Справа № 495/6946/22
З а о ч н е р і ш е н н я
29 листопада 2022 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючої одноособово - судді Шевчук Ю.В.,
при секретарі Бучка В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровський цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Білгород-Дністровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про усунення перешкод в реалізації права володіння, користування та розпорядження нерухомим майном та визнання осіб такими, що втратили право користування будинком,-
ВСТАНОВИВ:
Позивачка ОСОБА_1 звернулась 12 вересня 2022 року до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Білгород-Дністровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про усунення перешкод в реалізації права володіння, користування та розпорядження нерухомим майном та визнання осіб такими, що втратили право користування будинком.
В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилась, проте надала на адресу суду заяву, згідно якої просила розглядати справу за її відсутності, просить задовольнити позовні вимоги.
В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.
В судове засідання відповідач ОСОБА_3 не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.
В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Білгород-Дністровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.
Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.
Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд.
Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що позивачка ОСОБА_1 є власницею 10/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 на підставі Договору купівлі-продажу серії АЕР №709075, посвідченого 16.04.2002 року приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Чухрай Т.Ю..
Згідно Домової книги для реєстрації громадян, які мешкають в будинку АДРЕСА_1 , в зазначеному вище будинку зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
Відповідно до Актів про не проживання особи за місцем її реєстрації від 06.09.2022 року, відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не проживають в належному на праві приватної власності позивачці ОСОБА_1 будинку з липня 2021 року.
Факт реєстрації відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в належному позивачці на праві приватної власності будинку порушує право останньої на вільне володіння, розпорядження і користування майном, адже позивачка змушена сплачувати за відповідачів комунальні послуги, утримувати будинок за власний рахунок.
Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, що мають в приватній власності житло, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Згідно ст.386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист усіх суб`єктів права власності.
Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Пленум Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у постанові № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначив, що усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71,72,116,156 ЖК УРСР,стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.
Згідно зі ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться у судовому порядку.
Оскільки в судовому засіданні достеменно встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 тривалий час не проживають у спірному будинку, не здійснюють оплату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несуть інших витрат по утриманню житла та не приймають участь у спільному побуті, суд вважає за необхідне визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
Визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням є підставою для зняття його з реєстрації.
Керуючись ст.ст. 386, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст. 12, 13, 128, 223, 247, 263, 265, 268, 280-289 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Білгород-Дністровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про усунення перешкод в реалізації права володіння, користування та розпорядження нерухомим майном та визнання осіб такими, що втратили право користування будинком задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком АДРЕСА_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено 29.11.2022 року.

Суддя: