УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2022 року м.Суми

Справа №591/6241/19

Номер провадження 22-ц/816/198/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Рунова В. Ю.

за участю секретаря судового засідання -Кияненко Н.М.

сторони справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

треті особи які не заявляють самостійний вимог, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Щербак Світлани Володимирівни на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 09 листопада 2021 року в складі судді Сидоренко А.П., постановлене в м. Суми, повний текст судового рішення виготовлено 17 листопада 2021 року,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому остаточно уточнивши свої позовні вимоги просила суд припинити право власності ОСОБА_2 на 1/5 частку у квартирі за АДРЕСА_1 . Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/5 частку квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Стягнути з неї на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості 1/5 частки квартири в розмірі 113620 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що в період з 1988 року по 2001 рік вони з відповідачем перебували у шлюбі від якого мають спільну дитину ОСОБА_4 1989 року народження. Крім того, у позивача наявні діти від першого шлюбу ОСОБА_3 1979 року народження та ОСОБА_5 1982 року народження. Вказує, що вона, відповідач, а також ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_5 є співвласниками по 1/5 частини квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Спірна квартира розташована на 9 поверсі 10 поверхового будинку та складається з 4 житлових кімнат, перша кімната площею 17,0 м2, друга кімната площею 8,0 м2, третя кімната площею12,2 м2 четверта кімната площею 14,0 м2, кухня площею 9,1 м2, ванна кімната площею 2,6 м2, вбиральня площею 1,0 м2, коридор площею 9,7 м2. Вказує, що між нею та іншими співвласниками було укладено домовленість про збільшення її частки на 1/5 частину за рахунок частки відповідача, про що останні не заперечують. В період шлюбу працювала лише позивачка натомість відповідач ніде не працював. Після розлучення відповідач її покинув з трьома дітьми та виселився забравши всі свої речі і знявшись з місця реєстрації. 20 років відповідач не з`являвся у спірній квартирі. За цей час відповідачкою було зроблено ремонт та створено більш комфортні умови для проживання. Крім того, за період шлюбу утворилася заборгованість зі сплати комунальних послуг яку відповідач відмовився сплачувати і яку вона погасила самостійно. Згодом відповідач вирішив вселитися до спірної квартири та 28.07.2020 року був вселений до неї. Вказує, що з дати вселення відповідач жодного разу не сплатив за комунальні послуги та застосовує до неї фізичну силу.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 09 листопада 2021 року а задоволенні позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довела належними та допустимими доказами факт неподільності спільного житлового приміщення, неможливості володіння і користування спірним майном разом з відповідачем, а також, що припинення права відповідача на відповідну частку не завдасть істотної шкоди його інтересам. Крім того, позивачем не внесено на депозит суду попередньої вартості частки квартири відповідача. Також, у відповідача відсутнє інше житло, крім частина у спірній квартирі, а тому позбавлення його права власності на спірне житло завдасть йому значної шкоди. Крім того, відповідач не надав згоду на отримання грошової компенсації за його частку в праві спільної сумісної власності.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 адвокат Щербак Світлана Володимирівна подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права і встановлення фактичних обставин справи, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що стаття 365 ЦК України свідчить про можливість припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі позову інших співвласників за наявності хоча б однієї з перелічених законодавцем у частині першій цієї статті обставин. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та об`єкта, який є спільним майном. Вказує, що спільна квартира не може бути поділеною на кілька квартир. Вказує, що спільне володіння та користування спірною квартирою є неможливим, оскільки відповідач застосовує відносно позивача домашнє насильство. 21.05.2021 року відносно ОСОБА_2 видано терміновий заборонний припис. Вказує, що до вселення до спірної квартири відповідач знаходив собі місце проживання та мав спільне житло з дружиною від іншого шлюбу. Крім того, відповідач не сплачує за житлово комунальні послуги. Також судом не було враховано стан здоров`я позивачки, яка є інвалідом ІІ групи та пенсіонером.

