Справа № 215/4065/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2022 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

в складі: головуючого - судді Квятковського Я.А.

за участю: секретаря Сердюк А.В.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в м.Кривому Розі в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа: Виконавчий комітет Тернівської районної у місті Кривому Розі ради, -

ВСТАНОВИВ:

25.10.2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син позивача ОСОБА_3 , матір`ю якого є ОСОБА_2 . Дитина зареєстрована та проживала з відповідачкою, але з 01.10.2022 дитина проживає з сестрою позивача , участі у вихованні сина відповідачка не приймає, його життям і здоровям не цікавиться, взагалі не спілкується з дитиною і не утримує її матеріально, що негативно впливає на розвиток дитини . Позивачсамостійно забезпечує дитині гідні умови проживання та гармонійну атмосферу оточення, між ними склались усталені доброзичливі стосунки.

Ухвалою суду від 26.10.2022 відкрито загальне позовне провадження у справі і призначено підготовче судове засідання на 25.11.2022.

25.11.2022 розгляд справи відкладено на 01.12.2022.

Позивач в судове засідання не з`явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність та про визнання позовних вимог.

Представник третьої особи - виконкомуТернівської районної у місті ради в судове засідання не з`явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, рішення про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 залишає на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у зв`язку із визнанням позову відповідачем позов підлягає задоволенню у підготовчому засіданні в порядку ч.3 ст. 200 ЦПК України.

Суд, сукупністю належних, допустимих і достовірних письмових доказів, встановив, що відповідачка є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 11).

Дитина зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1 (а.с.12).

Згідно акту від 23.10.2022, встановлено, що ОСОБА_3 з 01 жовтня 2022 проживає разом зі своєю тіткою ОСОБА_4 за адресою : АДРЕСА_2 (а.с. 13).

Згідно висновку виконкому Тернівської районної у місті ради від 29.11.2022 р., дитина проживає окремо від матері, а також за результатми бесіди з ОСОБА_2 остання не заперечувала щодо позбавлення її батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , оскільки вона планує виїжджати за кордон, а.с. 38-39.

Оцінка суду.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частиною 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з ч.1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя: поважати дитину.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона або він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Мати, батько, позбавлений батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо дитина не була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом (ст. 169 СК України).

Згідно з приписами пунктів 15, 16 Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та інш.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно до ч.4 ст.206 ЦПК, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Отже, оскільки відповідач участі у вихованні не бере, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не спілкується з дитиною, не створює належних умов для розвитку дитини, тобто повністю усунулася від її утримання та виховання, згодна щодо позбавлення її батьківських прав відносно ОСОБА_3 - позов підлягає задоволенню і відповідача слід позбавити батьківських прав, що, на думку суду, є необхідним у демократичному суспільстві та повністю відповідає інтересам дитини.

З урахуванням викладеного, на підставі ст. ст.150, 164 СК України, керуючись ст. ст. 12, 19, 43, 49, 77-79, 133, 141, 200, 206, 223, 229, 259, 265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав у відношенні її сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складання рішення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІН НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 .

СУДДЯ: