ЧЕРВОНОАРМІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 292/761/22
Номер провадження 2/292/225/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2022 року смт Пулини

Червоноармійський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді Рябенької Т.С.,

секретаря судового засідання Володіної В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у смт Пулини цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди та стягнення страхового відшкодування, В С Т А Н О В И В :

У вересні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ), мотивуючи його тим, що 22 квітня 2021 року близько 18 год 10 хв на відстані 167 м від селища Курне Пулинського району Житомирської області в напрямку автодороги Київ-Чоп водій мопеда Alpha, без номерного знаку, № рами НОМЕР_1 ОСОБА_2 , рухаючись в напрямку автодороги Київ-Чоп, не впорався з керуванням мопеда та допустив його падіння на проїзну частину. Внаслідок даної ДТП пасажир мопеда ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження, від яких загинула на місці пригоди. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія мопеда Alpha застрахована не була. 14 червня 2021 року на адресу відповідача надіслано заяву про виплату страхового відшкодування на утримання у зв"язку з втратою годувальника в інтересах малолітніх дітей загиблої ОСОБА_3 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Листом від 02.07.2021 йому було відмовлено у здійсненні виплати страхового відшкодування у зв"язку з невідповідністю транспортного засобу п. 1.5 Закону України "Про "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон). Рішенням Червоноармійського районного суду Житомирської області від 02.11.2011 у цивільній справі за його позовом до МТСБУ про відшкодування шкоди та стягнення страхового відшкодування позовні вимоги задоволено. Постановою Житомирського апеляційного суду від 21.03.2022 рішення Червоноармійського районного суду Житомирської області від 02.11.2021 залишено без змін. Вказаними рішеннями встановлено, що його позовні вимоги були законними та належним чином обґрунтованими, а мопед марки Alpha підпадає під ознаки транспортного засобу, тому МТСБУ повинно виплатити страхове відшкодування відповідно до вимог ст. 41 Закону. 19 серпня 2022 року на адресу відповідача надіслано заяву про виплату страхового відшкодування витрат на встановлення пам"ятника з урахуванням залишку страхового

відшкодування у розмірі 44 000 грн в його інтересах як чоловіка загиблої. Однак листом від 05 вересня 2022 року йому відмовлено у здійсненні виплати страхового відшкодування без уточнення будь-яких підстав такої відмови. Вважає відмову у виплаті страхового відшкодування необґрунтованою та такою, що суперечить нормам чинного законодавства, тому відповідачем порушено його законні права на одержання належного страхового відшкодування. Враховуючи вищевказане, беручи до уваги те, що мопед Alpha є транспортним засобом в рамках чинного законодавства України, а відповідальність водія вказаного транспортного засобу на дату вчинення ДТП не була застрахована, тому відповідальність за шкоду, завдану йому на підставі п.п. а) п. 41.1 ст. 41 Закону повинен нести відповідач. На підставі викладеного, просить суд стягнути з відповідача на його користь страхове відшкодування в розмірі 44 000 грн на встановлення надгробного пам"ятника, пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 904 грн 11 коп, 3 % річних у розмірі 54 грн 25 коп та понесені судові витрати у зв"язку з розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 7500 грн.

Ухвалою судді від 26.09.2022 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

19.10.2022 на електронну адресу суду надійшла заява представника позивача - адвоката Ільківа М.М. про уточнення позовних вимог, в якій він просить стягнути з відповідача на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 44 000 грн витрат на встановлення надгробного пам"ятника, пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 2712 грн 33 коп, 3 % річних у розмірі 162 грн 74 коп, інфляційні втрати у розмірі 836 грн та понесені судові витрати у зв"язку з розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 7500 грн.

03.11.2022 на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_7 надійшло письмове пояснення, в якому остання просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову з таких підстав. Так, на підтвердження понесених витрат на встановлення пам"ятника позивач надав квитанцію до прибуткового касового ордеру та накладну на суму 45 000 грн, яка нібито видана ФОП ОСОБА_8 , однак зазначені документи не підтверджують право вказаної особи надавати ритуальні, будівельні та інші послуги. Дана квитанція не містить номера, повного прізвища ФОП та номер його ідентифікаційного податкового номеру, що унеможливлює перевірку діяльності такого ФОПа та надання ним фактичних послуг. До того ж, квитанція та накладна видані на прізвище ОСОБА_9 , а не ОСОБА_9 , що свідчить про недоведеність надання послуг саме позивачу.

