Справа № 366/2511/21
Провадження № 2/366/97/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

14 вересня 2022 року Іванківський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Гончарука О.П.,

за участю секретаря судового засідання Фещенко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у порядку загального позовного провадження, в смт. Іванків Київської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» (03061, м.Київ, вул. Героїв Севастополя, буд. 48, ), третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна ( АДРЕСА_2 ), Іванківський міжрайонний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (07201, Київська область, Вишгородський район, смт.Іванків, вул. Івана Проскури, буд. 26) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 (далі - Позивач), в особі представника, адвоката Переверзєва Олександра Олександровича (далі - Представник позивача) звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» (далі - Відповідач), треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, Іванківський міжрайонний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Разом з позовом до суду надійшла заява позивача про забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №50088, вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В.від 24.05.2021 року, який знаходиться на виконанні у державного виконавця Іванківського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Федірка Ю.А., ВП №65801617. Ухвалою суду від 16 вересня 2021 року заява задоволена.

В обґрунтування позовної заяви позивач посилається на те, що постановою державного виконавця Федірка Ю.А. від 14.06.2021 року стосовно позивача було відкрито виконавче провадження №65801617, підставою для якого став виконавчий напис нотаріуса №50088 вчинений 24.05.2021 року приватним нотаріусом Грисюком О.В. Згідно із зазначеною постановою про відкриття виконавчого провадження, з позивача належить стягнути 27355,00 грн. на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН». Позивач стверджує, що між нею та компанією ТОВ «Веллфін» не має жодних боргових зобов`язань, позивач від відповідача грошові кошти не отримувала, договорів не укладала. Зазначає, що з боку відповідача, нотаріуса та приватного виконавця відносно неї вчинені протиправні, за своєю суттю шахрайські дії, спрямовані на протиправне заволодіння коштами позивача. Вважає, що виконавчий напис та відкриття виконавчого провадження вчинені з порушенням законодавства України, їй не було направлено жодного попередження про існування заборгованості та про вчинений виконавчий напис нотаріуса. Тому, виконавчий напис не підлягає виконанню так як вчинений з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами і, як наслідок, неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису. Представником позивача для з`ясування фактичних обставин щодо укладення договору, вчинення виконавчого напису, відкриття виконавчого провадження направлялись адвокатські запити, а саме до: ТОВ «Веллфін» - відповіді не отримано; приватного нотаріусу Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна - відповіді не отримано; Іванківського МВДВС ЦМУМЮ (м.Київ) - отримановідповідь (виконавчий напис та документи, які надавались разом із ним для відкриття провадження). Враховуючи викладене, просить зазначений вище виконавчий напис приватного нотаріуса №50088 від 24.05.2021 року визнати таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати за надання правової допомоги в сумі 6500,00 грн.

Рух справи

Ухвалою суду від 17 вересня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 28 січня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду на 07 лютого 2022 року, яку у зв`язку з неявкою сторін відкладено на 02 березня 2022 року.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації на території України, рішенням зборів суддів Іванківського районного суду Київської області № 3 було тимчасово зупинено здійснення судочинства.

06 березня 2022 року розпорядженням Голови Верховного Суду № 1/0/9-22 було змінено територіальну підсудність судових справ Іванківського районного суду до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області.

22 квітня 2022 року територіальну підсудність судових справ Іванківського районного суду було відновлено розпорядженням Голови Верховного Суду № 18/0/9-22 від 21.04.2022 року.

У судове засідання сторони не з`явилися, про розгляд справи судом повідомлені вчасно, належним чином.

Представник позивача звернувся до суду із заявою від 12 вересня 2022 року, в якій просить розгляд справи провести за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача ТОВ «Веллфін» в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Виклик відповідача здійснювався шляхом надсилання рекомендованої кореспонденції на адресу, зазначену в позовній заяві, яка повернулась із відміткою про вручення представнику за довіреністю. Відзиву, заяв та клопотань до суду не надіслав.

Треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В.,у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи надсилались рекомендовані листи на адресу, зазначену у позовній заяві, які повернулись із відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою; державний виконавець Іванківського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Федірко Ю.А. у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи надсилались рекомендовані листи, які повернулись з відміткою про отримання.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, справа розглядається за відсутності учасників справи без здійснення технічної фіксації.

За таких обставин, суд постановив про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, в порядку статей 280, 281 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Судом встановлено, що 24 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за №50088, про звернення стягнення з громадянки, якою є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є боржником за кредитним договором 421316 від 31 березня 2018 року, укладеним з ТОВ «ВЕЛЛФІН» в АТ «Альфа-Банк».

Строк платежу за кредитним договором 421316 від 31 березня 2018 року настав. Боржником допущено прострочення платежів (дата, з якої настав строк не зазначена).

Стягнення заборгованості проводиться за період 31 березня 2018 року по 01 березня 2020 року.

Сума заборгованості складає 26 555,00 (двадцять шість тисяч п`ятсот п`ятдесят п`ять гривень 00 копійок), в тому числі:

прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 1 000,00 (одна тисяча гривень 00 копійок);

прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 25 555,00 (двадцять п`ять тисяч п`ятдесят п`ять гривень 00 копійок).

За вчинення вказаного вище виконавчого напису нотаріусом стягнуто плати ТОВ «Велфін» в розмірі 800,00 (вісімсот гривень 00 копійок), які підлягають стягненню з боржника на користь ТОВ «Велфін».

Загальна сума, що підлягає стягненню - 27 355,00 (двадцять сім тисяч триста п`ятдесят п`ять гривень 00 копійок).

06 липня 2021 року на підставі зазначеного виконавчого напису нотаріуса, постановою державного виконавця Іванківського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Федірка Ю.А. відкрито виконавче провадження №65801617 з примусового виконання зазначеного вище виконавчого напису.

При примусовому виконанні спірного виконавчого напису державним виконавцем Федірком Ю.А. зазначеною вище постановою, визначено стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 2735,50 грн. та витрати на проведення виконавчих дій 369,00 грн.

Таким чином, між сторонами виникли правовідносини, які регулюються положеннями Цивільного кодексу України, Законом України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року.

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом учинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, установлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства (ч. 1 ст. 39 цього Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (надалі - Порядок).

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та глави 6 Порядку, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Стаття 88 Закону України «Про нотаріат» визначає умови вчинення виконавчих написів.

Зокрема, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Аналогічні положення містяться також в главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5.

Згідно з п.п. 3.2 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 (надалі - Перелік).

Суд встановив, що п. 2 Переліку, на підставі якого приватним нотаріусом вчинений спірний виконавчий напис, втратив чинність 22.02.2017 року на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка набрала законної сили.

Зазначеним судовим рішенням визнана незаконною та нечинною постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", у тому числі, в частині п. 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Редакція Переліку до внесення змін, визнаних нечинними, не містила розділу про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, а тому приватний нотаріус не мав правових підстав для вчинення спірного виконавчого напису.

Спірний виконавчий напис був вчинений приватним нотаріусом 24.05.2021 року, тобто на момент коли вже були скасовані внесені постановою КМУ від 26.11.2014 року № 662 зміни та діяла редакція Переліку, яка передбачала вчинення виконавчого напису на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.

Відповідно до п.п. 3.5. п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.

Будь-яких відомостей відносно нотаріального посвідчення кредитного договору №421316 від 31 березня 2018 року стороною відповідача не надано. Також не надано даних відомостей і третьою особою по справі - приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В.на підтвердження правомірності вчинення ним виконавчого напису 24.05.2021 року.

У судовому засіданні встановлено, що вимоги стягувача ТОВ «Веллфін» до боржника ОСОБА_2 , за якими був вчинений спірний виконавчий напис, не були безспірними на момент його вчинення.

Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23.06.2020 року у справі № 645/1979/15-ц.

Крім того, слід зазначити, що питання визначення судами безспірності суми заборгованості під час розгляду справ про оскарження законності вчинення нотаріусом виконавчого напису, неодноразово досліджене судом вищої інстанції (постанова від 05.07.2017 року по справі № 754/9711/14-ц; від 23.01.2018 року по справі № 310/9293/15; від 18.07.2018 року по справі № 486/388/16-ц; від 06.06.2019 року № 750/1627/18, від 14.08.2019 по справі №569/8884/17).

Так, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна.

При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права.

Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше.

Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення.

Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна.

Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факти наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, відтак, ним не виконані вимоги ч.1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» про безспірність заборгованості.

У постанові Верховного Суду від 27 серпня 2020 року в справі № 554/6777/17 зроблено висновок, що "у нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню".

Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надіслання кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.

В судовому засіданні встановлено, що в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про отримання позивачем відповідного повідомлення. Позивачу не було відомо про існування зазначеного вище виконавчого напису. Будь-яких попереджень про його вчинення як і про існування в нього заборгованості перед відповідачем йому не надсилалось.

З огляду на вищевказане, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження, а отже підлягають задоволенню, оскільки приватний нотаріус вчинив спірний виконавчий напис на підставі нечинного нормативно-правового акта, а також при його вчиненні не переконався у безспірності вимог стягувача, чим порушив норми Закону України "Про нотаріат".

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування позивачем надано Договір про надання правничої допомоги від 29.07.2021 року, ордер на надання правничої (правової) допомоги, акт прийняття - передачі наданих послуг судових витрат (суми гонорару за надану правову допомогу за Договором про надання правової допомоги від 29.07.21 р.) від 10 серпня 2021 року: 1) консультація - 500,00 грн., 2) складання та направлення запитів - 1 500,00 грн., 3) складання позову, виготовлення додатків, участь в судовому засіданні - 4 500,00 грн. Всього 6 500,00 грн. , типова форма № КО-1 від 10 серпня 2021 р. - сума 6 500,00 грн. /а.с.11-15/

Відповідно чого суд, дійшов до висновку, що витрати на правничу допомогу є доведеними, та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України заходи забезпечення позову у виді зупинення стягнення за оскаржуваним виконавчим написом продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 12, 81, 211, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , в особі представника, адвоката Переверзєва Олександра Олександровича до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, Іванківський міжрайонний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий вчинений 24 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною за №50088 про стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» заборгованості у розмірі 26555,00 грн. (двадцять шість тисяч п`ятсот п`ятдесят п`ять грн., 00 коп.)

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 6500,00 грн. (шість тисяч п`ятсот грн., 00 коп.)

Копію заочного рішення не пізніше двох днів з дня його проголошення направити відповідачу рекомендованим листом з повідомленням.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», адреса: 03061, м. Київ вул. Героїв Севастополя, 48, .

Треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, адреса: АДРЕСА_2 ;Іванківський міжрайонний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), адреса: 07201, смт.Іванків вул. Івана Проскури, 26, Вишгородського району, Київської області.

Суддя: О.П. Гончарук