Провадження №2-н/760/257/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2022 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду міста Києва Аксьонова Н.М.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальної послуги з ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Київські енергетичні послуги» звернулося до Солом`янського районного суду м. Києва із заявою про видачу судового наказу, в якому просить стягнути на свою користь з громадянки ОСОБА_1 33411,12 грн заборгованості за спожиту електричну енергію, а також 248,10 грн судового збору.

Дослідивши матеріали поданої заяви, вбачається наступне.

Відповідно до ч.2, ч.3 ст.163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Так, у заяві заявник посилається на те, що за адресою: АДРЕСА_1 , де споживається електрична енергія боржником, ТОВ «Київські енергетичні послуги» відкрито особовий рахунок споживача електроенергії № НОМЕР_1 на підставі пред`явлення ОСОБА_1 документів щодо права власності на квартиру. Станом на сьогоднішні день ОСОБА_1 є і власником нерухомості за цією адресою, і користувачем (споживачем електричної енергії). Будь-яких змін щодо власника квартири ні від боржника, ні від третіх осіб не надходило. Сума заборгованості за особовим рахунком № НОМЕР_1 становить 33411,12 грн.

Разом з тим, всупереч ч.3 ст.163 ЦПК України до заяви не додано жодного документу, що підтверджує вказані обставини, а саме, що вказана квартира станом на момент виникнення заборгованості належить на праві власності ОСОБА_1 .

Крім того, заявником додано копію договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який не містить ні даних боржника, ні дати укладення, тобто є типовою формою та носить суто інформаційний характер, та з якого не вбачається виникнення права грошової вимоги щодо оплати наданих житлово-комунальних послуг (яких саме та з яких підстав) у заявника до зазначеного в заяві боржника, а у останнього - обов`язку їх оплатити.

Таким чином, подана заява не відповідає вимогам ст.163 ЦПК України.

Згідно з п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу. З огляду на наведене, суддя відмовляє у видачі судового наказу.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.165 Цивільного процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦПК України).

Заявник звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу 28 вересня 2022 року. При цьому просить стягнути з боржника заборгованість за користування житловою послугою за період з січня 2019 року.

Таким чином з моменту виникнення права вимоги про стягнення заборгованості за період з 01 січня 2019 року до 27 вересня 2019 року пройшов строк, який перевищує позовну давність, визначену статтею 257 ЦПК України.

Враховуючи викладене, наявні підстави для відмови у видачі судового наказу, визначені п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України та п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України.

Керуючись статтями 19, 160-164, 165, 260, 261 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальної послуги з ОСОБА_1 .

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Солом`янський районний суд міста Києва. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Солом`янського

районного суду міста Києва Н.М. Аксьонова