Справа № 524/4238/22
Провадження № 2-о/524/143/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2022 року

Автозаводський районний суд міста Кременчука в складі головуючого судді Гончаренка О.В., за участі секретаря Топчій Т.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за заявою Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, заінтересовані особи КП «Квартирне управління», про визнання спадщини відумерлою,

встановив:

Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області звернулася до суду із заявою, де просить ухвалити рішення, яким визнати відумерлою спадщиною квартиру АДРЕСА_1 , яка відкрилась після смерті ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; передати вказану квартиру, як відумерлу спадщину у власність територіальної громади м. Кременчука Полтавської області в особі Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області.

В судове засідання представник заявника Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області подала заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримує.

Представник заінтересованої особи КП «Квартирне управління» в судове засідання також подала заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримує.

Суд вважає, що в справі достатньо доказів для її розгляду без участі представника заявника та заінтересованих осіб.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Розглянувши заяву, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Як встановлено судом ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На час смерті їй належала квартира АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності, виданого УЖКГ виконкому Кременчуцької міської ради народних депутатів від 21.02.1995 року та свідоцтва про право на спадщину, видане Першою Кременчуцькою державною нотаріальною конторою № 2-2000 від 30.11.2001 року.

Спадкова справа після смерті ОСОБА_1 не заводилася.

Згідно з ст. 1216 - 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. У разі якщо на об`єкті нерухомого майна на момент відкриття спадщини знаходиться рухоме майно, що входить до складу спадщини, таке рухоме майно переходить у власність територіальної громади, якій передано нерухоме майно. Заява про визнання спадщини відумерлою може також бути подана кредитором спадкодавця, а якщо до складу спадщини входять земельні ділянки сільськогосподарського призначення - власниками або користувачами суміжних земельних ділянок. У такому разі суд залучає до розгляду справи органи місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини та/або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини. Особи, які мають право або зобов`язані подавати заяву про визнання спадщини відумерлою, мають право на одержання інформації з Спадкового реєстру про заведену спадкову справу та видане свідоцтво про право на спадщину. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням. Згідно ст. 334 ЦПК України заява про визнання спадщини відумерлою у випадках, встановлених Цивільним кодексом України, подається до суду за місцем відкриття спадщини або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України у заяві про визнання спадщини відумерлою мають бути зазначені відомості про час і місце відкриття спадщини, про майно, що становить спадщину, а також докази, які свідчать про належність цього майна спадкодавцю, про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття. Згідно з ст. 337 ЦПК України справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов`язковою участю заявника та з обов`язковим повідомленням усіх заінтересованих осіб. Справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов`язковим залученням до участі у справі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини та (або) за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини. Відповідно до ст. 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Згідно роз`яснень, викладених у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд на підставі частини шостої статті 235 ЦПК України залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Відповідно до ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 8 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою. Згідно з ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про визнання спадщини відумерлою в порядку окремого провадження є те, що під час вирішення цього питання не встановлено існування спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права.

З відповіді виконуючого обов`язки завідувача Полтавського обласного державного нотаріального архіву Н.Шестун від 18.10.2022 року та копій доданих документів вбачається, що ОСОБА_2 заповіла все своє майно ОСОБА_3 , заповіт від 30.11.2001 року, посвідченого державним нотаріусом Першої кременчуцької державної нотаріальної контори.

Верховний Суд в постанові від 26.02.2020 по справі № 202/6418/18 вказав, що визначальною обставиною під час розгляду заяви про визнання спадщини відумерлою в порядку окремого провадження є те, що під час вирішення цього питання не встановлено існування спору про право цивільне.

Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що вирішення питання про визнання спадщини відумерлою не підлягає з`ясуванню у порядку окремого провадження, оскільки із поданої заяви вбачається спір про право, що підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження, а тому заява підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст. 294, 338 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, заінтересовані особи КП «Квартирне управління», про визнання спадщини відумерлою - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали суду.

Суддя О.В. Гончаренко