Справа № 595/1190/22
Провадження № 2/595/340/2022
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2022

Бучацький районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого судді Тхорик І.І.

з участю секретаря судового засідання Пастушака І.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Сверлик О.В., звернувся в суд з даним позовом до ОСОБА_2 , в якому просить з урахуванням змін шлюб, зареєстрований між ним та відповідачкою розірвати, посилаючись на те, що одруження з останньою виявилося невдалим. В них несумісні характери, різні погляди на сімейне життя та на виховання дітей, відповідачка не приділяє належної уваги їхньому сину, через що між ними досить часто виникають конфлікти. Окрім того, декілька днів тому вона залишила сім`ю і перейшла жити до своїх батьків, на даний час син проживає з ним та перебуває на його утриманні. Вказує, що миритися з таким станом речей він не бажає, тому вирішив шлюб розірвати. Він переконаний, що їхня сім`я розпалася остаточно і не може бути збережена. Оскільки даний шлюб існує лише формально, вважає, що зберігати його недоцільно. Окрім того, просить дитину від шлюбу сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити проживати з ним.

Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 18 жовтня 2022 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Сверлик О.В. в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими належним чином про час та місце розгляду справи.

Представник позивача адвокат Сверлик О.В., подала до суду письмову заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 . в зал судового засідання не прибула, проте подала до суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності. Вказала, що позов визнає та не заперечує, щоб після розірвання шлюбу їхній син ОСОБА_3 залишився проживати разом зі своїм батьком ОСОБА_1 .

Дослідивши письмові документи, оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини.

Сторони уклали шлюб 24 липня 2010 року, актовий запис №55, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Бучацького районного управління юстиції Тернопільської області (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Бучацького районного управління юстиції Тернопільської області 24 липня 2010 року).

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво серії НОМЕР_2 , видане виконавчим комітетом Трибухівської сільської ради Бучацького району Тернопільської області 23 липня 2015 року).

Згідно довідки №148, виданої Бучацькою міською радою Чортківського району Тернопільської області 16 листопада 2022 року, до складу сім`ї ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , входять: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (заявник), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (дружина), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (син).

У відповідності до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

За час спільного проживання сторони не змогли створити міцної сім`ї через несумісність характерів та обоє бажають шлюб розірвати. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, відтак їх шлюб носить формальний характер та його збереження є неможливе та недоцільне.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України).

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 СК України).

За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та малолітньої дитини, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Водночас, згідно ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.

У відповідності зі ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

За приписами ч.1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків.

У постанові від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Одночасно з вимогою про розірвання шлюбу позивач просить залишити проживати малолітнього сина сторін з ним.

З матеріалів справи вба чається, що відповідач подала до суду заяву, в якій вказала, що позов визнає та не заперечує, щоб після розірвання шлюбу їхній син ОСОБА_3 залишився проживати разом зі своїм батьком ОСОБА_1 .

Суд, враховуючи заяву відповідача ОСОБА_2 , принципи змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, в межах доводів та вимог позову про розірвання шлюбу та залишення дитини проживати з батьком, приходить до висновку, що після розірвання шлюбу між сторонами, малолітнього сина сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід залишити проживати із батьком ОСОБА_1 , чим лише констатує місце проживання дитини, не визначаючи його.

В подальшому, за наявності спору, сторони не позбавлені можливості звернення до суду з відповідним позовом про визначення місця проживання дитини.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 268, 279 ЦПК України, на підставі ст. ст. 24, 56, 104, 105, 112, 141, 151, 153, 160 СК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Бучацького районного управління юстиції Тернопільської області24 липня 2010 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , актовий запис №55 розірвати.

Після розірвання шлюбу малолітню дитину, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити проживати з батьком, ОСОБА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя: І. І. Тхорик