ПОСТАНОВА

Іменем України

30 листопада 2022 року м. Кропивницький

справа № 404/8950/21

провадження № 22-ц/4809/854/22

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Голованя А.М. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О.Л., Єгорової С.М.,

за участю секретаря судового засідання Завітневич О.І.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01 червня 2022 року у складі судді Іванової Н.Ю.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позову зазначила, що 03 грудня 2005 року було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем у Кіровському відділі реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 1090.

Вказує, що шлюбні відносини з відповідачем повністю припинені і вони ведуть повністю уособлений спосіб життя.

Звертає увагу суду, що відповідач неодноразово здійснював умисне фізичне та психологічне насильство по відношенню до неї, що фіксувалося працівниками поліції. Крім того, відповідач застосовує фізичне насильство по відношенню до неї у присутності дітей та не контролює свою поведінку у стані алкогольного сп`яніння, що в свою чергу є негативним прикладом для неповнолітніх дітей та може вплинути на їх психічне і фізичне здоров`я.

Позивач вважає, що за даних обставин шлюбні відносини мають бути розірвані, що буде відповідати її інтересам та їх спільних дітей.

Короткий зміст рішення суду

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01 червня 2022 року позов задоволено. Розірвано шлюб, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 3 грудня 2005 року в Кіровському відділі реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що не погоджується з рішенням та вважає, що його незаконним, необґрунтованим, таким, що прийнято з неповним з`ясуванням обставин справи, що призвело до невідповідності висновків суду обставинам справи та неправильному застосуванню норм матеріального права.

Вказує, що не бажає розлучатися та втрачати сім`ю, оскільки вони з дружиною кохають один одного та свої дітей і продовжують проживати разом та вести спільне сімейне життя.

Зокрема вказує, що сім`я проходить важкий період через об`єктивні причини що склалися зараз у державі, через війну, а також через погіршення економічного стану в державі. Вважає, що не може допустити розлучення і розділення їх сім`ї, оскільки це може призвести до негативних наслідків у їх із дружиною житті.

Зазначає, що суду слід з`ясувати чи дружина перебуває у стані вагітності, та встановивши обставини щодо вагітності позивача суд першої інстанції повинен був припинити провадження у справі та повернути позовну заяву позивачеві на підставі п. 5 ч. 4 ст 185 ЦПК України.

Просив скасувати рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01 червня 2022 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходили, що згідно вимог ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду оскарженого судового рішення.

Проте, 11.10.2022 ОСОБА_1 подала до апеляційного суду заяву в порядку ч.4 ст.364 ЦПК України, в які зазначила, що вважає апеляційну скаргу вмотивованою та повністю погоджується з її вимогами, повністю розуміє наслідки своєї згоди та визнання апеляційної скарги.

Суд першої інстанції встановив такі обставини

Судом встановлено, що 03 грудня 2005 року Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_3 ), про що в Книзі реєстрації шлюбів 03 грудня 2005 року зроблено відповідний актовий запис за № 1090, та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу мають неповнолітніх дітей.

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Сторони, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання апеляційного суду не з?явилися.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції встановив, що сторони фактично не підтримують шлюбні відносини, сім`я розпалась і існує лише формально, примирення неможливе. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду.

Статтею 51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частина 1 статті 55 СК України визначає, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Відповідно до частини 3 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. А згідно з частиною 4 примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Отже, за концепцією національного законодавства шлюб утворюється між чоловіком та жінкою за власним бажанням та за наявністю вільної згоди на проживання однією сім`єю та укладення шлюбу з відповідними юридичними наслідками.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Так, якщо один з подружжя вважає, що збереження шлюбу суперечить його інтересам, він має право звернутися до суду з відповідним позовом відповідно його обґрунтувавши та вказавши в зв`язку з якими саме життєвими обставинами він прийшов до такого висновку.

У пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року надано роз`яснення, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Згідно ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З поданої до апеляційного суду заяви ОСОБА_1 про визнання апеляційної скарги вбачається, що вона підтримує доводи ОСОБА_2 та бажає зберегти шлюб, який рішенням суду першої інстанції був розірваний.

Також, матеріали справи не містять доказів того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно із частиною першою статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За наведених обставин апеляційний суд, враховуючи положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практику Європейського суду з прав людини вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Про судові витрати

Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 статті 141 ЦПК України).

Оскільки за наслідками перегляду апеляційної скарги її задоволено, а рішення суду скасовано, відповідно слід провести перерозподіл судових витрат.

Враховуючи зазначене, з позивача на користь відповідача підлягає стягненню 1362,00 грн судового збору в рахунок компенсації витрат понесених за сплату судового збору при подані апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01 червня 2022 року скасувати і ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1362,00 грн. судового збору в рахунок компенсації витрат понесених за сплату судового збору при подані апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України.

Головуючий суддя А.М. Головань

Судді О.Л. Карпенко

С.М. Єгорова