Своїм правом на подання відповіді на відзив в порядку ст. 179 ЦПК України позивач та його представник не скористалися.

Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Ільків М.М. належним чином повідомлені про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Будь-яких заяв та клопотань від них на адресу суду не надходило. Представник відповідача Моторного (транспортного) страхового бюро України належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Будь-яких заяв та клопотань від них на адресу суду не надходило. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за

допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши належність, допустимість,

достовірність доказів кожного окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування майнової та моральної (немайнової) шкоди (п.п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що 22 квітня 2021 року близько 18 години 10 хвилин водій мопеда Alpha, без номерного знаку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рухаючись в напрямку автодороги Київ-Чоп, не справився з керуванням мопеда та допустив його падіння на проїзну частину. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир мопеда ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримала тілесні ушкодження, від яких загинула на місці пригоди. За даним фактом СВ ВП № 4 Житомирського районного управління поліції ГУ НП в Житомирській області 23.04.2021 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000051 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та розпочато досудове розслідування (а.с. 17). Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 26.04.2021 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що складено відповідний актовий запис № 54 (а.с. 16). Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 16.05.2009 ОСОБА_3 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_10 (а.с. 10). Згідно копій свідоцтв про народження серії НОМЕР_4 від 12.08.2009, НОМЕР_5 від 05.04.2021 та НОМЕР_6 від 14.12.2015 ОСОБА_10 та ОСОБА_3 являються батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 12-14). Відповідно до копії свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_7 від 12.07.2016 ОСОБА_10 12.07.2016 змінив прізвище ОСОБА_11 на ОСОБА_9 , про що складено відповідний актовий запис № 7 (а.с. 11). Згідно копії довідки виконавчого комітету Курненської сільської ради Пулинського району Житомирської області № 1319 від 01.06.2021 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на день смерті проживала і була зареєстрована разом з чоловіком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та дочками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 15). 14 червня 2021 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_12 звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про виплату

страхового відшкодування на утримання дітей загиблої ОСОБА_3 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у розмірі 216 000 грн (а.с. 7-8). 01 липня 2021 року представник позивача ОСОБА_12 надіслав відповідачу заяву про долучення документів, а саме - копії паспортів батьків загиблої ОСОБА_3 та копії свідоцтва про народження загиблої (а.с. 19). Згідно листа Моторного (транспортного) страхового бюро № 3-01-а/23556 від 02.07.2021 немає правових підстав для виплати відшкодування з фонду захисту потерпілих, оскільки шкода заподіяна транспортним засобом, для якого Законом України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не встановлено коригуюючий коефіцієнт. Крім того, зазначено, що згідно Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не вважається транспортним засобом пристрій, який підпадає під ознаки, зазначені у п. 1.5, але щодо якого не встановлено коригуючий коефіцієнт залежно від типу транспортного засобу (а.с. 23, 35). Рішенням Червоноармійського районного суду Житомирської області від 02.11.2011 у цивільній справі № 292/751/21 за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітніх ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_13 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди та стягнення страхового відшкодування позовні вимоги задоволено та стягнуто з МТСБУ на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування на утримання в розмірі 216 000 грн, пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 10 740 грн 82 коп, 3 % річних у розмірі 1988 грн 38 коп, інфляційні втрати в розмірі 2372 грн 97 коп, судові витрати у зв"язку з розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн та судовий збір в сумі 2411 грн 02 коп (а.с. 24-27). Вказаним рішення Червоноармійського районного суду від 02.11.2021 встановлено,що мопед Alpha згідно з п. 1.10 ПДР є транспортним засобом - мотоциклом. Постановою Житомирського апеляційного суду від 21.03.2022 рішення Червоноармійського районного суду Житомирської області від 02.11.2021 у цивільній справі № 292/751/21 залишено без змін. Вищевказані рішення Червоноармійського районного суду Житомирської області та постанова Житомирського апеляційного суду у цивільній справі № 292/751/21 набрали законної сили. 19 серпня 2022 року представник позивача ОСОБА_12 надіслав відповідачу заяву про долучення документів, а саме - квитанцію до прибуткового касового ордеру на пам"ятник від 22.07.2022 на суму 45 000 грн та накладну на пам"ятник від 22.07.2022 на суму 45 000 грн. В даній заяві представник позивача просить МТСБУ здійснити виплату страхового відшкодування для чоловіка потерпілої ОСОБА_1 , а саме - витрат на встановлення пам"ятника в розмірі 45 000 грн (а.с. 31). Згідно листа Моторного (транспортного) страхового бюро від 05.09.2022 рішення про відмову у проведенні регламентної виплати прийняте та не підлягає перегляду. Стосовно виплати, що була проведена 11.05.2022, повідомляють, що розмір відшкодування було визначено судом як сума по втраті годувальника та сплачена згідно постанови Червоноармійського районного суду Житомирської області від 02.11.2021. Жодних додаткових витрат у вказаній постанові не зазначено (а.с. 34). Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера від 22.07.2022 та накладної № 318 від 22.07.2022 позивач витратив на пам"ятник з оформленням 30 000 грн, вазу - 1000 грн, надгробну плиту - 4000 грн та плити гранітні для облицювання - 10 000 грн, а всього 45 000 грн (а.с. 32-33). Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон) врегульовано відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних

транспортних засобів. Зазначений закон спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до п.п. а) п. 41.1 ст. 41 Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. На момент ДТП, яка мала місце 22 квітня 2021 року, цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. За змістом п. 23.1 ст. 23 Закону шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Згідно п.п. 27.1, 27.2, 27.4 ст. 27 Закону передбачено, що страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду. Статтею 37 Закону встановлено перелік підстав для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). У статті 1201 ЦК України визначено, що особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати. Відповідно до статті 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» поховання померлого - це комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечить законодавству. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 у випадку смерті потерпілого організація або громадянин, відповідальні за заподіяння шкоди, зобов`язані відшкодувати витрати на поховання (в тому числі на ритуальні послуги і обряди) тій особі, яка понесла ці витрати. Витрати на виготовлення пам`ятників і огорож визначаються, виходячи з їх фактичної вартості. Згідно абзацу шостого статті 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу») намогильні споруди - пам`ятні споруди, що встановлюються на могилах та увічнюють пам`ять про померлих. Відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України «Про поховання та похоронну справу» суб`єкти господарювання можуть самостійно на підставі звернення осіб, які зобов`язалися поховати померлого, виготовляти та реалізовувати предмети ритуальної належності, якщо вони відповідають державним стандартам та затвердженій вартості, де це передбачено законодавством.

