ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 595/1755/21Головуючий у 1-й інстанції Тхорик І.І.
Провадження № 22-ц/817/536/22 Доповідач - Хома М.В.
Категорія - 305010000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2022 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої - Хома М.В.

суддів - Гірський Б. О., Бершадська Г. В.,

секретар - Панькевич Т.І.

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства Тернопільобленерго на рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 6 квітня 2022 року, повний текст якого складено 11 квітня 2022 року, ухвалене суддею Тхорик І.І. у цивільній справі №595/1755/21 за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства Тернопільобленерго про відшкодування матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що на початку серпня 2021 року під час бурі обірваний електропровід впав на корову позивача, внаслідок чого тварина загинула. Вартість корови складає 25 000 грн., а тому просив стягнути з відповідача спричинену йому матеріальну у зазначеному розмірі.

Рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 6 квітня 2022 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ВАТ Тернопільобленерго в користь ОСОБА_1 завдану матеріальну шкоду в сумі 23 000,00 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ВАТ Тернопільобленерго в користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору в сумі 908,00 грн.

В апеляційній скарзі ВАТ Тернопільобленерго просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. Вказує, що рішення суду є незаконним та необгрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. В матеріалах справи відсутній висновок ветлікаря про причини загибелі (падежу) тварини, а також докази того, що саме ОСОБА_1 є власником тварини. Крім цього, в журналі оперативно-диспетчерської служби Бучацького РЕМ дзвінків та повідомлень про падіння проводу та загибелі корови не зафіксовано. Від ОСОБА_1 не було звернень до ВАТ Тернопільобленерго про фіксацію завданої шкоди чи ремонту ліній електропередач. Суд застосував до даних правовідносин ст. 24 Закону України Про електроенергетику, який втратив чинність на підставі Закону України №2019-VIII від 13 квітня 2017 року. Також судом не враховано відсутності безпосереднього причинного зв`язку між шкодою та діями ВАТ Тернопільобленерго, оскільки зламане дерево, яке було причиною обриву електропроводу, належить ОСОБА_2 . Сума матеріальної шкоди визначена судом без урахування породи та віку корови, не враховано відсутність документів про утилізацію (продаж) неідентифікованої корови.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 5 серпня 2021 року приблизно о 20.00 год. в смт. Золотий Потік Бучацького району внаслідок стихійної бурі, зламаним горіхом було обірвано електропровід електромережі Бучацької РЕМ, який впав на корову ОСОБА_1 , в результаті чого корова загинула.

Наведена обставина підтверджується актом обстеження громадян від 6 серпня 2021 року, складеного комісією в складі спеціаліста 1-шої групи категорії відділу організаційної роботи, діловодства та контролю Золотопотіцької селищної ради ОСОБА_3 , діловодом Золотопотіцької селищної ради ОСОБА_4 , в присутності гр. ОСОБА_1 . Акт скріплений відтиском печатки Золотопотіцької селищної ради.

Як вбачається із змісту довідки, виданої виконавчим комітетом Золотопотіцької селищної ради від 30.08.2021 року №1232, ОСОБА_1 проживає у смт.Золотий Потік Бучацького району та утримував у власному господарстві ВРХ корову масти чорно-ряба, вагою 513 кг, яка загинула від удару струмом 5 серпня 2021 року.

Вартість корови вагою 513 кг становить 25 000,00 грн., що підтверджується довідкою №19/10/8/ю від 19.10.2021 ТОВ «Бучачагрохлібпром», одним із видів діяльності якого є розведення ВРХ молочних порід.

Допитані у суді першої інстанції свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 підтвердили факт загибелі належної позивачу корови від удару електричним струмом через обірваний електропровід та пояснили, що на місці загибелі тварини були представники селищної ради та поліції; пошкодження лінії електропередач було усунуте наступного дня працівниками РЕМу шляхом проведення ними ремонтних робіт.

З довідки Тернопільського обласного центру з гідрометеорології від 12.08.2021 року №9919-03/10/214 вбачається, що 05-06 серпня 2021 року Тернопільська область перебувала під впливом активних атмосферних фронтів молодого Південно-Західного циклону, що зміщувався з території Угорщини на Польщу і далі на Білорусь. По території області ввечері 5 серпня та вночі 6 серпня спостерігалися складні погодні умови: пройшли грозові дощі з активними процесами. Кількість опадів була різною (від невеликих до значних), інтенсивність та розподіл їх по території області був нерівномірний. Місцями на фронті спостерігалось посилення вітру до штормового.

Власником електромережі, яка проходить в смт.Золотий Потік, є ВАТ Тернопільобленерго, що останнім не заперечувалось у суді.

Загиблу корову позивач продав заготовачам на корм тваринам, за що отримав 2 000 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідач як власник лінії електропередач, яка є джерелом підвищеної небезпеки, неналежно її обслуговував, що призвело до спричинення шкоди позивачу. Оскільки відповідачем не доведено, що шкода завдана внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, тому наявні підстави для покладення на відповідача цивільно-правової відповідальності за завдану позивачу шкоду у розмірі 23 000 грн.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Згідно з частинами 2 та 5 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, необхідно враховувати, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Згідно приписів ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Наявними у матеріалах справи доказами підтверджено факт загибелі 5 серпня 2021 року належної позивачу корови від удару електричним струмом від обірваного проводу електричних мереж, які знаходяться на балансі ВАТ Тернопільобленерго.

Складні погодні умови на території Тернопільської області ввечері 5 серпня 2021 року не є непереборною силою в розумінні ч.5 ст. 1187 ЦК України.

Враховуючи викладене, норми чинного законодавства, що регулюють спірні відносини, встановлені обставини справи та надані на їх підтвердження докази, висновок суду першої інстанції про те, що в результаті неналежного обслуговування з боку ВАТ Тернопільобленерго повітряної лінії електропередачі, що є джерелом підвищеної небезпеки, позивачу була завдана шкода, що виразилась в загибелі корови, а тому відповідальність за шкоду слід покласти на відповідача як володільця джерела підвищеної небезпеки.

Висновок суду про вину відповідача у формі бездіяльності є зайвим, однак на правильність вирішення спору не впливає.

Доводи апеляційної скарги про те, що подані позивачем та взяті до уваги судом докази не є належними, так як у позивача відсутній паспорт великої рогатої худоби для ідентифікації худоби та визначення її власника, виданого відповідно до положень Закону України Про ідентифікацію та реєстрацію тварин та Порядку ідентифікації та реєстрації великої рогатої худоби, затвердженого Наказом Міністерства аграрної та продовольства України від 4 грудня 2017 року №642; відсутній висновок ветлікаря про причини загибелі (падежу) тварини; в журналі оперативно-диспетчерської служби Бучацького РЕМ дзвінків та повідомлень про падіння проводу та загибелі корови не зафіксовано; від ОСОБА_1 не було звернень до ВАТ Тернопільобленерго про фіксацію завданої шкоди чи ремонту ліній електропередач, колегія суддів оцінює критично, так як паспорт ВРХ та висновок ветлікаря не є єдиними належними доказами у подібних справах, а також інші зазначені в апеляційній скарзі обставини не спростовують наявних у справі доказів про спричинення позивачу шкоди у визначеному судом розмірі внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Суд, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, прийшов до вірного висновку про спричинення позивачу шкоди у зазначеному розмірі саме внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, володільцем якого є відповідач, а тому саме він повинен нести цивільно-правову відповідальність за завдану позивачу матеріальну шкоду.

Посилання суду першої інстанції на ст. 24 Закону України Про електроенергетику, який втратив чинність, є помилковим, проте ця норма закону не є визначальною при вирішенні справи і навіть за відсутності посилання на неї висновки суду першої інстанції є вірними.

Інші доводи апеляційної скарги є ідентичними доводам, яким надав вірну оцінку суд першої інстанції, та правильність висновків останнього не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 141, 367, 375, 378, 382-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства Тернопільобленерго залишити без задоволення.

Рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 6 квітня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча Хома М.В.

Судді Бершадська Г.В.

Гірський Б.О.