Провадження № 2-о/756/552/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2022 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Тиха О.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа - Акціонерне товариство «Універсал Банк», про розкриття банком інформації, що містить охоронювану законом таємницю,

УСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з заявою про розкриття Акціонерним товариством «Універсал Банк» інформації, яка містить банківську таємницю.

В обґрунтування заяви зазначив, що необхідність отримання інформації про власника банківського рахунку (ідентифікаційних даних особи та номера телефону), до якого емітовано картку № НОМЕР_1 , зумовлена необхідністю звернення у подальшому до суду з позовом до вказаної особи з вимогою про повернення помилково перерахованих 20.10.2022 коштів у сумі 11000 грн.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов до наступного висновку.

Положеннями статті 11 Цивільного процесуального кодексу України встановлено позицію диспозитивності цивільного судочинства, а саме передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до частини першої ст. 12, частини першої ст. 20 Цивільного кодексу України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, у тому числі, реалізовує своє право на захист.

Розкриття банківської таємниці може здійснюватись у двох формах: адміністративній - забезпечується на вимогу компетентних осіб, зазначених у законі, безпосередньо банком і без попереднього звернення до суду; судовій - надається банком, але на вимогу суду або за рішенням суду. У свою чергу, на вимогу суду банківська таємниця розкривається у двох випадках: а) суддею одноособово з дотриманням режиму секретності; б) судом при розгляді справи у

господарському, адміністративному, кримінальному та цивільному судочинстві (щодо останнього, то це правило є актуальним для цивільних справ, у яких вирішуються спори, пов`язані з дослідженням доказів, що становлять банківську таємницю, витребуваних судом за клопотанням учасників процесу). Відбувається це, як правило, при вирішенні судом питань про забезпечення доказів, витребування доказів, про що судом постановляються процесуальні ухвали.

Що стосується доступу до банківської таємниці за рішенням суду, то таке право надається лише внаслідок судового розгляду цивільних справ за правилами Глави 12 Розділу IV «Окреме провадження» ЦПК України.

Слід зазначити, що згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з приписами частини третьої статті 349 ЦПК України, якщо під час розгляду справи буде встановлено, що заява ґрунтується на спорі, який розглядається в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

За пунктом 10 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в цивільних справах про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб» від 30 вересня 2011 року № 10, у тому разі, коли буде встановлено, що заява про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи ґрунтується на спорі, зокрема про виконання цивільно-правового договору, який виник з інших зобов`язальних правовідносин тощо, суд відмовляє у відкритті провадження у справі, а якщо спір про право буде встановлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Варто врахувати положення п.2 ч.1 ст. 348 Цивільного процесуального кодексу України, де вказані вимоги до змісту заяви про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи має бути зазначено - ім`я (найменування) заявника та особи, щодо якої вимагається розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, їх місце проживання або місцезнаходження, а також ім`я представника заявника, коли заява подається представником.

У статті 84 Цивільного процесуального кодексу України визначено порядок витребування доказів учасниками справи, та вказано, що у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 116 Цивільного процесуального кодексу України визначені способи забезпечення судом доказів такі, як допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Тобто, в даному випадку, якщо у позивача виникли складнощі щодо отримання вказаної інформації, то позивач може звернутися із заявою про забезпечення вказаних доказів до подання позовної заяви, обґрунтувавши належним чином необхідність вжиття судом обраного ним способу забезпечення позову, враховуючи предмет та підстави позову, з яким позивач має намір звернутися до суду.

Отже, враховуючи викладене вище, положення частини третьої статті 349 Цивільного процесуального кодексу України, той факт, що вимоги заявника грунтуються на спорі, який має розглядатися в порядку позовного провадження, а не окремого, оскільки заявник просить суд витребувати дані про фізичну особу, яка може отримати статус відповідача у позові майнового характеру, суд приходить до висновку про відмову у відкритті провадження за вказаною заявою.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 , подана в порядку ч. 1 ст. 347 ЦПК України, не може розглядатися в порядку окремого провадження, оскільки з вимог заяви та обставин, якими вона обґрунтовується, вбачається спір про право.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1-13, 19, 43, 49, 186, 293, 294, 347, 354, 355 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Акціонерне товариство «Універсал Банк», про розкриття банком інформації, що містить охоронювану законом таємницю, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О. О.Тиха