Дата документу 26.12.2022 Справа № 336/1655/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/1655/22
Провадження №22-ц/807/2165/22
Головуючий в 1-й інстанції Карабак Л.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2022 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С. В.,
суддів:Крилової О. В., Полякова О.З.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29 вересня 2022 року, ухвалене у м. Запоріжжі у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2022 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку) на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем вони перебували у шлюбі з 2002 по 2005. Від шлюбу у них народилося двоє дітей, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Аліменти на утримання на час неповноліття дітей, відповідач сплачував за рішенням суду. На даний час донька досягла повнолітня, однак продовжує навчання на денній формі навчання в Комунальному закладі "Дніпропетровський фаховий мистецько-художній коледж культури" та немає можливості влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Період навчання триватиме до 30.06.2024. Донька знаходиться повністю на утриманні позивача, вона купує її необхідні речі (одяг, взуття, косметику, засоби гігієни), купує харчування, канцелярські товари, надає гроші на транспорт та оренду житла. Відповідач в добровільному порядку допомоги доньці на навчання не надає, більш того, він не приймає ніякої участі у її вихованні, не цікавиться її здобутками, тому позивач змушена звернутися з даним позовом до суду. Також позивачка зазначила, що відповідач офіційно працевлаштований, має постійне місце роботи та отримує заробітну плату в Концерні "МТМ", є здоровою працездатною особою, що надає йому можливість сплачувати аліменти на утримання доньки, яка продовжує навчання.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29 вересня 2022 року, стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 , на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 28.04.2022 до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною двадцяти трьох років.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , в дохід держави судовий збір в сумі 992,40 грн.

Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги частково стягнувши аліменти у розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі не взяв до уваги той факт, що на утриманні відповідача знаходиться мати пенсіонерка, крім того з відповідача стягуються аліменти на повнолітнього сина, який продовжує навчання. Також не враховано, що донька навчається в дистанційному форматі, який не передбачає витрат на проїзд до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження. Факт навчання доньки за кошти державного бюджету, не був врахований при ухваленні рішення. Крім того, судовий збір за подання позовної заяви безпідставно стягнуто з відповідача.

В силу вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з 1 січня 2022 року це 248 100 грн. (відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2022 рік» з 1 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2481,00 грн. (2481,00 грн. Х 100 = 248 100 грн.), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , що підтверджується копіями свідоцтва про народження останньої та свідоцтва про розірвання шлюбу.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 навчається у Комунальному закладі "Дніпропетровський фаховий мистецько-художній коледж культури" Дніпропетровської обласної ради ВНЗ 1 р.а., строк закінчення навчання 30.06.2024.

Задовольняючи вимоги позову у повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_1 працює, має постійний, регулярний дохід, за станом здоров`я є працездатним і спроможним сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно.

З вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду погоджується частково.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Тобто, відповідно до статті 199 СК України підставами виникнення аліментного зобов`язання між батьками та їх повнолітніми дочкою, сином, які продовжують навчання після досягнення повноліття і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги є сукупність таких юридичних фактів: 1) продовження навчання дочкою, сином після досягнення повноліття; 2) недосягнення дочкою, сином встановленого законом віку - 23 років; 3) потреба дочки, сина у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням; 4) наявність у батьків можливості надавати матеріальну допомогу.

Сукупність цих юридичних фактів утворює юридичний склад, необхідній і достатній для виникнення зазначеного аліментного зобов`язання. У разі відсутності, або недоведеності в судовому засіданні хоч б одного з наведених вище фактів, вищезазначене аліментне зобов`язання пов`язане з утриманням батьками своїх повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, не виникає.

Крім того, ст.200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Матеріалами справи доведено, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 2002 року.

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_4 виданого Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції України, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис №654 від 29.12.2005 року.

Сторони мають повнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_5 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м. Запоріжжя.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 навчається у Комунальному закладі "Дніпропетровський фаховий мистецько-художній коледж культури" Дніпропетровської обласної ради ВНЗ 1 р.а., на денному відділенні бюджетної форми навчання, строк закінчення навчання 30.06.2024.

Відповідач ОСОБА_1 працює в Концерні «МТМ», має регулярний дохід, з якого щомісяця відраховуються аліменти, що підтверджується довідкою №149 від 07.07.2022 року.

ОСОБА_1 та його мати ОСОБА_6 , яка є пенсіонеркою проживають за однією адресою - АДРЕСА_1

Таким чином, судом встановлено наявність підстав для встановлення аліментного зобов`язання відповідача перед позивачем.

Визначаючи розмір аліментів, який підлягає стягненню, суд першої інстанції не врахував тих обставин, що донька відповідача навчається на бюджетній формі навчання, що в певній мірі зменшує розмір фінансового забезпечення, якого вона потребує, крім того відповідач проживає разом з матір`ю пенсіонеркою, яка в силу віку також потребує фінансової підтримки з боку відповідача.

Враховуючи вказані обставини, суд апеляційної інстанції доходить висновку про необхідність зміни оскаржуваного рішення в частині визначення частки заробітку (доходу) відповідача, який підлягає стягненню на користь позивача на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 з 1/4 до 1/6 частки.

Вказаний розмір аліментів, на думка колегії суддів апеляційного суду, забезпечить справедливий баланс між потребами повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, в отриманні матеріальної допомоги та можливостями відповідача в наданні такої допомоги.

Що стосується доводів апеляційної скарги з приводу незаконного стягнення з відповідача суми судового збору за подання позову, то слід зазначити наступне.

Позивач на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду. Відповідно до матеріалів справи судовий збір позивачем при зверненні до суду не сплачувався, а тому як вірно вказав суд першої інстанції в порядку ст.141 ЦПК України сплата судового збору покладається на іншу сторону, і з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29 вересня 2022 року у цій справі змінити в частині розміру стягуваних аліментів, а саме стягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 , на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 28.04.2022 до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною двадцяти трьох років.

Решту рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повна постанова складена 26 грудня 2022 року.

Судді: С. В. Кухар

О. В. Крилова

О. З. Поляков