Справа № 752/4326/22
Провадження № 2/752/5846/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2022 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі: головуючого- судді -Машкевич К.В., за участю секретаря - Гненик К.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Затишна оселя 17/31А», Адвокатського об`єднання «Фактор права» про визнання договору недійсним, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач у квітні 2022 року звернувся до суду з позовом і просить визнати недійсним договір про надання правової допомоги №06-09/2020 від 06 вересня 2020 року, укладений між відповідачами.

Посилається в позові на те, що ухвалою Голосїівського районного суду м.Києва від 17 вересня 2019 року відкрито провадження в справі за позовом ОСББ» Затишна оселя 17/31А2 до нього про витребування з його незаконного володіння нежитлового приміщення №1573 в будинку АДРЕСА_1 .

Рішенням суду від 15 лютого 2021 року в позові було відмовлено.

ОСББ оскаржило рішення суду, при цому апеляцій скарга підписана адвокатом Щердіним Р.А. на підставі ордера на надання праваої допомоги КС № 321015, виданого АО`Фактор права» на підставі договору №06-09/2020 від 06 вереся 2020 року, укладеного між відповідачами.

При розгляді справи Київським апеляційним судом йому стало відомо, що рішенням Господарського суду м.Києва від 27 серпня 2021 року було визнано недійсним і скасоано рішення загальних зборів ОСББ «Затишна оселя 17/31А» від 30 вересня 218 року, оформлене протоколом загальних зборів від 15 жовтня 2018 року, в тому числі: пункт 3 про обрання членами правління ОСББ ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Таким чином, з 15 жовтня 2018 року і до укладення оспорюваного договору про надання правових послуг таких зборів не відбувалося і нелегітимні члени правління не мали права обирати між собою голову правління.

Відповідно, оскаржуваний договір, укладений між відповідачами, було підписано в боку ОСББ неповноважною особою, а тому не може бути підставою для вчинення юридично значимих дій, спрямованих на його виконання адвокатом Щедріним Р.А.

Це, свою чергу, є порушенням ст.362 ЦПК України щодо належності необхідного обсягу цивільної дієздатності особи, яка підписала апеляційну скаргу.

З урахуванням цього вважає, що було порушено його право на справедливий суд і чергове намагання відповідача відібрати належне йому майно.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Позовна заява була зареєстрована в канцелярії суду 20 квітня 2022 року та відповідно до ст. 33 ЦПК України було визначено склад суду.

Ухвалою суду від 01 червня 2022 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками.

06 липня 2022 року надійшов відзив відповідача - ОСББ`Затишна оселя 17/31А», яким останній проти позову заперечує.

Посилається на те, що позивач не є стороною оспорюваного договору, не є заінтересовано особою, на права та інтереси якої він може впливати.

Таким чином, з точки зору ч.3 ст.215 ЦК України, він не може бути визнаний недійсним за даним позовом, навіть за умови допущених при його укладенні порушень окремих вимог закону при відсутності порушень прав особи, яка його оспорює.

Вважає, що позивач при зверненні до суду не довів порушення його прав укладенням оспорюваного ним правочину.

Крім того, договір був укладений 06 вересня 2020 року, а рішення Господарським судом м.Києва було ухвалене 27 серпня 2021 року, а набуло законної сили 24 листопада 2021 року.

Таким чином, член правління ОСББ мав право підписувати вказаний договір при його укладенні.

Визнання договору недійсним з підстав ст.ст.203, 215 ЦК України в зв`язку з його підписанням особою, яка не мала на це повноважень, та відсутності волевиявлення власника, можливе лише у випадку, як що власник у подальшому не схвалив такого правочину.

В справі за позовом ОСББ до ОСОБА_1 . Київський апеляційний суд відкрив апеляційне провадження 14 квітня 2021 року, ОСББ схвалило подальші процесуальні дії адвоката в справі, уклавши 22 листопада 2021 року з АО`Фактор права» договір про надання правової допомоги № 22-11/2021.

Крім того, рішенням ззагальних зборів ОСББ від 08 листопада 2021 року ОСОБА_7 обраний до складу правління ОСББ, а рішенням правління від 11 листопада 2021 року обраний його головою.

З урахуванням цього вважає, що позивач не може оспорювати укладений з ОСББ 06 вересня 2020 року та підписаний ОСОБА_8 договір.

З урахуванням цього, просить у позові відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтями 15 та 20 ЦК України кожній особі гарантовано та закріплено право на судовий захист своїх прав та вільний вибір способів такого захисту.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способи захисту визначені ч.2 ст.16 ЦК України, якими можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Судом встановлено, що в провадженні Голосіївського районного суду м.Києва перебувала справа за позовом ОСББ`Затишна оселя 17/31А» до позивача про витребування нежитлового приміщення.

Інтереси позивача в даній справі представляв адвокат Щедрін Р.А., який діяв на підставі ордера, виданого АО`Фактор права» на підставі договору, укладеного з ОСББ 06 вересня 2020 року.

Рішенням суду від 15 лютого 2021 року в позові було відмовлено.

05 березня 2021 року адвокат Щедрін Р.А. подав та підписав апеляційну скаргу на вказане рішення суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 14 квітня 2021 року було відкрито апеляційне провадження за поданою адвокатом Щедріним Р.А. апеляційною скргою.

З договору про надання правничої допомоги №06-09/2020 від 06 вересня 2020 року, укладеного між відповідачами, вбачається, що від імені ОСББ він був підписаний головою правління Михайликом П.І.

/ а.с.7 - 21; 94 - 99 /

Встановлено також, що рішенням Господарського суду м.Києва від 27 серпня 2021 року, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 24 листопада 2021 року, визнано недійсним та скасовано рішення загальних зборів ОСББ`Затишна оселя 17/31А» від 30 вересня 2018 року та оформлені протоколом від 15 жовтня 2018 року, в тому числі в частині пункту 3, а саме: обрання членами правління ОСББ В.Трофименка, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та Н.Колмакову.

/ а.с. 23 - 37 /

13 січня 2020 року відбулося засідання правління ОСББ, яким були припинення повноваження голови та заступника голови правління В.Кривошеєва та П.Михайлика.

Обрано головою правління Михайлика П.І., заступником ОСОБА_9

22 листопада 2021 року був укладений договір про надання правової допомоги № 22-11/2021, підписаний від імені ОСББ головою правління Михайликом П.І.

/ а.с. 128 - 133 /

Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони повинні усвідомлювати, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Тобто сторони, які укладають правочин, повинні насправді прагнути досягнення саме того правового результату, який завжди виникає при укладенні правочину такого виду.

Статтею 203 ЦК України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: 1) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Вирішуючи спір про визнання договору недійсним, необхідним є встановлення наявності тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними і настання відповідних наслідків, а саме: відповідність змісту угод вимогам закону, додержання встановленої форми угоди; правоздатність сторін за угодою; у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони тощо.

Недодержання стороною (сторонами) правочину в момент його вчинення цих вимог є підставою для визнання правочину недійсним.

Відповідно до позиції Врховного Суду, висловленої в чисельних судових рішеннях, тому числі в постанові в справі №910/8287/18 від 01 жовтня 2019 року, які, з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК Україїни, мають враховуватися судом, правом оспорювати правочин ЦК України наділяє не лише сторону (сторони) правочину, але й інших, третіх осіб, що не є сторонами правочину, визначаючи статус таких осіб як "заінтересовані особи" (ст.ст. 215, 216 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Згідно з ч. 1 ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом.

Відповідно до абзаців 1,3 ч. 3 ст. 92 ЦК України зобов`язує орган або особу, яка виступає від імені юридичної особи не перевищувати своїх повноважень.

Водночас саме лише порушення даного обов`язку не є підставою для визнання недійсними правочинів, вчинених цими органами (особами) від імені юридичної особи з третіми особами, оскільки у відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

При цьому, відповідно до ст. 241 ЦК України, правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою.

Правочин вважається схваленим, зокрема, у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

За змістом ст.241 ЦК України наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину.

Наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, з перевищенням повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним.

Настання передбачених цією статтею наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено.

Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і т. ін.).

Як зазначено вище, дії адвоката Щедріна Р.А були схвалені ОСББ`Затишна оселя 17/31А» укладенням нового договору про надання правової допомоги 22 листопада 2021 року.

Звертаючись до суду, позивач зазначає, що апеляційна скарга ОСББ «Затишна оселя 17/31А» Киїївським апеляційним судом м.Києва була розглянута по суті.

Таким чином, апеляційна інстанція визнала повноваження представника апелянта - ОСББ`Затишна оселі 17/31А» - адвоката Щедріна Р.А., розглянувши апеляційну скаргу на рішення суду по суті.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Тобто, при зверненні з позовом до суду на позивача покладений тягар доведення обставин заявлених вимог.

Натомість відповідач повинен довести саме свої заперечення проти доводів позивача.

Крім того, суд також враховує, що статтями 22, 24 Конституції України закріплено принцип рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові в справі № 219/1704/17 від 13 травня 2020 року, яка, з точки зору ч.4 ст263 ЦПК України, має враховуватися судом, у контексті дотримання принципу змагальності сторін, у процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони.

Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову процесуальним законом, за загальним правилом, покладається на позивача.

З урахуванням цього та викладеного вище, недоведеності позовних вимог, підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст. ст.11,15, 16, 92, 202, 203, 215, 241 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Затишна оселя 17/31А», Адвокатського об`єднання «Фактор права» про визнання договору недійсним відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: К.В.Машкевич