Провадження № 22-ц/812/1018/22 Головуючий суду першої інстанції Рум`янцева Н.О.
Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2022 року м. Миколаїв Справа № 489/5764/21

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М.,

при секретарі судового засідання Стрілець К.О.,

без участі учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах якої діє її представник ОСОБА_4 , на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 вересня 2022 року про призначення експертизи, постановлену під головуванням судді Рум`янцевої Н.О., в залі судового засідання в м. Миколаїв, повний текст якої складено 13 вересня 2022 року, за позовом ОСОБА_5 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Миколаївського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Служби у справах дітей Миколаївської міської ради, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про встановлення факту батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини щодо відомостей про батька,

В С Т А Н О В И В:

30 серпня 2021 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_7 , третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Миколаївського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Служби у справах дітей Миколаївської міської ради, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про встановлення факту батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини щодо відомостей про батька.

Доводи заяви обґрунтовано тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 з 14 жовтня 1994 року. Сімейне життя у сторін не склалось, у зв`язку з чим з 2007 року вона перебувала у стосунках з ОСОБА_10

ІНФОРМАЦІЯ_1 у неї народилась донька ОСОБА_6 , біологічним батьком якої є ОСОБА_10 . Проте, в актовому записі про народження батьком було вказано відповідача.

Судовим рішенням від 28 березня 2018 року шлюб між сторонами було розірвано.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 помер, внаслідок чого відкрилася спадщина.

Відомості в актовому записі про народження ОСОБА_6 перешкоджають малолітній дитині отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, яка відкрилась після смерті ОСОБА_10 .

Посилаючись на викладене, ОСОБА_5 просила суд встановити факт, що ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Архангельськ Російської Федерації, громадянин України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Виключити з актового запису про народження ОСОБА_6 № 4133 від 08 грудня 2012 року, запис про ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянина України, як батька дитини та вказати батьком дитини ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Архангельськ Російська Федерація, громадянина України, змінивши прізвище дитини з ОСОБА_11 на ОСОБА_12 , по-батькові з ОСОБА_13 на ОСОБА_14 .

У справі було відкрито провадження та справи була призначена до розгляду.

29 жовтня 2022 року від ОСОБА_15 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , надійшло клопотання про призначення у справі судової молекулярно-генетичної експертизи.

Клопотання мотивовано тим, що відповідач та спадкоємці ОСОБА_10 не визнають, що ОСОБА_10 є біологічним батьком ОСОБА_6 , ставлять під сумнів експертний висновок про біологічне батьківство від 01 березня 2018 року № MGT 2130, який знаходиться в матеріалах справи.

На вирішення експерта представник позивача просила поставити такі питання: чи є родинні зв`язки між ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка являється донькою померлого ОСОБА_10 , яку народила ОСОБА_5 та ОСОБА_16 , 2007 року народження, ОСОБА_3 , 2009 року народження, ОСОБА_9 , які є дітьми померлого ОСОБА_10 ?; чи є ОСОБА_8 біологічним дідом ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ?; чи є ОСОБА_7 біологічним батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яку народила ОСОБА_5 ?

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 вересня 2022 року клопотання про призначення експертизи задоволено.

Призначено у справі судову молекулярно-генетичну експертизу (експертизу ДНК), проведення якої доручено експертам Миколаївського Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (54003, м. Миколаїв, вул. Акіма, 2-а), попередивши експерта про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України.

На вирішення експерта поставлено наступні питання:

- чи є родинні зв`язки між ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка являється донькою померлого ОСОБА_10 , яку народила ОСОБА_5 та ОСОБА_16 , 2007 року народження, ОСОБА_3 , 2009 року народження, ОСОБА_9 , які є дітьми померлого ОСОБА_10 ?;

- чи є ОСОБА_8 біологічним дідом ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ?

Витрати, пов`язані з проведенням експертизи, покладено на ОСОБА_5 .

Забір крові для досліджень взяти від ОСОБА_16 , 2007 року народження, ОСОБА_3 , 2009 року народження, ОСОБА_9 , які є дітьми померлого ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , який є біологічним батьком померлого ОСОБА_10 .

Зобов`язано ОСОБА_1 , законного представника неповнолітніх дітей ОСОБА_16 , 2007 року народження, ОСОБА_3 , 2009 року народження, забезпечити явку ОСОБА_16 , 2007 року народження, ОСОБА_3 , 2009 року народження до Миколаївського Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України для проведення заборів крові.

Зобов`язано ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 прибути до Миколаївського Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України для проведення заборів крові.

Попереджено відповідача та третіх осіб щодо наслідків ухилення від участі в експертизі, передбачених статтею 109 ЦПК України.

Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено.

Ухвала суду мотивована тим, що для визначення кровної спорідненості батька та третіх осіб із дитиною, необхідні спеціальні знання, та зважаючи на те, що сторонами не наданні висновки експертів щодо вирішення цього питання, то наявні підстави для призначення в справі судово-генетичної експертизи, а тому клопотання підлягає задоволенню.

З огляду на те, що ОСОБА_10 помер, а довести наявність кровного споріднення між батьком та дитиною можливо, зокрема, шляхом проведення експертного дослідження, суд вважає, що вирішення питання щодо наявності кровного споріднення між найближчими родичами (можливими братами, сестрами, дідом, бабою) відповідатиме засобом доказування у дійсній справі.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_16 , ОСОБА_3 , через свого представника ОСОБА_4 , подала апеляційну скаргу, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила її скасувати.

Апеляційну скаргу мотивувала тим, що при відкритті провадження у справі суд першої інстанції порушив правила територіальної підсудності відповідно до приписів частини 1 статті 27 ЦПК України, оскільки ОСОБА_7 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . Отже, Ленінський районний суд м. Миколаєва не є належним судом, уповноваженим розглядати цей спір.

З огляду на зазначене, ухвала Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 вересня 2022 року про призначення у справі експертизи підлягає скасуванню, а справа передачі для розгляду до належного суду Центрального районного суду м. Миколаєва.

Крім того, ОСОБА_7 не може бути відповідачем під час розгляду цих позовних вимог, належним відповідачем є ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в зв`язку з чим провадження у справі має бути закрито.

Також позов ОСОБА_5 має ознаки завідомо безпідставного та інші ознаки зловживання правом на позов, оскільки 22 лютого 2019 року ОСОБА_5 вже звернулась до Центрального районного суду м. Миколаєва до ОСОБА_7 за участю тих самих осіб з тими ж позовними вимогами, тобто позивач ввела суд в оману.

19 жовтня 2021 року Центральним районним судом м. Миколаєва винесено рішення за вказаним позовом, яким відмовлено ОСОБА_5 в задоволенні позову.

28 грудня 2021 року Миколаївський апеляційний суд виніс ухвалу, якою відкрив провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на вищезазначене рішення Центрального районного суду.

16 лютого 2022 року позивач та її адвокат одночасно подали заяви про відмову від позову, визнання нечинними рішення суду та додаткового рішення суду та закриття провадження у даній цивільній справі. Тобто ОСОБА_5 , як учасник справи, не може повторно звертатись з позовом з тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих же підстав.

На день слухання справи від інших учасників справи відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Від представника ОСОБА_1 адвоката Шубіної Я.В. та представника ОСОБА_8 адвоката Бєліка С.В. через засоби електронного зв`язку надійшли заяви про розгляд справи за відсутності цих представників та осіб яких вони представляють.

Крім того, від представника ОСОБА_5 адвоката Сидоренко Т.В. через електронну пошту надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, проте у зазначеному клопотанні не вказано причин для відкладення розгляду справи, що позбавляє апеляційний суд визначити поважність причин для відкладення.

З огляду на приписи частини 2 статті 372 ЦПК України апеляційний суд допустив розгляд справи без участі учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (частина 2 статті 367 ЦПК України).

Предметом доказування у справах про встановлення факту батьківства є встановлення походження дитини від певної особи.

Згідно з частиною 4 підпунктами 3-5 частини 5 статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції.

Відповідно до вимог частин 1 та 3 статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких установити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Доводити наявність кровного споріднення з дитиною можливо будь-кими допустимими доказами, у тому числі висновками судово- генетичної експертиз, при цьому для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла, тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі (статті 102, 103 ЦПК України).

Відповідно до частини 1 статті 108 ЦПК України експертиза проводиться у судовому засіданні або поза межами суду, якщо це потрібно у зв`язку з характером досліджень, або якщо об`єкт досліджень неможливо доставити до суду, або якщо експертиза проводиться за замовленням учасника справи.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

За такого суд першої інстанції, задовольняючи клопотання про проведення судової молекулярно-генетичної експертизи правильно виходив з того, що між сторонами існує спір щодо встановлення факту батьківства, а судова молекулярно-генетична експертиза станом на сьогоднішній день є єдиним методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини.

Оскільки для проведення експертизи матеріали справи направляються судом до судово-експертної установи, то проведення процесуальних дій на час проведення експертизи є неможливим, що обумовлює правомірність зупинення судом провадження у цій справі на час проведення експертизи.

Доводи апеляційної скарги третьої особи ОСОБА_1 зводяться до незгоди з процесуальними питання, а саме, визначення судом підсудності справи при відкритті провадження, питання щодо неналежного відповідача та звернення до суду з тими самими позовними вимогами, що вирішуються судом першої інстанції під час розгляду справи та можуть бути оскаржені учасником судового процесу після вирішення справи по суті.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що аргументи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції щодо призначення у справі судової молекулярно-генетичної експертизи, обрання експертної установи та визначеності кола питань, що поставлені судом для вирішення експертом, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо відсутні підстави для його скасування.

Оскаржуване судове рішення відповідає вимогам закону й підстави для його скасування відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 вересня 2022 року залишити без змін.

З огляду на висновок суду апеляційної інстанції про залишення апеляційної скарги без задоволення, судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах якої діяв її представник ОСОБА_4 , залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді Т.М. Базовкіна

Ж.М. Яворська

Повний текст постанови складено 06 грудня 2022 року.