Справа №:6-5920/11
Провадження №: 6/755/550/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

за участю секретаря Ганжа Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Альфа-Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Фактор», ОСОБА_2 , Бережанський МВДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,-

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою про визнання виконавчого листа № 6-5920/11 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 заборгованості таким, що не підлягає виконанню.

Заява обґрунтована тим, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17.04.2012 задоволено заяву ПАТ «Укрсоцбанк» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду у справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та видано виконавчий лист № 6-5920/11.

14 березня 2016 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Бережанського ВДВС Південно-Західного міжрегіонального управління МЮ (м. Івано-Франківськ) відкрито виконавче провадження № 50460028 з примусового виконання виконавчого листа № 6-5920/11 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1

15 листопада 2019 року між АТ «Альфа-Банк», що є правонаступником ПАТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «ФК «Кредит Фактор» укладено договір факторингу, відповідно до якого АТ «Альфа-Банк» відступило право вимоги за кредитним договором № 770/11-463 від 22.07.2008 укладеного з ОСОБА_1 та забезпечувальними договорами на користь ТОВ «ФК «Кредит Фактор».

14 листопада 2019 року між ТОВ «ФК «Кредит Фактор» та ОСОБА_2 укладено договір про відступлення прав вимоги № 14/11, згідно якого ТОВ «ФК «Кредит Фактор» відступив право вимоги за кредитним договором № 770/11-463 від 22.07.2008 укладеного з ОСОБА_1 та забезпечувальними договорами на користь ОСОБА_2

15 листопада 2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого ОСОБА_2 відступила право вимоги за кредитним договором № 770/11-463 від 22.07.2008 укладеного з ОСОБА_1 та забезпечувальними договорами на користь ОСОБА_1 .

Заявник зазначає, що після укладення договору з ОСОБА_2 він став кредитором за кредитним договором № 770/11-463 від 22.07.2008 укладеного з ОСОБА_1 , а відтак став боржником і кредитором в одній особі.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27.10.2022 частково задоволено клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 про витребування доказів, витребувано від АТ «Альфа-Банк» копії документів (платіжних доручень, квитанцій, меморіальних ордерів тощо) на підтвердження оплати коштів ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Фактор» на виконання договору факторингу від 15.11.2019 укладеного між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Фактор» про відступлення права вимоги за кредитним договором № 770/11-463 від 22.07.2008 укладеного з ОСОБА_1 та забезпечувальними договорами, та витребувано від ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Фактор» копії документів (платіжних доручень, квитанцій, меморіальних ордерів тощо) про оплату коштів ОСОБА_2 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Фактор» на виконання договору про відступлення прав вимоги № 14/11 від 14.11.2019 укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Фактор» та ОСОБА_2 про відступлення права вимоги за кредитним договором № 770/11-463 від 22.07.2008 укладеного з ОСОБА_1 та АКБ «Укрсоцбанк» та забезпечувальними договорами (а.с. 191-193).

21 листопада 2022 року на адресу Дніпровського районного суду м. Києва від АТ «Альфа-Банк» на виконання вимог ухвали суду надійшла копія меморіального ордеру № 155 від 15.11.2019.

Заявник та заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи.

Представником заявника ОСОБА_1 ОСОБА_3 до суду подано заяву в якій просить провести розгляд справи у його відсутності та у відсутності заявника, в заяві вказав, що вимоги заяви підтримує.

Заінтересованою особою ОСОБА_2 до суду подано заяву в якій зазначила, що не заперечує проти задоволення вимог заяви.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 3 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

17 квітня 2012 року Дніпровським районним судом м. Києва у справі № 6-5649/11 постановлено ухвалу якою задоволено вимоги заяви ПАТ «Укрсоцбанк» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду та видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості у розмірі 219 913,83 грн. та третейського збору у розмірі 2 599,13 грн.

На виконання ухвали суду Дніпровським районним судом м. Києва 31.05.2012 було видано виконавчий лист № 6-5920/11 (6/2604/133/2012) про солідарне стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості у розмірі 219 913,83 грн. та третейського збору у розмірі 2 599,13 грн.

Як убачається зі змісту виконавчого листа, останній містить описку в частині зазначення його номеру, а саме зазначено № 6-5920/11 замість 6-5649/11.

В свою чергу ні боржник, ні стягувач до суду із заявою про виправлення помилки у виконавчому документі в порядку ст. 432 ЦПК України не зверталися.

Постановою державного виконавця ВДВС Бережанського РУЮ від 14.03.2016 відкрито виконавче провадження № 50460028 з примусового виконання виконавчого листа № 6/2604/133/2012 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості у розмірі 219 913,83 грн. та третейського збору у розмірі 2 599,13 грн.

