КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 233/2080/21 Головуючий у 1 інстанції: Луценко О.М.
Провадження № 22-ц/824/2986/2022 Доповідач: Савченко С.І.
У Х В А Л А

14 червня 2022 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Савченка С.І., розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 17 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої внаслідок обмеження у здійсненні права власності на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 17 листопада 2021 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої внаслідок обмеження у здійсненні права власності на нерухоме майно.

Не погодившись з вказаним рішенням, 01 грудня 2021 року позивач ОСОБА_1 подав на електронну адресу Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, яка не відповідала вимогам п.3 ч.4 ст.356 ЦПК України, оскільки не оплачена судовим збором у встановленому законом розмірі.

У поданій апеляційній скарзі, ОСОБА_1 зазначав, що він звільнений від сплати судового збору на підставі п.22 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», яка передбачає звільнення позивача від сплати судового збору у випадку подачі позову до держави-агресора Російської Федерації.

Проте, як вбачалося з матеріалів справи, вимоги заявлені позивачем до Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, Державної казначейської служби України. Вимог до держави-агресора Російської Федерації позивачем не заявлено і дана особа не є відповідачем у справі, а відтак положення п.22 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», які звільняють позивачів від сплати судового збору, у даних правовідносинах на позивача не поширюються і він у даній цивільній справі не звільнений від сплати судового збору.

З урахуванням викладеного, ухвалою Київського апеляційного суду від 17 грудня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 17 листопада 2021 року залишено без руху для усунення недоліків, а саме, сплатити судовий збір у визначеному законом розмірі та надати суду апеляційної інстанції оригінал платіжного документу.

На виконання вимог вказаної ухвали, ОСОБА_1 07 лютого 2022 року подав (направив на електронну пошту) до суду апеляційної інстанції клопотання про звільнення від сплати судового збору. У поданому клопотанні скаржник зазначав, що він не має річного доходу за попередній календарний рік, на підтвердження чого надав Витяг з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Індивідуальні відомості про застраховану особі від 06 лютого 2022 року сформовану засобами автоматичних систем Пенсійного фонду України Форми ОК-7, який включав в себе відомості за 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2017 та 2018 роки. Відомостей за попередній 2020 календарний рік витяг з Реєстру не містив.

Вивчивши матеріали апеляційної скарги та доводи клопотання про звільнення від сплати судового збору, враховуючи, що скаржник не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті ним судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги.

У зв`язку з наведеним, ухвалою Київського апеляційного суду від 16 лютого 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 17 листопада 2021 року залишено без руху, надано скаржнику десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків, а саме сплатити судовий збір і надати суду апеляційної інстанції оригінал платіжного документу.

27 травня 2022 року на електронну адресу Київського апеляційного суду позивач ОСОБА_1 направив заяву на виконання ухвали Київського апеляційного суду від 16 лютого 2022 року, до якої долучив Відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків відповідь на запит у електронному вигляді від 23 лютого 2022 року за період з 1 кварталу 2020 року по 4 квартал 2020 року. Просить відкрити апеляційне провадження у справі №233/2080/21.

Розглянувши заяву позивача, вивчивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору з таких міркувань.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване ст.8 Закону України «Про судовий збір», норма якої є спеціальною.

Як вбачається зі змісту цієї норми, існує три умови, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони та за її клопотанням, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення (ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір»), зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (ч.2 цієї ж статті):

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

З аналізу ст.8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору є правом, а не обов'язком суду навіть за наявності однієї із вказаних у статті умов.

Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

При вирішенні питання про відстрочення, розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

Апеляційний суд керується позицією ЄСПЛ, який виходить з того, що судовий збір має бути «розумним», тобто таким, що, з урахуванням фінансового положення заявника, може бути ним сплачений. Окрім того, ЄСПЛ неодноразово вказував, що положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду.

При цьому в рішеннях у справах «Kniat v. Poland» та «Jedamski and Jedamska v. Poland» ЄСПЛ вказав, що оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища.

На підтвердження свого майнового стану ОСОБА_1 надав суду відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків відповідь на запит в електронному вигляді від 23 лютого 2022 року F1401803, згідно яких за період з 1 кварталу 2020 року по 4 квартал 2020 року дохід у позивача відсутній.

Проте, на думку суду, вказана довідка сама по собі не підтверджує неможливість ОСОБА_1 сплатити судовий збір у визначеному законом розмірі за подання апеляційної скарги, і не є безумовною підставою для звільнення скаржника від сплати судового збору у повному обсязі.

Зокрема, судом встановлено, що ОСОБА_1 , 1977 року народження, є працездатною особою, докази про те, що він є пенсіонером або особою з інвалідністю у справі відсутні. Відомостей про перебування його на обліку в службі зайнятості як безробітного, тобто, як особи, яка не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстрована у державній службі зайнятості як така, що шукає роботу (ст.2 Закону України «Про зайнятість населення») матеріали справи, апеляційна скарга та додані до неї документи не містять. Як і відсутні відомості про перебування позивача на обліку у відділі соціального забезпечення за місцем проживання як малозабезпеченої особи, яка потребує державної допомоги.

Отже, скаржник самостійно забезпечує себе матеріально і це його влаштовує.

Доказів про відсутність у позивача транспортних засобів чи нерухомого майна останній не надав.

Наведені обставини у своїй сукупності переконливо свідчать, що матеріальний стан та фінансова спроможність позивача дозволяє частково сплатити судовий збір, а тому підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору в повному обсязі немає.

ЄСПЛ в рішенні від 19 червня 2011 року в справі «Kreuz v. Poland» вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду.

Враховуючи, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, і приймаючи до уваги те, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, суд апеляційної інстанції вважає за можливе клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задовольнити частково, а саме зменшити скаржнику розмір судового збору на 50 % , тобто до 8 512 грн.50 коп.

Отже, скаржник ОСОБА_1 має сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 8 512 грн.50 коп.

Згідно реквізитів рахунку станом на 2022 рік для сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції до Київського апеляційного суду оплата коштів має здійснюватися за наступними платіжними реквізитами:

Отримувач коштів ГУК у м. Києві/Соломян.р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783

Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0026010

Код класифікації доходів бюджету 22030101

При сплаті судового збору поле «Призначення платежу» розрахункового документа заповнюється таким чином: *;101;_____(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ______(ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ____(Дата оскаржуваного рішення) по справі _____(Номер справи), Київський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

Документи, що підтверджують сплату судового збору подаються до Київського апеляційного суду в оригіналі.

За правилами ст.357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст.356 названого Кодексу, застосовуються положення ст.185 ЦПК України.

За таких обставин, скаржнику ОСОБА_1 слід повторно надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме, сплатити судовий збір за подачу апеляційної скарги на рішення суду у сумі 8 512 грн.50 коп.

Керуючись ст.185, 357 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги задовольнити частково.

Зменшити ОСОБА_1 розмір судового збору за подання апеляційної скарги до 8 512 грн.50 коп.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 17 листопада 2021 року залишити без руху та надати десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали для виправлення вказаних недоліків, в іншому випадку скарга буде вважатись неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду С.І. Савченко