Від відповідача до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому останній не погоджується з доводами викладеними в апеляційній скарзі позивача та зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, а апеляційна скарга позивача є такою, що не підлягає задоволенню. Зазначає, що 11.06.2020 року було зареєстровано його місце проживання за вказаною адресою. Іншого житла він не має, а його позбавлення завдасть значної шкоди його інтересам, як співвласника. Крім того, позивачем не підтверджено тієї обставини, що ним було завдано їй тілесних ушкоджень. Також вказує, що він не погоджується з вимогами позивача, а самим позивачем не внесено на депозитний рахунок суду грошової суми. Просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Також, від відповідача до суду надійшло клопотання в якому останній просить суд вирішити питання щодо закриття провадження по справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦК України в зв`язку із смертю позивача.

Від третіх осіб пояснення з приводу апеляційних скарг до суду не надходили.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала клопотання про закриття провадження у справі.

Відповідач та його представник, треті особи до суду не прибули, про дату, час та місце судового засідання були належним чином повідомлені.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, клопотання про закриття провадження слід задовольнити.

16.12.2021 року надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 , де вона оскаржила рішення суду першої інстанції.

Ухвалами 23.12.2021 року Сумським апеляційним судом було відкрито апеляційне провадження і справу призначено до розгляду в судове засідання.

Через апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції не набрало законної сили.

Предметом позовних вимог ОСОБА_1 є припинення права власності на 1/5 частку квартири за адресою: АДРЕСА_3 , що належить її колишньому чоловікові ОСОБА_2 та набуття нею права власності на цю частку через сплату відповідачу грошової компенмації вартості цієї частки. Інші співвласники квартири є треті особи, діти сторін.

Проте, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 померла, у зв`язку із чим ухвалою апеляційного суду від 02.03.2022 апеляційне провадження було зупинено до вирішення кола спадкоємців та питання правонаступництва.

За повідомленням Сумської міської державної нотаріальної контори Сумської області після смерті ОСОБА_1 спадкова справа не заводилася, заповіт померлою не складався.

Згідно інформації начальника відділу реєстрації місця проживання управління ЦНЕП Сумської територіальної громади у квартирі АДРЕСА_1 на час смерті позивача був зареєстрований тільки відповідач колишній чоловік ОСОБА_1 ОСОБА_2 .

Статтею 1218 цього Кодексу встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частинами 1-3 ст. 1223 цього Кодексу встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1, 3, 5 ст.1268 цього Кодексу спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За правилами встановленими ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Статтею 1270 цього Кодексу встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1272 цього Кодексу визнано, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Оскільки у визначений законом строк прийняття спадщини після смерті ОСОБА_1 ніхто із дітей не звернувся до нотаріуса, вирішення питання визнання такої спадщини відумерлою належить до Сумської територіальної громади.

За змістом частин 1 ст.47 і ст. 55 ЦПК України цивільна процесуальна дієздатність, це здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) і мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи. У разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Наведені обставини дають підстави визнати, що позивач не успадкував спадщину, що відкрилася після смерті батька, до нього не перейшло право на оскарження укладеного за життя батьком договору дарування, а тому такі правовідносини не допускають правонаступництва.

Відповідно до частин 1,3 ст. 377 ЦК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу. Якщо судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення, смерть фізичної особи - сторони у спорі чи припинення юридичної особи - сторони у спорі, що не допускає правонаступництва, після ухвалення такого рішення не може бути підставою для застосування вимог частини першої цієї статті.

Відповідно до п.7.ч.1 ст. 255 ЦПК України - суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Перевіривши оскаржене судове рішення, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи, викладені у апеляційній скарзі не дають підстав для його скасування, яке ухвалене з дотриманням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права, проте таке рішення підлягає скасуванню через закриття провадження у справі у зв`язку із смертю позивача та не вступ до справи правонаступника, оскільки дані права таке правонаступництво допускають.

Згідно порядку прийняття постанов судом апеляційної інстанції в силу ст. 381 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами статті 35 і глави 9 розділу III цього Кодексу з особливостями, зазначеними у статті 382 цього Кодексу. Процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Відповідно до частини 3 ст. 255 цього Кодексу ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Керуючись ст.ст. 255, 377, 381, 389 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 09 листопада 2021 року скасувати.

Закрити провадження у цивільній справі №591/6241/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійний вимог - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про припинення права власності, стягнення грошової компенсації.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30 листопада 2022 року

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: В.І. Криворотенко

В.Ю.Рунов