Головуючий суддя в суді І інстанції
Єдиний унікальний № 374/142/22

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2022 року Ржищівський міський суд Київської області у складі:

головуючої судді - Козіної С.М.

секретаря - Папенко О.О.,

за участі:

позивачки - ОСОБА_1 (не з`явилась),

представника відповідача - (не з`явився),

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ржищівської міської ради Київської області про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2022 року до Ржищівського міського суду Київської області надійшла вказана вище позовна заява. Позивачка мотивували позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка на випадок своєї смерті заповіла все своє майно на користь позивачки. Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом на належне їй майно, інших спадкоємців ні по заповіту, ні по закону немає. За заявою позивачки була заведена спадкова справа після її смерті. Позивачкою було своєчасно прийнято спадщину після ОСОБА_2 шляхом проживання разом з померлою на день її смерті. До складу спадкового майна також входить земельна частка (пай), яка належала на праві власності рідній сестрі покійної ОСОБА_2 ОСОБА_3 .. ОСОБА_2 прийняла спадщину після померлої рідної сестри ОСОБА_3 , але не оформила своїх спадкових прав. Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КВ № 010281виданий на ім`я ОСОБА_4 , а не ОСОБА_3 . ОСОБА_3 тривалий час проживала разом з ОСОБА_5 , що підтверджується випискою з погосподарської книги. ОСОБА_3 та ОСОБА_5 ніколи не укладали шлюб. Написання в сертифікаті прізвища « ОСОБА_6 » замість « ОСОБА_7 » відбулося помилково, оскільки під прізвищем « ОСОБА_6 » її було включено до списку осіб, що додавався до державного акта на право колективної власності на землю КСП «Дніпровська зоря». Позивачка просила визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну частку (пай), площею 3,62 в умовних кадастрових гектарах, розташований в межах Ржищівської ОТГ Обухівського району Київської області, що згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії КВ № 010281 від 14 серпня 1996 року належала ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У судове засідання позивачка не з`явилась, подавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримувала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без участі представника Ржищівської міської ради Київської області, щодо вирішення спору поклався на розсуд суду.

Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено наступні обставини.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 13 жовтня 2003 року, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 5).

Згідно копії запису про народження № 19 від 31 травня 1926 року, ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , її батьками є: батько - ОСОБА_8 , мати - ОСОБА_9 (а.с. 6).

Згідно довідки, виданої Центральним державним історичним архівом України № 02-4761 від 22 жовтня 2021 року, при перегляді метричної книги церкви св. Михаїла с.Юшки Київського повіту та губернії за 1914 р. виявлено запис про народження ОСОБА_2 такого змісту: № 15. Анастасія. Народилася та хрестили 14 квітня 1914 року. Батьки: житель села Юшки ОСОБА_10 та його законна дружина ОСОБА_11 (а.с. 7).

Згідно виписки з погосподарської книги, виданої виконавчим комітетом Ржищівської міської ради, згідно записів погосподарських книг: 1991-1995 книга № 12 особовий рахунок № НОМЕР_2 , сторінка 42-43 свідчить про те, що головою двору являється ОСОБА_2 , до складу домогосподарства також входять: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 -сестра; ОСОБА_5 21.12.1915 - зять; 1996-2000 роки, книга № 4 особовий рахунок № НОМЕР_3 , сторінка 119-120 свідчить про те, що головою двору являється ОСОБА_2 , до складу домогосподарства також входять: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 - сестра; ОСОБА_5 21.12.1915 - зять (а.с. 8).

Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ № 010281, ОСОБА_4 на підставі рішення Кагарлицької районної державної адміністрації від 14 травня 1996 року належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП "Дніпровська зоря", розміром 3,62 в умовних кадастрових гектарах (а.с. 9-10).

Згідно довідки № 181 від 08 вересня 2021 року, виданої виконавчим комітетом Ржищівської міської ради Київської області, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 дійсно проживала та була зареєстрована по день смерті в с.Юшки Кагарлицького району Київської області разом з ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину шляхом прийняття спадкового майна на охорону (а.с. 13).

