Справа № 159/3077/22
Провадження № 2/159/1045/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Панасюка С.Л.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про втрату права користування житловим приміщенням

в с т а н о в и в :

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що вона є власником 1/9 частини житлового будинку АДРЕСА_1 . В будинку зареєстровані відповідачі, які більше двох років не проживають за адресою реєстрації. Позивач зазначає, що відповідачі своїх речей в будинку не зберігають, плату за користування житлом не здійснюють, будь-якого інтересу до житла не проявляють. Усі витрати по утриманню будинку позивач несе самостійно. Просила визнати відповідачів такими, що втратили право користуванням житлом в будинку АДРЕСА_1 .

Відповідачі відзив на позов не подали.

Позов обґрунтований і його слід задовольнити повністю.

Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Позивач ОСОБА_1 є власником 1/9 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , що стверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом.

Судом встановлено, що відповідачі не є членами сім`ї позивача, відповідачі зареєстровані у спірному житлі, проте більше двох років там не проживають.

Згідно зі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У постановах Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 709цс16, від 15 травня 2017 року у справі № 6-2931цс16 та у постанові Верховного Суду від 09.10.2019 у справі 695/2427/16ц міститься висновок про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Аналіз положень глави 32 ЦК України свідчить, що сервітут це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна.

Право відповідачів на користування будинком позивача по своїй суті є сервітутом.

Відповідно до ч.2 ст.406 ЦК України, сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

Відповідачі не є членами сім`ї позивача, спільним побутом з нею не пов`язані, тому їх право користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна на підставі ч.2 ст.406 ЦК України.

Керуючись ст.12-13, 19, 141, 247, 258-259, 265, 274-279, 280-282 ЦПК України, на підставі ст.ст. 16, 319, 321, 383, 391, 405, 406 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такими, що втратили право користування жилим приміщенням будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у справі в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати у справі в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати у справі в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий:С. Л. ПАНАСЮК