Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/980/19
Провадження № 2/494/28/22
У Х В А Л А

Про самовідвід судді

17 листопада 2022 р. м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого - судді Лебединського С.Й.,

за участю секретаря судових засідань Авдєєвої С.В.,

у присутності: позивача ОСОБА_1 , представника позивача - адвоката Ковтун К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом представника позивача - адвоката Ковтун К.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , до Березівської міської ради Одеської області, ОСОБА_2 , 3-тя особа, що не заявляє самостійних вимог - Головне управління Держгеокадастру в Одеській області «Про визнання протиправним рішення органу місцевого самоврядування та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку», -

в с т а н о в и в:

На розгляді суду, після зміни складу суду, знаходиться вказана цивільна справа по якій позивач просила:

визнати недійсним рішення Березівської міської ради Одеської області від 21 червня 2007 р. №239-V «Про узгодження та виготовлення технічної документації із землеустрою по складанню Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд» ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0373 га, та скасувати зазначене рішення;

визнати недійним державний акт на право власності на земельну ділянку ЯЖ №300849 виданого 14 травня 2008 р. на ім`я ОСОБА_2 на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0373 га, кадастровий №:0206002:0044, цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, виданого на підставі Рішення сесії Березівської міської ради 21 червня 2007 р. за №239-V та зареєстрованого в Книзі записів Державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договір оренди землі за №01.08.517.00139.

На черговий розгляд цивільної справи призначений на 17 листопада 2022 р. від відповідача ОСОБА_2 та його представника - адвоката Шулика М.Ю. надійшла заява про відвід судді. На обґрунтування поданої заяви відповідач та його представник вказували, що головуючий по даній справі розглядав адміністративну справу №494/1529/18 та кримінальне провадження №494/837/20, за якими ОСОБА_3 було визнано винним. Також, вказані особи у судове засідання не з`явились, але просили провести судовий розгляд за їхньою відсутністю, доводи заяви підтримали і просили задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Ковтун К.В. вирішення питання залишили на розсуд суду.

Відповідач Березівська міська рада Одеської області та Головне управління Держгеокадастру в Одеській області повідомлялись належним чином, але не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. Однак суд вважає, що їхня неявка не є перешкодою у розгляді справи.

Вивчивши матеріали справи на підставі наданих доказів і доведення перед судом їхньої переконливості, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст.37 цього Кодексу.

Як передбачено ст.37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

На думку суду заява про відвід подана без дотримання положень ч.3 ст.39 ЦПК України, за якою поданий відвід має бути вмотивованим.

Так, посилання відповідачем та його представником на засудження складом суду сина відповідача ОСОБА_3 по адміністративній справі №494/1529/18 та кримінальному провадженню №494/837/20, за якими його було визнано винним, не може бути підставою для відводу судді, у зв`язку з чим подана заява про відвід не підлягає задоволенню.

Разом із тим суд вважає, що головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Стаття 6 Конвенції ЕСПЛ вимагає суд, у межах своїх повноважень, бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

Практика ЕСПЛ свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність.

Так, у вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді (п. 45-50 рішення ЄСПЛ у справі «Морель проти Франції»; п. 23 рішення ЄСПЛ у справі «Пескадор Валеро проти Іспанії»), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (п. 44 рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»; п. 30 рішення ЄСПЛ у справі «Пабла Кю проти Фінляндії»; п. 96 рішення ЄСПЛ у справі «Мікалефф проти Мальти»).

Європейський суд з прав людини в п.49 рішення у справі «Білуха проти України» вказав, що наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно об`єктивного критерію ЕСПЛ указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (п.52 рішення у справі «Білуха проти України»).

Як встановлено судом, головуючий по даній справі розглядав адміністративну справу №494/1529/18 за ч.1 ст.173-2 КУпАП «Вчинення домашнього насильства» та кримінальне провадження №494/837/20, за ч.2 ст.125 КК України за якими сина відповідача - ОСОБА_3 було визнано винним, при цьому по кримінальному провадженню до реальної міри покарання із стягненням моральної шкоди.

При цьому слід зазначити, що потерпілою як по адміністративній справі так і по кримінальному провадженню була позивач по даній справі ОСОБА_1 ..

Суд також звертає увагу на те, що позивач ОСОБА_1 опинилась у статусі потерпілої особи через конфлікт із відповідачем ОСОБА_2 з приводу користування сторонами земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0373 га, кадастровий №:0206002:0044, цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, у який протиправно втрутився син відповідача ОСОБА_3 , у зв`язку з чим і був притягнутий до відповідальності.

З огляду на вище наведене, та з метою не допущення створення конфліктної ситуації, а також не процесуального тлумачення рішення суду, у разі його прийняття таким складом суду, головуючий по справі вважає за доцільне заявити собі самовідвід.

Згідно до ч.1 ст.41 ЦПК України у разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається в порядку, встановленому ст.33 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.36, 40-41, 259-260 ЦПК України

у х в а л и в:

Відповідачу ОСОБА_2 та його представнику - адвокату Шулику М.Ю., у задоволенні поданої заяви про відвід судді - відмовити.

Самовідвід головуючого по справі - судді Лебединського С.Й. задовольнити.

Відвести суддю Березівського районного суду Одеської області Лебединського С.Й. від розгляду цивільної справи за позовом представника позивача - адвоката Ковтун К.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , до Березівської міської ради Одеської області, ОСОБА_2 , 3-тя особа, що не заявляє самостійних вимог - Головне управління Держгеокадастру в Одеській області «Про визнання протиправним рішення органу місцевого самоврядування та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку».

Справу передати до канцелярії суду для проведення повторного автоматизованого перерозподілу.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: _________________________________________________-