Справа №303/5557/22
ряд. стат. звіту - 71
21 листопада 2022 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в особі головуючого - судді Мирошниченко Ю.М.
при секретарі Варга Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Кольчинської селищної ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -
Орган опіки та піклування Кольчинської селищної ради Мукачівського району звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 є матір`ю малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно інформаційної довідки Мукачівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Закарпатській області від 06.03.2017 року №359/14.7-38 реєстрація народження дитини ОСОБА_2 проведена відповідно до ч.1 ст.135 СК України. ОСОБА_2 з 2017 року перебуває в дитячому будинку. Дитина була влаштована до КНП «Обласний будинок дитину» Закарпатської обласної ради за заявою матері, надалі перебування було продовжено розпорядженнями голови Мукачівської РДА №348 від 02.07.2018 року та №101 від 02.03.2020 року. Відповідно до повідомлення КНП «Обласний будинок дитини» Закарпатської обласної ради №271 від 20.05.2022 року мати багато разів відвідувала сина, але з 19.11.2021 року не з`являлась, участі у вихованні не приймала та станом здоров`я не цікавилася. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 11.08.2022 року ОСОБА_1 проживає одна у будинку, який складається з 2 житлових кімнат. Матеріально-побутові умови проживання незадовільні. ОСОБА_1 займається веденням сільського господарства, утримує велику рогату худобу. ОСОБА_1 отримує пенсію як інвалід дитинства. Умов для проживання разом з дитиною та коштів на її утримання немає. Все вищезазначене свідчить про ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх батьківських обов`язків.
Представник позивача Органу опіки та піклування Кольчинської селищної ради Мукачівського району Няговська Н.Б. в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила.
Вивчивши заяву та дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 21.02.2017 року батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с. 7).
Згідно довідки Мукачівського РВ ДРАЦС ГТУЮ у Закарпатській області №359/14.7-38 від 06.03.2017 року реєстрація народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проведена згідно ч.1 ст.135 СК України (а.с. 12).
Відповідно до Довідки МСЕ серії 7-66 КА ОСОБА_1 має другу групу інвалідності (а.с. 11).
Згідно Довідки КНП «Обласний будинок дитини» №271 від 20.05.2022 року малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 поступив до закладу 06.07.2018 року на підставі розпорядження Мукачівської РДА від 02.07.2018 року №348 та заяви матері на 6 місяців і знаходиться на повному державному триманні по теперішній час. За час перебування дитини в закладі мати відвідала сина багато разів, однак останній візит був 19.11.2021 року, участі у вихованні сина вона не приймає, його станом здоров`я не цікавиться (а.с. 13).
Відповідно до Заяви від 12.12.2017 року ОСОБА_1 просить влаштувати її дитину ОСОБА_2 в реабілітаційне відділення ОБД терміном на 6 місяців (а.с. 14).
Розпорядженнями Мукачівської РДА №101 від 02.03.2020 року та №348 від 02.07.2018 року рекомендовано влаштувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на повне державне утримання до обласного будинку дитини (а.с. 16-17).
Відповідно до Акту обстеження матеріально-побутових умов проживання №2-79 від 11.08.2022 року було встановлено що ОСОБА_1 , 1983 року народження зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . По місцю реєстрації постійно проживає сама, ніде не працює, інвалід з дитинства, отримує пенсію по інвалідності, малозабезпечена. За наслідками обстеження комісії дійшла висновку, що матеріально-побутові умови проживання ОСОБА_1 незадовільні. Вона малозабезпечена і у зв`язку з інвалідністю та психічним розладом сама потребує стороннього догляду (а.с. 18).
Згідно висновку Органу опіки та піклування Кольчинської селищної ради №149/01-09 від 11.07.2022 року вважається доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_1 відносно малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5-6).
Дані правовідносини регулюються Сімейним кодексом України.
Частинами 7-10 ст.7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.
Відповідно до ч.1 ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.
Відповідно до ч.2 ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини.
Статтею 157 СК України визначено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.
У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
В частині 2 цієї статті зазначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно ч.3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Також суд звертає увагу на Закон України «Про охорону дитинства», який визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини.
Так, зі статті 11 Закону України Про охорону дитинства вбачається, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Відповідно до ч.1 ст.12 даного Закону, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
У відповідності до ч.1 п.2 ст.164 СК України мати або батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Згідно із ч.1 ст.8 ЗУ Про охорону дитинства від 26 квітня 2001 р. N 2402-III кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_1 , участі у вихованні свого сина не приймає, матеріально не утримує і взагалі його життям та здоров`ям не цікавиться, в зв`язку з чим позов слід задоволити.
Керуючись ст.ст. 2, 19, 23, 34, 76-82, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 19, 141, 150, 164, 165, 166, 180-182 СК України, суд, -
Позов - задоволити.
Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути із ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 2013 (дві тисячі тринадцять) гривень, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16.08.2022 року і до досягнення дитиною повноліття, шляхом перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язати Орган опіки та піклування Кольчинської селищної ради Мукачівського району або законного представника дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня його проголошення.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий 26.12.2008 року Мукачівським РВ ГУМВС України в Закарпатській області, місце проживання АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складено 21.11.2022 року.
Головуючий Юрій Мирошниченко