ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6719/22 Справа № 185/114/22 Суддя у 1-й інстанції - Головін В.О. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2022 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Лаченкової О.В,

суддів Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.

розглянула в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи

апеляційні скарги ОСОБА_1 та Приватного акціонерного товариства "ДТЕК "Павлоградвугілля"

на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2022 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодження здоров`я, -

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2022 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодження здоров`я.

В обгрунтування позову ОСОБА_1 зазначав, що працював на підприємстві відповідача в період з 05.07.1989 по 11.07.2016 року. 11.07.2016 року звільнений з підприємства на підставі п.2 ст.40 КЗпПУ у зв`язку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я. За час роботи на підприємстві він отримав професійне захворювання внаслідок чого, йому МСЕК 12.10.2016 року встановлено 60% втрати професійної працездатності, 04.11.2021 року 60% безстроково та третя група інвалідності. Вважає, що внаслідок втрати професійної працездатності йому завдано моральну шкоду, просить суд стягнути з ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля на його користь 390000,00 грн. моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2022 року позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я - задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля на користь ОСОБА_1 120000,00 гривень моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві.

У задоволенні позову в частині решти позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» в дохід держави судовий збір в розмірі 2481,00 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2022 року просить змінити рішення, стягнувши з відповідача на користь позивача суму моральної шкоди у розмірі 360000,0грн без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

В апеляційній скарзі ПрАТ "ДТЕК "Павлоградвугілля" на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2022 року просить скасувати рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2022 року та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 в частині стягнення моральної шкоди у розмірі 120000 грн. відмовити.

Відзиви на апеляційну скаргу ПрАТ "ДТЕК "Павлоградвугілля" на рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2022 року від учасників справи до апеляційного суду не надходили.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, апеляційна скарга ПрАТ "ДТЕК "Павлоградвугілля" не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Оскільки апеляційним судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому ч.5 ст.272 ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач в період з 05.07.1989 по 11.07.2016 року працював на підприємстві відповідача.

11.07.2016 року був звільнений з підприємства на підставі п.2 ст.40 КЗпПУ у зв`язку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я.

За час роботи на підприємстві ОСОБА_1 отримав професійне захворювання внаслідок чого, йому МСЕК 12.10.2016 року встановлено 60% втрати професійної працездатності, 04.11.2021 року 60% безстроково та третя група інвалідності.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що внаслідок отриманого професійного захворювання та часткової втрати професійної працездатності ОСОБА_1 завдано моральну шкоду, яка полягає у втраті працездатності, обумовлює необхідність позивача пристосовуватися та організовувати своє повсякденне життя по-новому.

Відповідно до п.1 ч. 2 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Згідно до ч.1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною 2 цієї статті. Відповідно до ч.2 статті 1167 ЦК України моральні шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала.

Частиною 1 статті 1168 ЦК України передбачено, що моральна шкода завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Пунктом 1 статті 9 ЦК України передбачено, що положення Цивільного кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникли у сфері трудових відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства.

На підставі статті 237-1 КЗпП України відшкодування власника або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Колегія суддів, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи глибину та період фізичних і моральних страждань позивача, істотність вимушених негативних змін в його житті, ступінь втрати ним професійної працездатності, безстроковість даних негативних змін, що свідчить про неможливість відновлення стану здоров`я в майбутньому, потребу в медикаментозному та санаторно-курортному лікуванні, ступінь вини відповідача в спричиненні шкоди, та характер немайнових витрат, погоджується з висновком суду першої інстанції, що моральна шкода у розмірі 120000 гривень відповідатиме завданим моральним стражданням позивача та буде достатнім для її відшкодування.

Доводи апеляційної скарги ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля, що позивач під підпис інформований при прийомі на роботу про умови праці, а відповідачем створено безпечні і нешкідливі умови праці настільки, наскільки є практично можливим, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки не впливають на право позивача на відшкодування завданої моральної шкоди, передбаченої статтею 173 КЗпП України. Крім того, доказів на спростування наявності шкідливих факторів виробничого середовища та шкідливого впливу на здоров`я позивача за вищевказаний період роботи - відповідачем не надано.

Доводи апеляційної скарги ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля про відсутність підстав відшкодування позивачу моральної шкоди, що у діях відповідача відсутній склад правопорушення, а отже і підстави стягнення моральної шкоди, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки з довідки Міжрайонної профпатологічної МСЕК Серії 12ААА № 073102 від 15.102017 року, Серії 12ААА №065627 від 04.11.2021 року про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності вбачається, що після огляду ОСОБА_1 встановлено втрату професійної працездатності - 60%, з них 45% по радикулопатії з ДПП, 10% ХОЗЛ, 5% туговухість, встановлено третю групу інвалідності безстроково; рекомендоване медикаментозне і санаторно-курортне лікування, що дає ОСОБА_1 право на відшкодування моральної шкоди з дня встановлення йому МСЕК стійкої втрати працездатності, так як заподіяне каліцтво/інше ушкодження здоров`я, пов`язано з виконанням ним трудових обов`язків.

Громадяни, яким установлена стійка втрата професійної працездатності, мають право на стягнення на їх користь моральної шкоди. Ушкодження здоров`я, заподіяне потерпілому під час виконання трудових обов`язків незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, заподіюють йому моральні й фізичні страждання (Рішення Конституційного Суду від 27 січня 2004 року у справі №1-9/2004 (1-рп/2004)).

Сам факт втрати професійної працездатності, з точки зору погіршення здоров`я, втрати важливих особистих здібностей, зміни життєвого укладу, необхідності лікування, веде до висновків про наявність моральної шкоди.

Крім цього, доводи апеляційної скарги ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», що вина підприємства комісією не встановлена, отже моральна шкода не може бути виплачена, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки до юридичного складу, який є підставою правовідносин з відшкодування моральної шкоди, входять моральні страждання працівника або втрата нормальних життєвих зв`язків, або необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя. При цьому вина власника не названа серед юридичних фактів, які входять до такого юридичного складу. Отже, Закон не перешкоджає стягненню з власника моральної шкоди за відсутності його вини, якщо є юридичні факти, що складають підставу обов`язку власника відшкодувати моральну шкоду.

Доводи апеляційної скарги ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», що наявність факту моральної щкоди може бути встановлено лише за висновком судово-психологічної експертизи, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки призначення по справі судово-психологічної експертизи є недоцільним, так як наявність висновків судово-психологічної експертизи не є обов`язковою для суду при вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди. Ступінь втрати професійної працездатності позивачу вже встановлено МСЕК. Наявність чи відсутність у позивача моральної шкоди може бути встановлена судом без проведення відповідної експертизи.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , що стягнуті з відповідача 120000 гривень, як компенсація моральної шкоди є недостатнім для справедливого відшкодування моральних страждань позивача, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом (ст.23 ЦК України).

Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. А будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір має суто умовний вираз.

Враховуючи глибину фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей позивача, позбавлення його можливості їх реалізації, що в ході судового розгляду підтверджено належними, допустимими та достовірними доказами, відповідно до яких позивачу встановлено ступінь втрати професійної працездатності 60% та третю групу інвалідності, колегія суддів вважає визначений розмір матеріальної шкоди розумним та справедливим.

Інші доводи апеляційних скарг не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, якими з`ясовані обставини справи, доводи сторін перевірені, їм дана належна оцінка, а доводи скаржників зводяться до неправильного тлумачення норм матеріального права та до переоцінки доказів, що не дає суду апеляційної інстанції підстав для задоволення вимог апеляційних скарг.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Однак, при стягненні з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ушкодження здоров`я, судом стягнуто зазначену моральну шкоду без урахування утримання податків, зборів та інших платежів.

Відповідно до Закону №466 внесено зміни до п.п.164.2.14 а статті 164 Податкового кодексу України щодо оподаткування податком на доходи фізичних осіб сум відшкодування моральної шкоди (норма набрала чинності з 23 травня 2020 року).

До загального місячного (річного) оподаткування доходу платника податків, з урахування змін, внесених Законом №466, включається у вигляді відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі визначеному законом (п.п.164.2.14 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України).

Враховуючи викладене, у разі якщо виплата немайнової (моральної) шкоди за рішенням суду здійснюється податковим агентом на користь фізичної особи платника податків, то сума такої шкоди не включається до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом.

Отже, з 23 травня 2020 року звільняється від оподаткування податком на доходи фізичних осіб відшкодування моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом.

За таких обставин, апеляційну скаргу ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля слід залишити без задоволення, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково, рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2022 року змінити в частині стягнення моральної шкоди, визначивши стягнути з Приватного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля на користь ОСОБА_1 120000,00 гривень моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві з урахування утримання податків, зборів та інших платежів.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ДТЕК "Павлоградвугілля" - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2022 року змінити в частині стягнення моральної шкоди, визначивши стягнути з Приватного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля на користь ОСОБА_1 120000,00 гривень моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві з урахування утримання податків, зборів та інших платежів.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді В.С.Городнича

М.Ю.Петешенкова