Щодо доводів представника відповідача про те, що надані позивачем документи на підтвердження понесених витрат на встановлення надгробного пам"ятника не відповідають вимогам щодо обов"язкових реквізитів розрахункових документів, суд зазначає наступне. Згідно п. 4 розд. ІІ Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України 29.12.2017 № 14 (далі - Положення) суб`єкти господарювання здійснюють розрахунки готівкою між собою і з фізичними особами через касу як коштами, одержаними як готівкова виручка, так і коштами, одержаними із банків. Відповідно до п. 23 розд. ІІІ Положення касові операції оформляються касовими ордерами, видатковими відомостями, розрахунковими документами, електронними розрахунковими документами, документами за операціями із застосуванням платіжних інструментів, іншими касовими документами, які згідно із законодавством України підтверджували б факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) готівки. Пунктами 25 та 32 розд. ІІІ Положення передбачено, що приймання готівки в касу проводиться за прибутковим касовим ордером, підписаним головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником установи/підприємства. До прибуткових касових ордерів можуть додаватися документи, які є підставою для їх складання. Про приймання установами/підприємствами готівки в касу за прибутковими касовими ордерами видається квитанція (що є відривною частиною прибуткового касового ордера), підписана головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником, підпис яких може бути засвідчений відбитком печатки цієї/цього установи/підприємства. Використання печатки установою/підприємством не є обов`язковим. Прибуткові касові ордери і квитанції до них, а також видаткові касові ордери і видаткові відомості заповнюються бухгалтером (відповідальною особою установи/підприємства, на яку покладено обов`язок з оформлення цих документів) у будь-який спосіб, який забезпечив би належне збереження цих записів протягом установленого для зберігання документів терміну. При дослідженні наданої позивачем копії квитанції до прибуткового касового ордера від 22.07.2022 судом встановлено, що вона відповідає типовій формі № КО-1 згідно Додатку № 2 до Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні та містить всі необхідні реквізити згідно даної форми. Крім того, зазначення в квитанції до прибуткового касового ордера та накладній прізвища Матяж замість ОСОБА_9 суд вважає технічною опискою, зумовленою неправильним написанням літери. Таким чином, оскільки матеріалами справи підтверджуються понесені позивачем витрати на зазначену суму, розмір витрат не перевищує максимального розміру відшкодування витрат на спорудження надгробного памятника, тому суд з наведених вище мотивів вважає обґрунтованими заявлені позовні вимоги та приходить до висновку про їх задоволення. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат суд зазначає наступне. Згідно п. 36.5 ст. 36 Закону за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Відповідно до наданого позивачем уточненого розрахунку за період з 05.09.2022 по 19.09.2022 пеня складає 2712,33 грн, сума 3 % річних - 162, 74 грн, інфляційні - 836 грн. Дослідивши наданий позивачем розрахунок пені та 3 % річних, суд вважає, що позов в цій частині підлягає до задоволення. При вирішенні питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на правову допомогу суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. За частиною 3 цієї статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Відповідно до статті 30 цього Закону, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача, має бути встановлено, що позов позивача підлягає задоволенню, а також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у статті 30 Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. На підтвердження наявності у позивача витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано до суду копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Ільківа М.М., копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 19.09.2021, укладеного між позивачем та адвокатом Ільків М.М., за умовами якого повноваження адвоката не обмежуються, копію договору про надання правової допомоги від 06.08.2021 (а.с. 36-40). Згідно наданих позивачем детальних описів наданих послуг ОСОБА_1 на підставі договору про надання правової допомоги б/н від 06.08.2021 адвокат Ільків визначив загальну вартість своїх послуг, яка склала 7500 грн (а.с. 5). На підтвердження сплати позивачем коштів до матеріалів справи долучено копію квитанції до прибуткового касового ордера № 5 від 18.10.2022 про сплату ОСОБА_1 грошових коштів в загальній сумі 7500 грн на підставі договору про надання правової допомоги від 06.08.2021 (а.с. 50). Суд зазначає, що компенсація витрат на професійну правничу допомогу може бути проведена тільки у тих випадках, якщо вона полягала в участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді - в межах судового розгляду справи. Отже, з огляду на матеріали справи, суд вважає, що відшкодуванню на користь позивача за рахунок відповідача підлягають витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 7500 грн. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивача звільнено від сплати судового збору, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує його з відповідача в сумі 992, 40 грн з позовних вимог про стягнення витрат на встановлення надгробного пам"ятника та 992,40 грн з позовних вимог про стягнення пені, 3 % річних та інфляційних витрат в сумі 992,40 грн, а всього 1984,80 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 89, 137, 141, 264-265, 268, 274-275, 279, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 1187, 1192 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди та стягнення страхового відшкодування задоволити. Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України (, місце знаходження: 02002, м. Київ, Русанівський бульвар, 8) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер платника податків - НОМЕР_8 страхове відшкодування витрат на встановлення надгробного пам"ятника у розмірі 44 000 (сорок чотири тисячі) гривень 00 копійок, пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 2712 (дві тисячі сімсот дванадцять) гривень 33 копійок, 3 % річних у розмірі 162 (сто шістдесят дві) гривні 74 копійки, інфляційні втрати у розмірі 836 (вісімсот тридцять шість) гривень, судові витрати у зв"язку з розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 7500 (сім тисяч п"ятсот) гривень 00 копійок, а всього 55 211 (п"ятдесят п"ять тисяч двісті одинадцять) гривень 07 копійок. Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України (, місце знаходження: 02002, м. Київ, Русанівський бульвар, 8) на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір в сумі 1984 (одна тисяча дев"ятсот вісімдесят чотири) гривні 80 копійок. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного

провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду через Червоноармійський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.С. Рябенька