Справа № 700/701/22
Провадження № 2/700/272/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2022 року Лисянський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Бесараб Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Мельніченко Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в смт. Лисянка справу №700/701/22 провадження № 2/700/272/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Державний реєстратор виконавчого комітету Верхняцької селищної ради Христинівського району Черкаської області Гунько Надія Миколаївна, Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРАГРОІНВЕСТ» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, скасування рішення про державну реєстрацію речових прав на земельну ділянку,

В С Т А H О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Державний реєстратор виконавчого комітету Верхняцької селищної ради Христинівського району Черкаської області Гунько Надія Миколаївна, Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРАГРОІНВЕСТ» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, скасування рішення про державну реєстрацію речових прав на земельну ділянку.

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Смільчинці Лисянського району Черкаської області помер її батько ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої ввійшло право власності на земельну ділянку площею 1,31 га, що розташована в адміністративних межах Смільчинецької сільської ради. Вона є спадкоємцем першої черги за законом, оскільки є донькою померлого та на момент смерті була неповнолітньою. Крім неї, спадкоємцем за законом була дружина померлого та її мати ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Про наявність спадкового майна вона дізналася у 2019 році та звернулася до нотаріуса, який вказав їй про необхідність надання правовстановлюючих документів на спадщину. Звернувшись до Відділу Держгеокадастру у Лисянському районі з проханням надати державний акт належний спадкодавцю, їй стало відомо про те, що ще за життя згідно з рішенням Лисянського районного суду від 21.11.2007 року право власності на земельну ділянку належну спадкодавцю перейшло, шляхом визнання права власності до ОСОБА_2 . Проте, Лисянським районним судом Черкаської області 16.07.2019 року було видано довідку, згідно якої, у 2007 році матеріали справи за позовом ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку не надходили. Згідно архівних даних Лисянського районного суду Черкаської області, відомості про реєстрацію такої справи відсутні. Таким чином, ОСОБА_2 набув право власності на земельну ділянку належну ОСОБА_3 на підставі правового акту, який не відповідає законові і порушує права власників. У зв`язку з чим, 27.11.2019 року Лисянським районним судом Черкаської області було винесено рішення у справі №700/1061/19, згідно якого було визнано незаконним та вирішено скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №630408, зареєстрований 30.11.2007 року та виданий ОСОБА_2 на підставі неіснуючого рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 21.11.2007 року.

В подальшому, під час звернення з даним рішення до центру надання адміністративних послуг, їй було відмовлено у виконанні рішення суду, так як в Державному реєстрі речових прав виявлено запис про зареєстроване інше речове право (оренда) за №16041625 від 17.08.2016 на підставі договору року між ТОВ «ІНТЕРАГРОІНВЕСТ» та ОСОБА_2 , предметом якого є передача в оренду земельної ділянки з кадастровим номером: :03:001:0079 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,31 га, яка розташована в с.Смільчинці Лисянського (Звенигородського) району Черкаської області. Орган, що здійснив реєстрацію права оренди:виконавчий комітет Верхняцької селищної ради Христинівського району Черкаської області.

Таким чином, відповідачем право власності на земельну ділянку з кадастровим номером: :03:001:0079 було набуто безпідставно та помилково.

На даний час, порушення її манових прав та законних інтересів на земельну ділянку з боку відповідача не припинені, оскільки ОСОБА_2 досі протиправно здійснюється користування належної ОСОБА_3 земельною ділянкою на підставі неіснуючого рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 21.11.2007 року, одержує дохід від орендної плати.

З урахуванням вищенаведеного просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки №0078 укладений 20.08.2012 року між ТОВ «ІНТЕРАГРОІНВЕСТ» (раніше ПП «Віта-Колос») та ОСОБА_2 із змінами до договору від 28.03.2016 року б/н, предметом якого є передача в оренду земельної ділянки з кадастровим номером: :03:001:0079, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,31 га, яка розташована в с.Смільчинці Звенигородського (Лисянського) району Черкаської області та скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Верхняцької селищної ради Христинівського району Черкаської області від 23.08.2016 року, індексний номер:31063254 про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки під кадастровим номером: :03:001:0079 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,31 га, яка розташована в с.Смільчинці Звенигородського (Лисянського) району Черкаської області (номер запису про інше речове право 16041625 від 17.08.2016 року) вчинене на підставі договору оренди землі №0078, 0079, укладеного 20.08.2012 року між ТОВ «ІНТЕРАГРОІНВЕСТ» та ОСОБА_2 із змінами до договору від 28.03.2016 року б/н.

Позивач у судове засідання не з`явилася, у позовній заяві просила про розгляд без її участі, на позовних вимогах наполягала.

Представник третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРАГРОІНВЕСТ» в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із письмовими поясненнями до позовної заяви. Зокрема пояснив, що між ТОВ «ІНТЕРАГРОІНВЕСТ» та ОСОБА_2 20.08.2012 року було укладено договір оренди земельної ділянки №0078, 0079, за яким ОСОБА_2 передавав в оренду ПП «Віта-Колос» земельні ділянки загальною площею 2,8635 га кадастровий номер: :03:000:0079 та :03:000:0078 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЯД №953551 від 07.03.2008 року та ЯЕ №630408 від 30.11.2009 року, з терміном дії до 31.12.2018 року. 28.03.2016 року внесенням змін до договору строк дії договору було продовжено до 31.12.2028 року.

