Провадження № 2/712/2527/22
Справа № 712/8269/22
У Х В А Л А

17 листопада 2022 року Суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ПИРОЖЕНКО С.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до відповідача про розірвання шлюбу.

Ухвалою судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 жовтня 2022 року позовна заява була залишена без руху, оскільки вона не відповідала вимогам статті 175 ЦПК України. Відповідно до зазначеної ухвали позивачу надано строк для усунення недоліків десять днів з моменту отримання ним ухвали, зокрема, зазначено, що позивачу необхідно надати до суду оригінал свідоцтва про шлюб.

15 листопада 2022 року на адресу суду надійшло клопотання представника позивача про відкриття провадження у справі, в якому зазначено, що у позивача відсутній оригінал свідоцтва про шлюб, позивачем було надано суду копію нотаріально посвідченого скороченого витягу зі свідоцтва про шлюб. Оригінал знаходиться у відповідача. Вимоги ст. 175 ЦПК України не містять в собі положень щодо подання суду тільки оригіналів доказів, а передбачаються подання копій цих документів засвідчених належним чином. Положення Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» щодо надання оригіналу свідоцтва про шлюб відповідали вимогам процесуального законодавства того часу. Чинна ж редакція ЦПК встановлює інші положення щодо письмових доказів. Тому підстав для залишення позову без руху на даний час не вбачається. Просить відкрити провадження по справі.

Дослідивши подані матеріали та дане клопотання, приходжу до наступного.

При вирішенні питання про залишення заяви без руху враховується, практика Європейського суду з прав людини (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 p.) де зазначено, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Так, зокрема, постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без руху, суддя керувався вимогами п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», в якій чітко звернуто увагу судів на те, що до позовної заяви про розірвання шлюбу додається оригінал свідоцтва про реєстрацію шлюбу.

Вивчивши надані позивачем документи та враховуючи вимоги Цивільного процесуального кодексу України, встановлено, що заява не відповідала вказаним вимогам, оскільки представником позивача не долучено до позовної заяви оригінал свідоцтва про шлюб. В позовній заяві також не було зазначено про відсутність оригіналу свідоцтва про шлюб у позивача. При цьому, до позовної заяви не долучено клопотання про витребування оригіналу такого свідоцтва від відповідача чи іншої особи.

Разом з цим, суд зазначає, що у випадку відсутності оригіналу свідоцтва про одруження у позивача, він не позбавлений можливості звернутись до відповідного органу із заявою про отримання дублікату свідоцтва про одруження.

У поданому до суду клопотанні про відкриття провадження по справі, представником позивача було зазначено про те, що оригінал свідоцтва про шлюб знаходиться у відповідача. Разом з цим, у відповідності до вимог ст. 84 ЦПК України, позивач не позбавлений права подати до суду обґрунтоване клопотання про витребування доказів судом. Проте, у відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 84 ЦПК України таке клопотання має бути подане, якщо позивачем вичерпані всі можливості для отримання дублікату свідоцтва про шлюб самостійно.

Крім того, представник позивача в обґрунтування вимог щодо неможливості надання до суду оригіналу свідоцтва про шлюб посилається також на те, що постанови Пленуму Верховного Суду носять рекомендаційний характер та не є нормами закону, тому з метою недопущення прояву надмірного формалізму та порушення права на доступ до захисту порушених прав та законних інтересів, суд повинен відкрити провадження по справі.

При цьому, звертаю увагу представника позивача на те, зо згідно ч. 5 та 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Дійсно, у справі за № 559/2162/18, що розглядалась Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 04.03.2020 зазначено, що за наявністю обґрунтованого клопотання позивача про витребування у разі необхідності оригіналу свідоцтва про шлюб у відповідача, суди проявили надмірний формалізм, переклавши на позивача можливі ризики розгляду справи за участю іноземної особи.

В даному випадку, позивач через свого представника, звертаючись до суду з заявою про розірвання шлюбу, повинен був надати суду оригінал свідоцтва про реєстрацію шлюбу, а у разі неможливості самостійно надати докази, згідно зі статті 84 Цивільного процесуального кодексу України подати обґрунтоване клопотання про витребування доказів судом.

Як вбачається з переліку до позовної заяви будь-які клопотання з цього приводу відсутні.

Таким чином вважаю, що позовна заява має бути повернута позивачу у зв`язку з не усуненням її недоліків.

Згідно з ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до ч.5 ст.185 ЦПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст.ст. 185, 258-260, 268 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу вважати неподаною та повернути позивачу.

Повернення позову не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позову.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Соснівського

районного суду м Черкаси С.А.ПИРОЖЕНКО