15 листопада 2019 року між АТ «Альфа-Банк», що є правонаступником АТ «Укрсоцбанк», як клієнтом, та ТОВ «ФК «Кредит Фактор», як фактором укладено договір факторингу.

Відповідно до п. п. 1.1, 3.2 договору, в порядку та на умовах, визначених цим договором, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт зобов`язується відступити Факторові свої права грошової вимоги до боржника за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 770/11-463 від 22.07.2008 року, що укладений між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 . Фактор зобов`язаний передати в розпорядження Клієнту грошові кошти в розмірі не менше ніж 72 735,00 грн. без ПДВ, шляхом перерахування в день підписання цього Договору на рахунок № НОМЕР_1 .

Як убачається із меморіального ордеру № 155 від 15.11.2019, ТОВ «ФК «Кредит Фактор» на користь АТ «Альфа-Банк» на виконання умов договору факторингу від 15.11.2019 року здійснено грошовий платіж на суму 72 735 грн.

14 листопада 2019 року між ТОВ «ФК «Кредит Фактор», як первісним кредитором, та ОСОБА_2 , як новим кредитором, укладено договір відступлення права вимоги № 14/11.

Відповідно до п. п. 1.1, 4.1, 4.2 договору, Первісний кредитор зобов`язується в строк, не пізніше 10 (десяти) робочих днів з дати придбання Первісним Кредитором у Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» прав грошової вимоги за Кредитним договором № 770/11-463 від 22.07.2008 року, що укладений між АТ «Укрсоцбанк» та громадянином України ОСОБА_1 зі змінами та доповненнями, додатковими договорами, додатками, договорами про внесення змін та доповнень відступити право вимоги за Кредитним договором з усіма змінами та доповненнями на користь Нового кредитора. Ціна відступлення права вимоги за цим Договором 86 450,00 грн. Сума зазначена в п. 4.1 Договору повинна бути сплачена Новим кредитором не пізніше 15 листопада 2019 року о 14:00 год. включно.

Як убачається з копії квитанції № 0.0..1 від 14.11.2019, ОСОБА_2 на виконання вимог договору відступлення права вимоги № 14/11 на користь ТОВ «ФК «Кредит Фактор» здійснено грошовий платіж на суму 86 450 грн.

15 листопада 2019 року між ОСОБА_2 , як первісним кредитором, та ОСОБА_1 , як новим кредитором, укладено договір про відступлення права вимоги.

Згідно п. п. 1.1, 2.1 договору, Первісний кредитор (відступає), а Новий кредитор приймає (набуває) права вимоги та інші права та обов`язки, що належать Первісному кредитору, за виключенням права нарахування процентів за користування коштами, на підставі Кредитного договору № 770/11-463 від 22.07.2008 року, що укладений між Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , право вимоги за яким перейшло до ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит Фактор» на підставі Договору факторингу, право вимоги за яким перейшло до ОСОБА_2 на підставі Договору відступлення права вимоги № 14/11 від 14.11.2019 року в день повної оплати Новим кредитором по цьому Договору Ціни відступлення права вимоги, згідно п. 2.1 цього Договору. Відступлення права вимоги за цим Договором здійснюється на платній основі. Ціна відступлення права вимоги за Кредитним договором становить 86 450,00 грн., які сплачуються Новим кредитором загальну суму фінансування шляхом готівкової передачі грошових коштів Первісному кредитору.

На виконання умов договору про відступлення права вимоги укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 складено розписку зі змісту якої убачається, що остання отримала від ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 86 450 грн., що свідчить про проведення оплати в повному розмірі.

Відповідно до змісту ч. ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Словосполучення «або з інших причин» стосується саме припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань, переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Таким чином, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, проте наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Відповідно до сталої практики сформованої Верховним Судом, наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом ст. 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року винесеній у справі № 2-4671/11.

Мотивуючи заявлені вимоги, заявник зазначає, що внаслідок укладення низки договорів про відступлення права вимоги за кредитним договором № 770/11-463 від 22.07.2008 року, відбувалися заміни стягувача за спірним виконавчим листом, у зв`язку із чим відбулося поєднання і боржника і кредитора в одній особі, що призвело до припинення зобов`язання.

Відповідно до положень ст. 606 ЦК України, зобов`язання припиняється поєднанням боржника і кредитора в одній особі.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що внаслідок укладення низки договорів відступлення права вимоги за кредитним договором відбулося поєднання боржника і кредитора в одній особі, що зумовило припинення зобов`язання, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст. ст. 353, 432 ЦПК України, суд-

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Альфа-Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Фактор», ОСОБА_2 , Бережанський МВДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист № 6-5920/11 (6/2604/133/2012) виданий 31 травня 2012 року Дніпровським районним судом м. Києва на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків про солідарне стягнення з ОСОБА_1 заборгованості.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя