Ухвала

05 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 2-789/11

провадження № 61-12031ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного районного суду Одеської області від 28 січня 2022 року в складі судді: Прийомової О. Ю. тапостанову Одеського апеляційного суду від 01 листопада 2022 року в складі колегії суддів: Колеснікова Г. Я., Вадовської Л. М., Сєвєрової Є. С., в справі за заявою ОСОБА_1 , стягувач товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп», заінтересовані особи, ОСОБА_3 , служба у справах дітей Білгород - Дністровської міської ради, про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся з заявою, яка підписана законним представником ОСОБА_4 , про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного районного суду Одеської області від 28 січня 2022 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 , стягувач ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп», заінтересовані особи, ОСОБА_3 , служба у справах дітей Білгород - Дністровської міської ради, про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 01 листопада 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , задоволено частково. Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного районного суду Одеської області від 28 січня 2022 року змінено в її мотивувальній частині та залишено без змін в її резолютивній частині.

02 грудня 2022 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» подав до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_2, на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного районного суду Одеської області від 28 січня 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 01 листопада 2022 року.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу (частина перша статті 406 ЦПК України).

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку (пункт 2 частини першої статті 389 ЦПК України).

Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України (частина друга статті 352 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважив, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (SHISHKOV v. RUSSIA, № 26746/05, § 110, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року).

Ухвала суду щодо задоволення заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню може бути оскаржена в апеляційному порядку (пункт 25 частини першої статті 353 ЦПК України).

У статті 389 ЦПК України міститься норма, яка визначає перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку після їх перегляду в апеляційному порядку.

Тлумачення пункту 25 частини першої статті 353 та частини першої статті 389 ЦПК України свідчить, що оскарження ухвал про відмову у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у касаційному порядку, не передбачено (див. ухвалу Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року по справі № 753/23412/17 (провадження № 61-44581сво18)).

За таких обставин та з урахуванням вказаних норм процесуального права ухвала Білгород-Дністровського міськрайонного районного суду Одеської області від 28 січня 2022 року та постанова Одеського апеляційного суду від 01 листопада 2022 року якими відмовлено у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не підлягають оскарженню у касаційному порядку.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Вказівка в резолютивній частині постанови постанова Одеського апеляційного суду від 01 листопада 2022 року про можливість її оскарження до Верховного Суду не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскількикасаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).

Таким чином, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки оскаржені судову рішення не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою, яка підписана представником ОСОБА_2 , на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного районного суду Одеської області від 28 січня 2022 року тапостанову Одеського апеляційного суду від 01 листопада 2022 року в справі за заявою ОСОБА_1 , стягувач товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп», заінтересовані особи, ОСОБА_3 , служба у справах дітей Білгород - Дністровської міської ради, про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков