Житомирський апеляційний суд
Справа №2-3330/11 Головуючий у 1-й інст. Галасюк Р.А.
Категорія 40 Доповідач Борисюк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2022 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Галацевич О.М., Микитюк О.Ю.,

з участю секретаря

судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №2-3330/11 за позовом ОСОБА_1 до Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк», ОСОБА_2 про захист прав власника шляхом визнання договору іпотеки недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 14 листопада 2011 року, ухвалене під головуванням судді Галасюка Р.А. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У серпні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, в обґрунтування якого зазначав, що йому на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 . 10.06.2008 він продав цю квартиру ОСОБА_2 , яка в свою чергу цього ж дня передала її в іпотеку ЗАТ «ОТП Банк» в якості забезпечення виконання нею кредитного договору.

Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 14 квітня 2011 року (справа №2-1881/11) договір купівлі-продажу квартири, укладений 10.06.2008 між ним та ОСОБА_2 , визнаний недійсним; визнано нечинною державну реєстрацію даного правочину та реєстрацію права власності на квартиру за ОСОБА_2 . Проте договір іпотеки залишається зареєстрованим в реєстрі іпотек за №1527, а заборона відчуження в реєстрі заборон за №1528.

Оскільки предмет іпотеки квартира АДРЕСА_1 не належить на праві власності або господарського відання іпотекодавцю ОСОБА_2 , тому такий договір є недійсним. Наявність заборони відчуження квартири, накладеної внаслідок укладення договору іпотеки, створює для нього перешкоди у розпорядженні своєю власністю.

Враховуючи наведене, просив визнати недійсним договір іпотеки квартири АДРЕСА_1 №PML-J01/056/2008 від 10.06.2008, укладений між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 , зняти заборону на відчуження даної квартири, а також зобов`язати органи нотаріату вчинити нотаріальну дію зняти заборону відчуження з об`єкту нерухомого майна квартири, зареєстровану в реєстрі заборон за №1528.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 14 листопада 2011 року позовні вимоги задоволені повністю.

В апеляційній скарзі ТОВ «ОТП Факторинг Україна», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову та допустити поворот його виконання.

Товариство зазначає, що згідно Договору відступлення права вимоги від 24.12.2010, укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна», останнє є новим іпотекодержателем за договором іпотеки №PML-J01/056/2008 від 10.06.2008. Місцевий суд не залучив до участі у справі ТОВ «ОТП Факторинг Україна», проте вирішив питання про його права та обов`язки, що є безумовною підставою для скасування судового рішення. Крім того, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції у рішенні не навів підстав недійсності даного правочину, що передбачені ч.1 ст.215 ЦК України.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи сторони та інші учасники в судове засідання не з`явились, а тому суд апеляційної інстанції розглянув справу у їх відсутність, що відповідає положенням ч.2 ст.372 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що 10.06.2008 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено та нотаріально посвідчено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 .

10 червня 2008 року між ОСОБА_2 та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», правонаступником якого в свою чергу якого є Акціонерне товариство «ОТП Банк», укладено Кредитний договір № ML-J01/056/2008, за яким Банк надав ОСОБА_2 кредит у сумі 69 127,66 доларів США з цільовим використанням - для придбання нерухомого майна.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між Банком та ОСОБА_2 10 червня 2008 року укладено Договір іпотеки № PML-J01/056/2008, посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гаркушею О.Л., зареєстрований в реєстрі за № 1527, відповідно до якого ОСОБА_2 передала в іпотеку майно: квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 24 грудня 2010 року та Договору відступлення права вимоги від 24 грудня 2010 року, укладеними між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна», ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за Кредитним договором № ML-J01/056/2008 від 10.06.2008, укладеними між Банком і ОСОБА_2 та за Договором іпотеки №PML-J01/056/2008 від 10.06.2008, укладеним між тими ж сторонами.

Таким чином, за Договором відступлення права вимоги від 24 грудня 2010 року, укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна», новим іпотекодержателем за договором іпотеки № PML-J01/056/2008 від 10 червня 2008 року є Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна", код: 36789421.

Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 14 квітня 2011 року (справа №2-1881/11) договір купівлі-продажу квартири, укладений 18.06.2008 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , визнаний недійсним, а також визнано нечинною державну реєстрацію даного правочину та реєстрацію права власності на квартиру за ОСОБА_2 .

Рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 03.06.2020 у справі № 295/11665/18 зі ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» стягнуто заборгованість за кредитним договором № ML-J01/056/2008 від 10.06.2008 у розмірі 66 898,90 дол. США, що еквівалентно 1 863 348,40 гривень, та судовий збір у сумі 27 950,23 гривень. Виконавчий лист про стягнення заборгованості у справі №295/11665/18 перебуває на виконанні у приватного виконавця, виконавче провадження № 66047298.

Задовольняючи у повному обсязі позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що на момент укладення договору іпотеки правовою підставою на вчинення такого договору з боку ОСОБА_2 був договір купівлі-продажу, який згідно до вимог закону не створює права власності на квартиру, тому такий правочин є недійсним, як такий що суперечить нормам ЦК України, Закону України «Про іпотеку», а також наявні правові підстави (ст.321 ЦК України) для зобов`язання органів нотаріату вчинити нотаріальну дію зняти заборону відчуження з об`єкту нерухомого майна.

Суд апеляційної інстанції не погоджується із такими висновками місцевого суду, мотивуючи таким.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (частина друга статті 215 ЦК України).

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (частина третя статті 215 ЦК України).

В позовній заяві ОСОБА_1 єдиною підставою недійсності договору іпотеки вказав порушення ст.5 Закону України «Про іпотеку», оскільки предмет іпотеки квартира АДРЕСА_1 не належить на праві власності або господарського відання іпотекодавцю ОСОБА_2 .

Проте, такі посилання є надуманими та не підтверджуються належними і допустимими доказами. Беззаперечно встановлено, що на момент укладення оспорюваного правочину (договору іпотеки) ОСОБА_2 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 18.06.2008 була власником квартири, яка передана в іпотеку, а визнання даного договору купівлі-продажу недійсним за рішенням суду в подальшому, не має правового значення для вирішення даного спору. Крім того, відповідно до розділу III ст.23 Закону України «Про іпотеку» особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця, і має всі його права, несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умова, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Суд першої інстанції розглянувши справу без участі однієї із сторін оспорюваного договору іпотекодержателя, вирішив питання про його права та обов`язки та позбавив ТОВ «ОТП Факторинг Україна» як іпотекодержателя права на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки, що є безумовною підставою для скасування судового рішення.

Таким чином, судом першої інстанції при ухваленні рішення було допущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, що у відповідності до положень п.4 ч.1 ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.

На підставі ч.1 ст.444 ЦПК України апеляційний суд вважає за необхідне допустити поворот виконання рішення Корольовського районного суду від 14 листопада 2011 року у справі № 2-3330/11.

Згідно вимог ч.2 ст. 141 ЦПК України із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» підлягають стягненню судові витрати, пов`язані із поданням апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 367, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» задовольнити.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 14 листопада 2011 року скасувати і ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Допустити поворот виконання рішення Корольовського районного суду від 14 листопада 2011 року у справі № 2-3330/11, а саме:

-визнати чинною державну реєстрацію обтяження іпотекою нерухомого майна, зокрема, квартири АДРЕСА_1 , на підставі договору іпотеки № PML-J01/056/2008 від 10 червня 2008 року датою внесення запису у Державний реєстр іпотек: 26.05.2010, реєстраційний номер обтяження 9862305;

-відновити у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості про обтяження іпотекою, зареєстрованою в реєстрі за №1527, (реєстраційний номер обтяження 9862305 від 26.05.2010) і про заборону відчуження нерухомого майна, зареєстрованою в реєстрі за №1528, (реєстраційний номер обтяження 7363544 від 10.06.2008) на підставі укладеного між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 .85 договору іпотеки № PML-J01/056/2008 від 10 червня 2008 року - квартири АДРЕСА_1 , шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з відмітками про відновлення раніше вилученого запису.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» 1488 грн. 60 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений: 01 грудня 2022 року.