Справа № 573/746/20
Номер провадження 8/573/3/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2022 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді Терещенко О.І.

з участю секретаря судового засідання Кислої Ю.М.,

розглянув у судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами,

ВСТАНОВИВ:

01 червня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеною вище заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Білопільського районного суду від 19 червня 2020 року у цивільній справі за позовом ПСП «Слобожанщина Агро» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа: Путивльська міська рада про визнання недійсним договору оренди землі. Заява мотивована тим, що на момент розгляду справи йому не було відомо про відсутність в Державному реєстрі земель запису про реєстрацію договору оренди. Ця обставина не була встановлена судом. Зважаючи на викладене, заявник просить скасувати рішення суду від 19 червня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити ПСП «Слобожанщина Агро» в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою від 02 червня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

16 червня 2022 року ПСП "Слобожанщина Агро" направило відповідь на заяву ОСОБА_1 , у якій зазначило, що на момент розгляду справи за позовом ПСП «Слобожанщина Агро» у відповідача ОСОБА_1 була наявна копія договору оренди землі від 01 червня 2012 року, укладеного між ПСП «Слобожанщина Агро» та ОСОБА_2 , на якому відсутній запис про реєстрацію договору у Держкломземі Білопільського району. Однак відповідачем була обрана інша лінія захисту з приводу обставин справи, що не є підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами. Крім того, між ПСП «Слобожанщина Агро» та спадкоємицею ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 01 травня 2022 року укладено договір оренди спірної земельної ділянки, речове право за яким зареєстровано 15 червня 2022 року. Враховуючи викладене та виходячи з аналізу наведених норм і встановлених у справі обставин, представник позивача просить суд у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Білопільського районного суду від 19 червня 2020 року за нововиявленими обставинами відмовити (том 2 а.с. 95-105).

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не пибув, направив заяву про розгляд справи без його участі. Просив задовольнити заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Представник позивача ПСП «Слобожанщина Агро» Волик О.М. у судове засідання також не прибула, направила заяву про розгляд справи без її участі, просила відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Відповідач ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (том 2 а. с. 101).

Представник третьої особи Путивльської міської ради Чебакова І.В. у судове засідання не прибула, направила клопотання про розгляд справи без її участі. При прийнятті рішення покладається на розсуд суду.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути заяву ОСОБА_1 без участі сторін, третьої особи за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до ч. 2 ст. 423 ЦПК України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (ч. ч. 4, 5 ст. 423 ЦПК України).

Отже, перегляд судових рішень, що набрали законної сили, у зв`язку з нововиявленими обставинами є самостійною стадією цивільного процесу, в якому судом перевіряється наявність чи відсутність правових підстав для цього - юридичних фактів, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, хоча їх подання до суду могло привести до ухвалення іншого за змістом судового рішення.

Судом встановлено, що рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 19 червня 2020 року позовні вимоги ПСП «Слобожанщина Агро» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа: Путивльська міська рада про визнання недійсним договору оренди землі задоволено. Визнано недійсним договір оренди землі без номеру від 31 грудня 2019 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 щодо оренди земельної ділянки загальною площею 4,2014 га з кадастровим номером :04:001:0113, розташованої на території Супрунівської сільської ради Білопільського району Сумської області, зареєстрованої державним реєстратором виконавчого комітету Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області за №35673273 від 24 лютого 2020 року. Підставою для задоволення позову стало те, що договір оренди землі від 01 червня 2012 року, укладений між ПСП «Слобожанщина Агро» та ОСОБА_2 , на час укладення оспорюваного правочину між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не припинив своєї дії. Укладений до закінчення строку його дії новий договір оренди тієї ж земельної ділянки з іншим орендарем, тільки зі зміненим кадастровим номером, є недійсним у силу вимог ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України.

Суд дійшов до висновку, що договір оренди землі, укладений між ПСП «Слобожанщина Агро» та ОСОБА_2 , набрав чинності з моменту державної реєстрації права оренди позивача у Державному реєстрі речових прав 22 грудня 2014 року та на даний час є дійсним. У той же час, у період дії зазначеного договору між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі від 31 грудня 2019 року без номеру щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0113 площею 4,2014 га. Право оренди за вказаним договором зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 24 лютого 2020 року. Під час розгляду справи судом достеменно встановлено, що кадастрові номери :04:001:0081 та :04:001:0113 належать одній і тій же земельній ділянці ( том 1 а.с. 137-141).

Постановами Сумського апеляційного суду від 10 серпня 2020 року та Верховного Суду від 08 листопада 2021 року скарги ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Білопільського районного суду Сумської області від 19 червня 2020 року без змін (том 1 а. с. 208-210, том 2 а.с. 38-43).

Під час розгляду справи ОСОБА_1 свою позицію обґрунтував не тим, що в Державному реєстрі земель відсутній запис про реєстрацію договору оренди від 01 червня 2012 року, а тим, що ПСП "Слобожанщина" та він орендують різні земельні ділянки з різними кадастровими номерами.

У матеріалах справи наявні договір оренди від 01 червня 2012 року та Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, у яких зазначено, що зареєстрований не договір оренди, а право оренди земельної ділянки (том 1 а. с. 14-18, 22).

Вказані документи були предметом дослідження в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій.

У своїй заяві ОСОБА_1 посилається на справу №573/1970/21, у якій, з його слів, розглядалося питання відносно земельної ділянки, що не була зареєстрована в органі Держкомзему Білопільського району, але до заяви копії рішення не додає, як і не зазначає того, чи був він учасником цієї справи.

Отже, ОСОБА_1 не наведено жодних інших обставин та не надано доказів на підтвердження існування нововиявлених обставин, що свідчить про бажання відповідача у цій справі переглянути остаточне судове рішення на підставі доказів та обставин, які могли бути відомі під час ухвалення рішення у цій справі.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна із сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (рішення ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України", заява № 3236/06, п. 40).

Разом з цим, процедура скасування остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним (рішення ЄСПЛ від 18 листопада 2004 року у справі "Правєдная проти Росії", заява № 69529/01, п. п. 27, 28).

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що обставина, на яку посилається заявник, а саме те, що в Державному реєстрі земель відсутній запис про реєстрацію договору оренди позивача у відділі Держкомзему Білопільського району, при розгляді справи досліджувалася та була відома учасникам справи, тому вона не є підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами в розумінні ст. 423 ЦПК України, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Отже, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами необґрунтована і в її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 263-265, 268, 423, 429 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства «Слобожанщина Агро» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа: Путивльська міська рада Путивльського району Сумської області про визнання недійсним договору оренди землі відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя