Справа № 930/1873/22
№2/930/797/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.11.2022 року Немирівський районний суд

Вінницької області

в складі головуючого судді Алєксєєнка В.М.

при секретарі Путій З.О.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Немирові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Брацлавської селищної ради Тульчинського району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Слобода (смт. Брацлав) колишнього Немирівського, теперішнього Тульчинського, району, де її батьки на той час проживали.

Мати позивачки - ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 75 років в смт. Брацлав Немирівського району, де вона постійно проживала та була зареєстрована.

У покійної матері був чоловік - ОСОБА_3 , з яким вона прожила фактично з дня народження позивачки. Вона його вважала своїм батьком, незважаючи на те, що він - як її батько - не був записаний у свідоцтві про її народження. Крім того, у неї не має свідоцтва про одруження батьків і вона підозрює, що вони все своє спільне життя прожили без офіційної реєстрації шлюбу.

ОСОБА_3 помер незадовго після смерті матері, а саме - ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 86 років в смт. Брацлав Немирівського району, де він постійно також проживав та був зареєстрований.

Ще 29 вересня 2000 року покійний ОСОБА_3 підписав заповіт, відповідно до змісту якого все його майно, яке буде належати йому на день смерті, заповів - своїй дочці - ОСОБА_1 . Вказаний заповіт в цей же день було посвідчено у Брацлавській селищній раді Немирівського району відповідною посадовою особою.

У покійних батьків був ще один син - рідний брат позивачки - ОСОБА_4 , який передчасно, у віці лише 43 роки, 13 лютого 2006 року помирає в смт. Брацлав Немирівського району.

Таким чином, позивачка являється єдиною спадкоємицею першої черги як за законом, так і відповідно до заповіту покійного батька.

Як виявилось лише нещодавно, після смерті батьків відкрилась спадщина, яка складається із земельних ділянок (паїв), які розміщені на території Брацлавської селищної ради - лише тепер позивачка отримала дані про наявність зазначених земельних ділянок із відділу № 2 Управління надання адміністративних послуг ТУ Держгеокадастру у Вінницькій області - її було надано відповідну інформацію, а також батьківського житлового будинку, розміщеного по АДРЕСА_1 .

Після відкриття спадкової справи державному нотаріусу Тульчинської державної нотаріальної контори позивачкою було надано цілий ряд документів, які стосуються її спадкових прав після смерті батьків, в тому числі і наявні правовстановлюючі документи на спадкове майно.

Державним нотаріусом, вивчивши надані документи, 29 серпня 2022 року було видано позивачці дві Постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій.

Причинами відмови у видачі свідоцтв про право на спадщину являється те, що відсутні правовстановлюючі документи на земельні ділянки (паї) - Сертифікати на право на земельну частку (пай) - в зв`язку із їх втратою, а також наявність незначних відмінностей у написанні імені батька у свідоцтві про його смерть, заповіті покійного і в свідоцтві про право власності на житловий будинок.

Таким чином, інакше аніж судовим рішенням вирішити питання щодо успадкування як і земельних ділянок так і житлового будинку покійних батьків відповідно до закону та заповіту немає можливості.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, але надіслала в суд заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача Брацлавської селищної ради у судове засідання не з`явився, подав в суд заяву, в якій просить суд справу розглядати без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши заяви по суті справи сторін, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 поиерла мати позивачки - ОСОБА_2 в смт. Брацлав Немирівського району.

У покійної матері був чоловік - ОСОБА_3 , з яким вона прожила фактично з дня народження позивачки. Вона його вважала своїм батьком, незважаючи на те, що він - як її батько - не був записаний у свідоцтві про її народження. Крім того, у неї не має свідоцтва про одруження батьків і вона підозрює, що вони все своє спільне життя прожили без офіційної реєстрації шлюбу.

ОСОБА_3 помер незадовго після смерті матері, а саме - ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 86 років в смт. Брацлав Немирівського району, де він постійно також проживав та був зареєстрований.

Ще 29 вересня 2000 року покійний ОСОБА_3 підписав заповіт, відповідно до змісту якого все його майно, яке буде належати йому на день смерті, заповів - своїй дочці - ОСОБА_1 . Вказаний заповіт в цей же день було посвідчено у Брацлавській селищній раді Немирівського району відповідною посадовою особою.

У покійних батьків був ще один син - рідний брат позивачки - ОСОБА_4 , який передчасно, у віці лише 43 роки, 13 лютого 2006 року помирає в смт. Брацлав Немирівського району.

Таким чином, позивачка являється єдиною спадкоємицею першої черги як за законом, так і відповідно до заповіту покійного батька.

Як виявилось лише нещодавно, після смерті батьків відкрилась спадщина, яка складається із земельних ділянок (паїв), які розміщені на території Брацлавської селищної ради - лише тепер позивачка отримала дані про наявність зазначених земельних ділянок із відділу № 2 Управління надання адміністративних послуг ТУ Держгеокадастру у Вінницькій області - її було надано відповідну інформацію, а також батьківського житлового будинку, розміщеного по АДРЕСА_1 .

Після відкриття спадкової справи державному нотаріусу Тульчинської державної нотаріальної контори позивачкою було надано цілий ряд документів, які стосуються її спадкових прав після смерті батьків, в тому числі і наявні правовстановлюючі документи на спадкове майно.

Державним нотаріусом, вивчивши надані документи, 29 серпня 2022 року було видано позивачці дві Постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій.

Причинами відмови у видачі свідоцтв про право на спадщину являється те, що відсутні правовстановлюючі документи на земельні ділянки (паї) - Сертифікати на право на земельну частку (пай) - в зв`язку із їх втратою, а також наявність незначних відмінностей у написанні імені батька у свідоцтві про його смерть, заповіті покійного і в свідоцтві про право власності на житловий будинок.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

З роз`яснень п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Ст. 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Тобто, успадковуються не тільки майнові права на обєкти права власності, а й права із здійсненням яких законом повязується виникнення майнових прав.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, а тому суд приходить до висновку, що позивач набув права власності на вказане майно.

Таким чином, приймаючи до уваги, що на момент смерті, тобто на момент відкриття спадщини, спадкодавцям належало вищевказане майно житлдовий будинок та земельні ділянки, а також те, що позивачка є єдиним спадкоємцем вказаного спадкового майна після смерті батьків, а тому суд вважає, що позовні вимоги є такими, що знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Круючись ст. ст. 1216-1223, 1268 ЦК України, ст. ст. 82,211,247,259,264,265,268,328,354 ЦПК України, п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Брацлавської селищної ради Тульчинського району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , номер картки платника податків НОМЕР_1 право власності в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Брацлав Немирівського району Вінницької області, та після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в смт. Брацлав Немирівського району Вінницької області, на:

-земельну ділянку, загальною площею 2.64 га., яка розташована на території Брацлавської селищної ради Тульчинського району (колишньої Брацлавської селищної ради Немирівського району) Вінницької області, на ^ку було видано Немирівською районною державною адміністрацією Сертифікат на прайо на земельну частку (пай) серії ВН № 0197152, який зареєстрований 19 червня 1997 ^оюНза порядковим номером № 176 на ім`я ОСОБА_2 ;

-земельну ділянку, загальною площею 2.64 га., яка розташована на території Брацлавської селищної ради Тульчинського району (колишньої Брацлавської селищної ради Немирівського району) Вінницької області, на яку було видано Немирівською районною державною адміністрацією Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0197087, який зареєстрований 19 червня 1997 року за порядковим номером № 122 на ім`я ОСОБА_3 ;

-житловий будинок «А», загальною площею 57.8 кв.м., житловою площею 31.3 кв.м., веранда «а», ганок «а1», ганок «а2», сарай «Б», погріб «Б/під», огорожа «1-2», розміщених по АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: В.М. Алєксєєнко