Згідно листа Ржищівської міської державної нотаріальної контори Київської області № 114/01-16 від 31 травня 2022 року, ОСОБА_1 рекомендовано визнати за нею право власності на земельну частку (пай) в судовому порядку у зв`язку з розбіжностями в документах, що посвідчують право власності на земельну частку (пай) (а.с. 12).

Статтею 1223 Цивільного кодексу України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу, а відповідно до ст.1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1299 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов`язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, але для цього необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України - спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а згідно ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

В строки, встановлені ст. 1270 ЦК України, позивачка, як спадкоємець, подала до приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу заяву про прийняття спадщини за законом, що підтверджується матеріалами справи, зокрема інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 18.01.2022 року.

Як передбачено п. 3.5 Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», обговореного на засіданні Пленуму Вищого спеціалізованого суду України 01 березня 2013 року, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку; свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1 і ч. 2 ст.126 ЗК України в редакції Закону від 05 березня 2009 року № 1066-VI, введеного в дію 02 травня 2009 року).

Крім цього встановлено наступні підстави для звернення до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку: спадкодавець придбав у власність земельну ділянку за договором купівлі-продажу, дарування та іншою угодою, свідоцтвом про право на спадщину, проте не проведена державна реєстрація права власності на земельну ділянку; спадкодавцем складено заповіт на земельну частку(пай), але на день його смерті земельна ділянка йому не належить на підставі державного акту і за таких обставин нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку за заповітом.

Відповідно до п.3.5. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року N 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» встановлено, що спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до ст.1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до ст.125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

У відповідності до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі ст.14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами виключно відповідно до закону, а статтею 41 Конституції України проголошено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а згідно до ст.1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Виходячи з вищевказаного після смерті батька позивачки відкрилася спадщина на земельну частку (пай) , який ним не був оформлений, в зв`язку зі смертю, але дана частка (пай) існує в натурі, що свідчить про правомірність звернення позивачки до суду.

Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно його позбавлений.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Даних про наявність спору з іншими спадкоємцями під час судового розгляду не встановлено, з матеріалів справи таких спадкоємців не встановлено, з матеріалів справи вбачається відсутність правовстановлюючого документу на земельну частку (пай), яку позивачка має намір успадкувати після смерті свого батька, що перешкоджає їй реалізувати свої передбачені законодавством права, як спадкоємця, тому справа щодо невизнаних прав позивача, як спадкоємця підлягає судовому розгляду на підставі ст. 4, 10, 12, 13, 19 ЦПК України, ст. 15, 16 ЦК України.

Право померлої на земельну ділянку виникло на законних правових підставах, до цього часу це право не припинялось і не оспорювалось, а наявні обставини по справі не позбавляють таких прав. До складу спадщини згідно чинного законодавства входять усі права та обов`язки спадкодавця, в тому числі і щодо права на земельну частку (пай) площею 3,62 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності КСП "Дніпровська зоря", яка належала померлій ОСОБА_4 ..

При цьому позивачка довела належними і допустимими доказами своє право на спадщину відносно майна і майнових прав померлої ОСОБА_4 .

Суд вважає доведеними посилання позивачки щодо наявності у неї права на спадщину батька, а також належним і достатнім способом захисту порушених прав позивачки, як спадкоємця визнання за нею права на земельну ділянку.

Згідно ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Вивчивши і проаналізувавши всі матеріали справи у їх сукупності, встановивши місце і час відкриття спадщини, коло спадкоємців, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна, враховуючи відсутність заперечень відповідача, суд вважає доведеними під час розгляду спору посилання позову на порушення законних прав та інтересів позивачки, тому суд приходить до висновку про можливість судового захисту прав позивачки шляхом визнання права на земельну частку (пай).

За таких обставин, позов слід задовольнити повністю.

За змістом ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Керуючись ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 282, 365 ЦПК України, ст. 328, 316, 1216, 1217, 1218, 1222, 1268 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Ржищівської міської ради Київської області про визнання права власності на спадкове майно, - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування право власності на земельну частку (пай), площею 3,62 в умовних кадастрових гектарах, розташовану в межах Ржищівської ОТГ Обухівського району Київської області, яка перебуває у колективній власності КСП "Дніпровська зоря" та згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії КВ № 010281 від 14 серпня 1996 року належала ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя