Справа № 463/3533/18 Головуючий у 1 інстанції: Стрепко Н.Л.
Провадження № 22-ц/811/1590/22 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2022 року м.Львів

Справа № 463/3533/18

Провадження № 22ц/811/1590/22

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

з участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянув справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Личаківського районного суду м.Львова, ухвалене у м. Львові 31 травня 2022 року у складі судді Стрепка Н.Л., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , з участю третьої особи: приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Маслей І.Г., про визнання заповіту недійсним, -

встановив:

19 червня 2018 року ОСОБА_1 звернувся з цим позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що йому належить на праві власності 1/3 квартири АДРЕСА_1 . Зазначає, що 1/3 вказаної квартири належить ОСОБА_4 , яку він успадкував після смерті ОСОБА_5 . Інша 1/3 квартири належала ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказує, що після звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, як спадкоємець другої черги, йому стало відомо, що 16 грудня 2017 року його сестра ОСОБА_6 склала заповіт на все належне їй майно і заповіла його ОСОБА_3 . Вважає заповіт недійним, оскільки ОСОБА_6 тривалий час хворіла і з квітня 2017 року фактично була лежачою. Зазначає, що ОСОБА_6 відмовлялась від лікування, що свідчить про те, що вона не усвідомлювала значення своїх дій. За нею здійснював догляд її чоловік, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого її доглядав її син. Вказує, що після смерті ОСОБА_6 проведена судово-медична експертиза, де було встановлено її діагноз: поліорганна недостатність, злоякісне новоутворення шкіри з метастазами у внутрішні органи та кістки. Згідно з випискою з медичної карти амбулаторного хворого від 14 червня 2018 року ОСОБА_6 хворіла з 2016-2017 років, її діагноз: злоякісні новоутворення шкіри з метастазами у внутрішні органи і кістки, поліорганна недостатність. На час складення заповіту ОСОБА_6 не могла писати правою рукою, а лівою не вміла, а тому не могла особисто підписати заповіт. Зазначає, що в грудні 2017 року, через ураження кісток вона не могла писати лівою рукою та усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними у такому стані. Вважає, що на час складення заповіту волевиявлення заповідача було невільним і не відповідала її волі. Щодо підробки підпису ОСОБА_6 на заповіті та паспорті подано заяву в поліцію та відкрито кримінальне провадження № 0001145. Просить позов задовольнити.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 31 травня 2022 року відмовлено в позові.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 . В апеляційній скарзі посилається на те, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на доводи позовної заяви.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Судом встановлено, що, згідно свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 28 травня 2001 року квартира АДРЕСА_1 набута у власність шляхом приватизації ОСОБА_5 , ОСОБА_6 і ОСОБА_1

16 грудня 2017 року ОСОБА_6 складено заповіт на все її майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все, що буде належати їй на день смерті і на що матиме право на день смерті, на користь ОСОБА_3 .

З свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_2 від 3 січня 2018 року вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла.

З лікарського свідоцтва про смерть та довідки про причину смерті № 1188/17 від 2 січня 2018 року вбачається, що хворобами, які призвели до смерті були: поліорганна недостатність, злоякісне новоутворення шкіри з метастазами у внутрішні органи та кістки.

Хвороба ОСОБА_6 підтверджується медичною картою амбулаторного хворого, виписками з медичної карти амбулаторно хворого № 507 від 24 лютого 2017 року, № 265 від 14 червня 2018 року, а також показами свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно із ч.ч. 2-4 ст.1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Якщо новий заповіт, складений заповідачем, був визнаний недійсним, чинність попереднього заповіту не відновлюється, крім випадків, встановлених ст.ст. 225,231 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Загальні підстави недійсності правочину визначені ст. 215 ЦК України.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5,6 , ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно зі ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до ч. 4 ст. 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у ст.ст. 1251, 1252 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Згідно із ч. 3 ст. 203, ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Дійсним, тобто таким, що відповідає вимогам закону є заповіт, який посвідчений уповноваженою особою, яка мала на це право в силу закону, відсутні порушення його форми та посвідчення, волевиявлення заповідача було вільним і відповідало його волі.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з наступного.

Позивач у позовній заяві посилається на те, що ОСОБА_6 була його рідною сестрою, однак жодного доказу на підтвердження вказаної обставини не надав.

Позивачем не доведено, що він є спадкоємцем другої черги у відповідно до ст. 1262 ЦК України, а відтак, не доведено, що він ( ОСОБА_1 ) є заінтересованою особою за позовом якого заповіт може бути визнаний недійним.

Також, позивачем не надано доказів того, що наявні в ОСОБА_6 хвороби, спричинили її стан здоров`я до рівня, що вона не здатна була усвідомлювати значення своїх дій чи керувати ними під час укладання оскаржуваного заповіту.

Призначена судом експертиза за клопотанням сторони позивача, не проведена у зв`язку з не оплатою такої. Інших належних і допустимих доказів наявності причинно-наслідкового зв`язку між хворобою спадкодавця ОСОБА_6 і неможливістю нею усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними під час укладення спірного заповіту позивачем не надано.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відмову в позові.

З висновками суду, які відповідають встановленим обставинам справи, належить погодитися, оскільки судом правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись: ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 31 травня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 29 листопада 2022 року.

Головуючий______________________Т. І. Приколота

Судді: ________________ Ю.Р. Мікуш ___________________ Р.В. Савуляк