Справа № 759/302/21
Провадження № 2-в/761/1/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Рибака М.А.

за участі секретаря Горбань К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про відновлення втраченого судового провадження у справі № 764/13393/13-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2021 року заявник звернувся до Святошинського районного суду м.Києва з даною заявою.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 13.01.2021 року матеріали заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про відновлення втраченого судового провадження у справі № 764/13393/13-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості передано до Київського апеляційного суду, для визначення підсудності.

17.02.2021 року до Шевченківського районного суду м. Києва відповідно до ухвали Київського апеляційного суду від 05.02.2021 року надійшли матеріали заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про відновлення втраченого судового провадження у справі № 764/13393/13-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Ленінського районного суду м. Севастополя від 05.02.2014 року у справі № 764/13393/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 785/08-МК від 21.03.2008 року суму у розмірі 118 852,61 грн., судовий збір у розмірі 594,26 грн. - з кожного.

18 жовтня 2018 року між ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено Договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 785/08- МК, укладеного між ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» та Боржником.

Ухвалою суду від 18 березня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про відновлення втраченого судового провадження у справі № 764/13393/13-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року, ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 18 березня 2021 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, у поданій заяві просив суд провести розгляд заяви за відсутності представника заявника.

Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, що у відповідності до ч. 3 ст. 493 ЦПК України не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи та додані до неї документи, приходить до наступного висновку.

Рішенням Ленінського районного суду м. Севастополя від 05.02.2014 року у справі № 764/13393/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 785/08-МК від 21.03.2008 року суму у розмірі 118 852,61 грн., судовий збір у розмірі 594,26 грн. - з кожного.

Вказане судове рішення міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень, наявність якого перевірено шляхом повного доступу до вказаного реєстру.

У зв`язку із тимчасовою окупацією АР Крим та м. Севастополя є обґрунтовані підстави вважати, що матеріали судової справи №764/13393/13-ц були втрачені та має місце посилання на те, що і сторонами втрачена можливість доступу до даної цивільної справи.

Стаття 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» гарантує кожному право на справедливий суд, що включає, крім іншого, право на розгляд справи.

У рішенні по справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) від 19.03.1997 р., заява № 18357/91, п. 40 зазначається, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін.

Відтак, у зв`язку з неможливістю здійснювати правосуддя судами Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях, Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року.

Цей Закон визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб (ст. 2 вказаного Закону).

Згідно положень ст. 3 наведеного Закону, тимчасово окупованою територією визначається: сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; надра під територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини, і повітряний простір над цими територіями.

Відповідно до ст. 488 ЦПК України, відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 489 ЦПК України, втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою осіб, які брали участь у справі або за ініціативою суду.

Згідно положень ч. 1 ст. 493 ЦПК України, при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги: 1) частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); 2) документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; 3) матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; 4) будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; 5) відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; 6) дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; 7) будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Відповідно до ст. 494 ЦПК України, на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

Так, метою звернення ТОВ «Вердикт Капітал» до суду із заявою про відновлення втраченого провадження є саме можливість його подальшого звернення до суду із заявою про заміну сторони у справі її правонаступником.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про достатність зібраних доказів для відновлення втраченого судового провадження в частині рішення Ленінського районного суду м. Севастополя від 05.02.2014 року у справі № 764/13393/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 785/08-МК від 21.03.2008 року суму у розмірі 118 852,61 грн., судовий збір у розмірі 594,26 грн. - з кожного, оскільки вбачається достатність матеріалів для встановлення правильності застосування судом першої інстанцій норм матеріального та процесуального права, а тому заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 259-261, 353-355, 488, 489 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про відновлення втраченого судового провадження у справі № 764/13393/13-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Відновити втрачене судове провадження у цивільній справі 764/13393/13-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Вважати встановленим зміст відновленого рішення Ленінського районного суду м. Севастополя від 05.02.2014 року у цивільній справі 764/13393/13-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості , - у наступній редакції:

«

Справа № 764/13393/13-ц

Провадження № 2/764/619/2014

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2014 року Ленінський районний суд м. Севастополя у складі:

головуючого судді - Фисюк О.І.,

при секретарі - Цукановій Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Севастополі цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» звернулось до суду з позовом до відповідачів, просить стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором за період з 12.12.2009 р. по 05.12.2013 р. в розмірі 118852,61 грн., з яких заборгованість за відсотками у розмірі 105720,34 грн., заборгованість за щомісячною комісійною винагородою у розмірі 13132,27 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 785/08-МК (гривна) від 21.03.2008 року (надалі - Кредитний договір), згідно якого відповідач ОСОБА_1 отримала від позивача кредит у сумі 186275 гривень 00 копійок, зі строком повного повернення - 15.03.2013 року.

У якості забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором, 21.03.2008 р. між позивачем, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір поруки № 785/08-МК/п, згідно умов якого поручитель ОСОБА_2 зобов`язався перед позивачем у повному обсязі відповідати за своєчасне та повне виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором.

Проте відповідачі ухиляються від виконання своїх обов`язків за вищевказаними договорами, що вимусило позивача звернутись до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Севастополя від 01.06.2010 р. з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у солідарному порядку була стягнута на користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором № 785/08-МК (гривна) від 21.03.2008 року у розмірі 287809,23 грн. (станом на 11.12.2009 р.), з якої: заборгованість по кредитним коштам у розмірі 171220,38 грн., відсотки у розмірі 22675,65 грн., щомісячна комісійна винагорода у розмірі 4191,15 грн., пеня у розмірі 89722,05 грн.

У зв`язку з тим, що зобов`язання по погашенню боргу не виконуються, ОСОБА_1 фактично користується кредитним коштами, АТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернулося до суду з вимогами про стягнення донарахованих відсотків та щомісячної комісійної винагороди за період з 12.12.2009 р. по 05.12.2013 р.

У судове засідання представник позивача не з`явився, проте надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідачі у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином, не надали доказів проти задоволення позову.

У зв`язку з неявкою відповідачів у судове засідання, враховуючи думку представника позивача, у відповідності зі ст. 169 ч.4 ЦПК України, суд знаходить можливим розглянути справу у відсутності відповідачів та ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 785/08-МК (гривна) від 21.03.2008 року, згідно якого позивач надав відповідачу ОСОБА_1 кредитні кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності у розмірі 186275 гривень 00 копійок, зі строком повного повернення - 15.03.2013 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом, виходячи з відсоткової ставки 15,5 % річних.

Згідно п.п. 3.2., 4.1., 4.3., 4.8. вказаного кредитного договору відповідач ОСОБА_1 зобов`язалась щомісячно до 15 числа кожного місяця здійснювати позивачу наступні платежі: 1) погашення заборгованості за кредитними ресурсами у встановленому розмірі, вказаному в графіку зниження розміру заборгованості, який є додатком до кредитного договору; 2) за користування кредитом - сплачувати відсотки з розрахунку 15,5 % річних; 3) за отримання кредитних ресурсів щомісячно сплачувати комісійну винагороду за календарний місяць, що пройшов, у розмірі, встановленому п. 4.8. кредитного договору.

Крім того, згідно п. 6.1. Кредитного договору за порушення строків повернення кредиту ОСОБА_1 повинна сплатити позивачу пеню у розмірі 1% от простроченої суми за кожен день прострочення.

Проте, відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за Кредитним договором не виконує належним чином, не здійснює погашення сум кредиту, нарахованих відсотків, щомісячної комісійної винагороди, не сплачує нараховану пеню.

Також судом встановлено, що 21.03.2008 року між позивачем, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір поруки № 785/08-МК/п.

Згідно п.2.1. договору поруки у разі невиконання відповідачем ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором, боржник та поручитель ОСОБА_2 відповідають перед позивачем (кредитором) як солідарні боржники.

Як вбачається з матеріалів справи заочним рішенням Ленінського районного суду м. Севастополя від 01 червня 2010 року по справі № 2-641/10, яке набрало чинності 12.06.2010 р., з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у солідарному порядку була стягнута на користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором № 785/08-МК (гривна) від 21.03.2008 року у розмірі 287809,23 грн. (станом на 11.12.2009 р.), з якої: заборгованість по кредитним коштам у розмірі 171220,38 грн., відсотки у розмірі 22675,65 грн., щомісячна комісійна винагорода у розмірі 4191,15 грн., пеня у розмірі 89722,05 грн., вирішено питання про судові витрати.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник не зільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України).

Так, згідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому, відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно з ч.1 ст.548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченного порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків, якщо інще не встановлено договором поруки.

У відповідності з ч.1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання частково або у повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо.

Відповідачі відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України не представили доказів повної та своєчасної оплати заборгованості за кредитними ресурсами, процентами, щомісячною комісійною винагородою, пені за кредитним договором.

За такими обставинами, матеріалами справи підтверджується факт невиконання відповідачами зобов`язань за кредитним договором № 785/08-МК (гривна) від 21.03.2008 року у розмірі 118852,61 грн., в тому числі: заборгованість по сплаті відсотків за період з 12.12.2009 р. по 05.12.2013 р. у розмірі 105720,34 гривень; заборгованість за щомісячною комісійною винагородою за період з 12.12.2009 р. по 05.12.2013 р. у розмірі 13132,27 гривень.

Вказані розрахунки перевірені судом, є обґрунтованими, не викликають у суду сумнівів, через що вимоги позивача про стягнення у солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 118852,61 грн. (за період з 12.12.2009 р. по 05.12.2013 р.) за кредитним договором № 785/08-МК (гривна) від 21.03.2008 року підлягають задоволенню.

Суду не представлені відомості про те, що вищевказані кредитний договір та договір поруки були оскаржені за будь-якими підставами.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1188,52 грн.

На підставі ст. ст. 509, 526, 530, 536, 543, 549, 553, 554, 625, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 785/08-МК (гривна) від 21.03.2008 року суму у розмірі 118852,61 грн. (сто вісімнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят дві грн. 61 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» судовий збір у розмірі 594,26 грн. - з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Ленінського районного суду м. Севастополя О.І. Фисюк »

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

СУДДЯ М.А. РИБАК