РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022

м.Харків

Справа № 639/8445/21

провадження 2/639/789/22

Жовтневий районний суд м.Харкова

у складі: головуючого - судді Єрмоленко В.Б.

за участю секретаря-Семенюк А.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа- ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , 3 особа- ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням в кв. АДРЕСА_1 .

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 1994 р. по 2010 р., мають повнолітню дочку ОСОБА_4 . Після припинення шлюбних відносин колишній чоловік самостійно виселився з квартири та змінив місце свого проживання. Під час розгляду позову про стягнення аліментів у 2011 р. між ними була укладена мирова угода, що затверджена Жовтневим районним судом м.Харкова, за умовами якої ОСОБА_2 відмовився від права на сумісно нажите майно, а саме від права спільної сумісної власності на частку квартири, визнав право на Ѕ частку за донькою ОСОБА_5 і взяв обов`язок знятися з реєстрації на протязі тридцяти календарних днів. Відповідач свій обов`язок в частині зняття з реєстрації не виконав, що змусило звернутися позивача до суду. Зазначає, що з 2010 р. відповідач не проживає в квартирі, уклав шлюб з іншою жінкою, має двох малолітніх дітей, сім`я проживає у придбаній у 2012 р. трикімнатній квартирі. ОСОБА_1 вказує, що вона особисто несе витрати по сплаті комунальних послуг, з урахуванням зареєстрованого відповідача, оплатила борги, провела капітальний ремонт оселі, а реєстрація відповідача порушує її право на вільне розпорядження і користуванням майном, оформлення субсидії.

В судове засідання позивач, а також 3 особа- ОСОБА_3 не з`явились, подали заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності, ОСОБА_1 і ОСОБА_3 підтримала свої вимоги і просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 направив суду заяву про розгляд справи без його участі, визнає позов в повному обсязі.

Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази , надані в обґрунтування позову, приходить до наступного.

Згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 15.08.2001 р. приватним нотаріусом ХМНО Зубарєвим І.Ю., трикімнатна квартира АДРЕСА_1 належала ОСОБА_1 та була придбана в період зареєстрованого шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 .

Шлюб між подружжям ОСОБА_6 розірвано 31.03.2010 р., що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого 13.04.2011 р. Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції.

При розгляді позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дочку ОСОБА_5 , 1995 р. народження, сторони уклали мирову угоду, якою визнали, що ними під час шлюбу, за спільні кошти придбана трьохкімнатна квартира АДРЕСА_1 . ОСОБА_6 дійшли згоди , що ОСОБА_1 бере на себе обов`язок матеріально забезпечувати доньку та припиняє право стягнення аліментів, а ОСОБА_2 в свою чергу, відмовляється від права на сумісно нажите майно, зокрема від права спільної сумісної власності на Ѕ частку квартири на користь дочки ОСОБА_5 , та бере на себе обов`язок знятися з реєстрації в квартирі на протязі 30 календарних днів з дня набрання чинності ухвали суду про закриття провадження по справі.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 06.04.2012 р., яка набрала законної сили, мирова угода між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 затверджена та закрито провадження по справі.

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна квартира АДРЕСА_1 зареєстрована 13.10.2016 р. на праві спільної часткової власності: Ѕ частина- за ОСОБА_7 згідно ухвали Жовтневого районного суду м.Харкова № 2-3363/2011, виданої 06.04.2012 ; Ѕ частина- за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 15.08.2001 р. приватним нотаріусом ХМНО Зубарєвим І.Ю.

Довідкою Реєстру територіальної громади м.Харкова, формованої 08.12.2021 р. підтверджено, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у спірній квартирі з 31.08.2001 р.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 в квартирі33 по АДРЕСА_2 з 2010 р. не проживає за місцем реєстрації і з того часу жодного разу не з`являвся. Факт тривалого не проживання відповідача за місцем реєстрації підтверджується Актом від 08.12.2021 р. , складеним за участю сусідів по квартирі та не оспорюється відповідачем.

Згідно наданих договорів про реструктуризацію заборгованості за житлові послуги з теплопостачання, гарантійного зобов`язання,угоди про погашення боргу частинами, квитанцій, зобов`язання по оплаті комунальних послуг несе тільки ОСОБА_1 .

За відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_2 забезпечений житлом, має у власності трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_3 відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого 04.05.2012 р., де проживає, виходячи з його заяви, поданої суду.

Відповідно до вимог частини 1 статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Приписами частини першою статті 156 ЖК УРСР визначено, що члени сім`ї власника квартири, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом ( ч. 2 ст. 405 ЦК України).

Виходячи зі змісту зазначених норм правом користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника ( подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Оскільки інше не встановлено законом, договором, то відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом та підставою для втрати членом сім`ї права і користування житлом

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Отже, положення цієї норми передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинок, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є не членами його сім`ї, а положення статей 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік.

З огляду на те, що відповідач на теперішній час не є членом сім`ї співвласників квартири, у належному позивачу та третій особі житловому приміщенні не проживає без поважних причин тривалий час, не виконав свої зобов`язання щодо зняття з реєстрації при укладанні мирової угоди з позивачем, а реєстрація його місця проживання порушує право користування та розпорядження власниками нерухомим майном, суд вважає, що є підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в кв. АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 19, 81, 259, 264, 265, 274 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа- ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням в кв. АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони: Позивач- ОСОБА_1 ( ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_4 );

Відповідач- ОСОБА_2 ( ІПН НОМЕР_3 , зареєстрований АДРЕСА_4 , прож. АДРЕСА_5 );

Третя особа- ОСОБА_3 ( ІПН НОМЕР_4 , АДРЕСА_4 ).

Повне судове рішення складено 19.12.2022.

СУДДЯ -