Справа № 307/4221/22
Провадження № 2/307/851/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2022 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Стецюк М.Д., секретар судового засідання Цех Г.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачки адвокат Решетар В.В., в інтересах позивачки ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Свої вимоги мотивує тим, що шлюб між позивачкою та відповідачем було укладено 22 травня 2003 року та зареєстровано у виконкомі Вільховецької сільської ради Тячівського району Закарпатської області, за актовим записом №15. Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 26 вересня 2017 року шлюб розірвано. Від даного шлюбу сторони мають сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який вже є повнолітнім. На даний час син проживає з позивачкою та перебуває на її повному утриманні. Позивачка разом із сином проживають у будинку її батьків. На даний час ОСОБА_2 є студентом ІІ курсу денної форми навчання юридичного факультету за спеціальністю право та навчається на контрактній формі навчання. Позивачкою ОСОБА_1 на момент звернення до суду було сплачено суму за навчання сина в розмірі 38 250 грн. Таким чином, просить ухвалити рішення суду, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_2 в розмірі 3500 гривень, щомісячно до закінчення його навчання.

26 жовтня 2022 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області відкрито провадження у справі та призначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

03 листопада 2022 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що заявлені позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_2 не визнає. Посилаючись на те, що він не має можливості продовжувати сплачувати аліменти через відсутність доходів, неможливості працевлаштуватися, а також у зв`язку із тим, що має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, згідно поданої заяви, представник позивачки просив справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, згідно поданої заяви, представник відповідача просив судове засідання проводити без його участі та участі відповідача, у задоволенні позову просив відмовити, через відсутність у відповідача можливості сплачувати аліменти.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 22 травня 2003 року, який рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 26 вересня 2017 року, яке набрало законної сили 13 жовтня 2017 року, розірвано (а.с.9).

Від даного шлюбу сторони мають сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,батьком якого згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 значиться відповідач (а.с.12).

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов позивачки ОСОБА_1 , жительки АДРЕСА_1 , складеного депутатом Вільховецької сільської ради, встановлено, що позивачка розлучена, працює вчителем у Добрянській ЗОШ І-ІІІ ступенів. Разом із нею проживає син ОСОБА_6 , 2004 року народження, який є студентом. Власного житла ОСОБА_1 не має, проживає разом із сином у будинку батьків. Матеріально-побутові умови сім`ї задовільні. У будинку є все для комфортного проживання (а.с.15).

Згідно довідки № 128 від 28 вересня 2022 року, виданої Державним вищим навчальним закладом «Ужгородський національний університет», ОСОБА_2 являється студентом другого курсу денної форми навчання юридичного факультету. Термін закінчення навчання 30 червня 2025 року (а.с.17).

Копією договору №21/002б про навчання укладеного між ДВНЗ «УЖНУ» та ОСОБА_1 підтверджується, що ОСОБА_2 дійсно навчається у вказаному закладі на денній формі навчання за спеціальністю «право» (а.с.16).

Копіями квитанцій від 13 серпня 2021 року, 26 січня 2022 року та 31 липня 2022 року стверджується, що ОСОБА_1 здійснювала оплату за навчання (а.с.18-20).

Згідно копії довідки виданої виконкомом Вільховецької сільської ради № 1651 від 02 листопада 2022 року встановлено, що ОСОБА_2 на території Вільховецької сільської ради на державній роботі не працює та згідно копії довідки № 1650 виданої Вільховецької сільської ради від 02 листопада 2022 року, встановлено, що до складу сімї ОСОБА_2 входять дружина ОСОБА_7 , 1983 року народження та донька ОСОБА_3 , 2022 року народження (а.с.32).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , та батьком зазначений відповідач ( а.с. 33).

Відповідно до положень ст. 199 Сімейного Кодексу України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно положень ст. 200 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, передбачених ст.182 Сімейного Кодексу України.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягненням дочкою, сином віку який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчатися; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

При визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, та враховує наступні обставини, що ОСОБА_2 проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, навчається у вищому навчальному закладі на денній формі навчання, не працює. Тому відповідно до вимог сімейного законодавства повнолітня дитина має право на отримання матеріальної допомоги з боку батьків.

Та обставина, що відповідач має на утриманні, ще одну дитину та на даний час не працює, не свідчить про те, що він не може та не повинен надавати допомогу сину.

Відповідачем також не надано належних та допустимих доказів щодо його матеріальної неспроможності сплачувати аліменти, зокрема, доказів того, що за станом здоров`я відповідач не може сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Позивачкою не доведено належними доказами розмір фактичних витрат, які вона несе на утримання повнолітнього сина та, відповідно, обґрунтованість заявленого нею до стягнення розміру аліментів.

За даних обставин, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень, щомісячно, починаючи з 24 жовтня 2022 року, на період його навчання, але не більше як до досягнення ним двадцяти трьох років,

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.

Оскільки позивачка, відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, то з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 992,40 гривень.

Керуючись ст. 258-259, 263-265, 430 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень, щомісячно, починаючи з 24 жовтня 2022 року, на період його навчання, але не більше як до досягнення ним двадцяти трьох років.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок судового збору.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення (складання).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відомості про учасників справи:

Позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя: М.Д.Стецюк