Відповідно до укладеного договору оренди земельної ділянки між сторонами відбулося і передача земельних ділянок від власника до користувача по Акту приймання-передачі земельної ділянки.

28.11.2019 року ПП «Віта-Колос» припинено та його правонаступником став ТОВ «ІНТЕРАГРОІНВЕСТ».

Орендар ТОВ «ІНТЕРАГРОІНВЕСТ» добросовісно виконує взяті на себе зобов`язання , відповідно до договору земельної ділянки №0078, №0079 від 20.08.2012 року.

Згідно висновку ВС КЦС викладеного у постанові від 12.02.2020 року у справі №761/17142/15-ц «застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі права чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характер його порушення, невизнання або оспорення та спричиненими цими діями наслідками.

Задоволення вимог про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру індикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. Рішення суду про витребування з незаконного володіння відповідача нерухомого майна саме по собі є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем.

З огляду на викладене, вважає, що позивач обрала неефективний спосіб захисту своїх прав, заявлені позовні вимоги не призведуть до поновлення порушених прав, тому заперечує щодо заявлених вимог позивача.

Дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного висновку.

20.08.2012 між ОСОБА_2 та приватним підприємством «Віта-колос» було укладено договір оренди земельної ділянки №0078, 0079, за яким ОСОБА_2 передав в оренду земельні ділянки загальною площею 2,8635 га кадастровий номер: :03:000:0079 та :03:000:0078 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЯД №953551 від 07.03.2008 року та ЯЕ №630408 від 30.11.2009 року, з терміном дії до 31.12.2018 року. 28.03.2016 року внесенням змін до договору строк дії договору було продовжено до 31.12.2028 року

28.11.2019 року правонаступником ПП «Віта-Колос» стало ТОВ «ІНТЕРАГРОІНВЕСТ».

27.11.2019 року Лисянським районним судом Черкаської області було ухвалено рішення у справі №700/1061/19, згідно з яким було визнано незаконним та скасовано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №630408, зареєстрований 30.11.2007 року та виданий ОСОБА_2 на підставі неіснуючого рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 21.11.2007 року.

Позивач є спадкоємцем майна після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки на час його смерті була неповнолітньою.

Під час оформлення спадкових прав позивач виявила, що земельна ділянка з кадастровим номером :03:001:0079 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,31 га, яка розташована в с.Смільчинці Лисянського (Звенигородського) району Черкаської області і яка належала її батькові та входить до спадщини передана відповідачем ОСОБА_2 в оренду ТОВ «Інтерагроінвест». З огляду на те, що ОСОБА_2 набув спірну земельну ділянку у власність безпідставно, не має права нею володіти і розпоряджатися, а тому позивач просить суд визнати недійсним договір оренди земельної ділянки №0078 укладений 20.08.2012 року між ТОВ «ІНТЕРАГРОІНВЕСТ» (раніше ПП «Віта-Колос») та ОСОБА_2 із змінами до договору від 28.03.2016 року б/н, предметом якого є передача в оренду земельної ділянки з кадастровим номером: :03:001:0079, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,31 га, яка розташована в с.Смільчинці Звенигородського (Лисянського) району Черкаської області та скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Верхняцької селищної ради Христинівського району Черкаської області від 23.08.2016 року, індексний номер:31063254 про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки під кадастровим номером: :03:001:0079 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,31 га, яка розташована в с.Смільчинці Звенигородського (Лисянського) району Черкаської області (номер запису про інше речове право 16041625 від 17.08.2016 року) вчинене на підставі договору оренди землі №0078, 0079, укладеного 20.08.2012 року між ТОВ «ІНТЕРАГРОІНВЕСТ» та ОСОБА_2 із змінами до договору від 28.03.2016 року б/н.

Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України).

Можливість власника реалізувати його право витребувати майно від добросовісного набувача згідно зі статтею 388 ЦК України залежить від того, на якій підставі добросовісний набувач набув це майно у власність, а у разі набуття його за оплатним договором - також від того, як саме майно вибуло з володіння власника чи особи, якій власник це майно передав у володіння. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках (частина третя статті 388 ЦК України). Коло підстав, за яких власник має право витребувати майно від добросовісного набувача, є вичерпним (частини перша - третя статті 388 ЦК України).

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним (пункт 57 постанови від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17).

Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 17 грудня 2014 року у справі № 6-140цс14 захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 ЦК України.

Задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними.

Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача (близький за змістом підхід сформулював Верховний Суд України у висновку, викладеному у постанові від 17 грудня 2014 року у справі № 6-140цс14). Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника.

Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (див. принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю у пункті 89 постанови Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц).

Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності на це майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння є таким рішенням і передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

З огляду на викладене, суд вважає, що позивач звертаючись до суду з вимогою визнати недійсним договір оренди спірної земельної ділянки та скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права оренди, обрала неефективний спосіб захисту порушеного права, а заявлені вимоги не призведуть до поновлення порушених прав, тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючисьст.ст.12,259,264,265,354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У позовних вимогах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Державний реєстратор виконавчого комітету Верхняцької селищної ради Христинівського району Черкаської області Гунько Надія Миколаївна, Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРАГРОІНВЕСТ» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, скасування рішення про державну реєстрацію речових прав на земельну ділянку відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 25 листопада 2022 року.

Суддя Н. В. Бесараб