополі засновуються державні нотаріальні архіви, які є складовою частиною Національного архівного фонду і здійснюють тимчасове (до 75 років) зберігання нотаріальних документів.
Питання організації діяльності та компетенція державного нотаріального архіву визначаються положенням про нього, що затверджується Міністерством юстиції України.
Відповідно до вимог Положення про державний нотаріальний архів, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 18.05.2009 № 870/5, основними завданнями архіву є:
-комплектування документами, склад яких передбачено цим Положенням;
-забезпечення збереження та використання відомостей, що містяться в документах, які знаходяться на зберіганні ;
-створення і вдосконалення довідкового апарату до документів;
-здійснення контролю за зберіганням документів та обліково-довідкового апарату до документів, які зберігаються у фондоутворювачів;
-підготовка та своєчасна передача документів, внесених до Національного архівного фонду (далі - НАФ) на зберігання, до відповідного державного архіву з додержанням вимог, передбачених нормативно-правовими актами Держкомархіву України.
Відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу його стороною. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права.
Тобто, відповідач це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. При цьому неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.
Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення.
За правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення нотаріальних дій, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства.
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із вимогами про визнання за нею права власності на гараж № НОМЕР_1 (за правовстановлюючим документом ГБК «Прогрес» № 530), розташований в ГБК «Прогрес». Тобто нотаріус (нотаріальних архів) не може бути відповідачем у цій категорії справ, оскільки предметом позову є спір про право, при цьому в тексті позову відсутні вимоги саме до нотаріального архіву чи оспорювання нотаріальних дій чи бездіяльності вказаного у позовній заяві відповідача.
Виходячи з норм Закону України «Про нотаріат», у Криворізької філії державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області немає спільних чи однорідних прав та обов`язків стосовно позивача (згідно тексту позову). Нотаріус вчиняє нотаріальні дії від імені держави, тому в нього не можуть бути спільні чи однорідні права і обов`язки з особами, які звернулися до нього, або з особами, які вирішили, що їх права порушені нотаріальними діями.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року по справі № 523/9076/16-ц зазначила, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.
Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).
Статтею 89 ЦПК України встановлено, що виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.
Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову у зв`язку з пред`явленням позову до неналежного відповідача.
Згідно частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в задоволенні вимог відмовлено, судові витрати відшкодуванню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 529, 530 ЦК УРСР 1963 року, ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 263, 265 ЦПК України,суд
в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 29 листопада 2022 р.

Суддя Н.Г.Середня