Справа №694/1078/22
провадження № 2-др/694/7/22
У Х В А Л А

12.12.2022 року м. Звенигородка

Суддя Звенигородського районного суду Черкаської області Сакун Д. І. розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, яка надіслана суду від імені ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

09.12.2022 на електронну адресу Звенигородського районного суду Черкаської області надійшла у електронному вигляді заява про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Звенигородська державна нотаріальна контора, Звенигородський районний нотаріальний округ про визнання договору дарування недійсним (справа № 694/1078/22).

Дослідивши наявні матеріали, вважаю, що подана заява не відповідає вимогам ч.2 ст.183 ЦПК України, відповідно до яких письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

Так, з матеріалів заяви вбачається, що заявник подав її до суду шляхом направлення електронною поштою її копії в порядку звернення громадян, не скріпленої електронним цифровим підписом, що не відповідає нормам закону, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.14 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства України або на підставі договорів, що визначають взаємовідносини суб`єктів електронного документообігу.

Згідно ч.2 ст.9 вказаного Закону, порядок електронного документообігу визначається державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями всіх форм власності згідно з законодавством.

Відповідно до ст.5 вказаного Закону, електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму.

Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону, обов`язковий реквізит електронного документа - обов`язкові дані в електронному документі, без яких він не може бути підставою для його обліку і не матиме юридичної сили.

Згідно ч.1 ст.7 вказаного Закону, оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Таким чином, в розумінні Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом документа в електронній формі є електронний документ, який має юридичну силу за умови, якщо цей документ відповідає вимогам щодо обов`язкових реквізитів електронного документу законодавства і за своєю формою (форматом) дає змогу довести його цілісність та справжність у порядку, визначеному законодавством. Паперова форма є тільки його візуальною формою і має юридичну силу лише копії електронного документа на папері.

Статтею 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Відносини, пов`язані з використанням удосконалених та кваліфікованих електронних підписів, регулюються Законом України "Про електронні довірчі послуги". Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.

Сканована копія заяви, направлена від імені Грушевого Юрія на електронну пошту суду, не є оригіналом документу, а є електронною копією оригіналу, складеного в паперовому вигляді, вона не скріплена електронно-цифровим підписом заявника, для її подання не використовувалася підсистема «Електронний суд», що унеможливлює ідентифікацію суб`єкта звернення з заявою, в той час як оригінал заяви до суду не надійшов.

Крім того, правова позиція щодо повернення заяв, поданих у електронній формі до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи також викладена Верховним Судом в ухвалах від 30 серпня 2018 року у справі № 405/8608/13-ц, від 10 травня 2019

року у справі № 522/1959/17, від 29 квітня 2020 року у справі № 712/281/20.

Таким чином, надіслане позивачем електронною поштою на офіційну електронну адресу суду звернення має статус інформаційного, оскільки не скріплене електронним цифровим підписом у визначеному законодавством порядку.

Відповідно до ч.4 ст.183 ЦПК України, суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Відтак, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про необхідність повернення заяви особі, яка її подала, на підставі ч.4 ст.183 ЦПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 183, 353, 354 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Заяву про ухвалення додаткового рішення, яка надіслана суду від імені Грушевого Юрія - повернути.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвалу може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання шляхом подання апеляційної скарги.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали складено 12.12.2022.

Суддя Сакун Д.І.