Справа №333/9005/21
Провадження №2/333/1798/22
16 грудня 2022 року м.Запоріжжя
Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді Тучкова С.С. за участю секретаря судового засідання Шелесько Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, цивільну справу №333/9005/21 за позовом Комунальної установи «Запорізький геріатричний пансіонат» Запорізької обласної ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості на утримання підопічної в геріатричному пансіонаті, -
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно і належним чином, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідач, будучи повідомленим судом належним чином про час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився і не повідомив суд про причини неявки, відзиву чи будь-яких інших заяв та клопотань до суду не надавав. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.223, ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази і проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, дійшов таких висновків.
Комунальна установа «Запорізький геріатричний пансіонат» Запорізької обласної ради діє на підставі положення комунальної установи, затвердженого рішенням Запорізької обласної ради №34 від 30.08.2018, копія якого наявна у справі та досліджена судом. Так, згідно з п.1.1, 4.5, 5.5 положення, пансіонат є соціально-медичною установою загального типу для постійного проживання громадян похилого віку, ветеранів війни та праці, осіб з інвалідністю, які потребують стороннього догляду, побутового і медичного обслуговування. Пансіонат має право укладати угоди, набувати майнових та особистих немайнових прав, бути позивачем і відповідачем в суді. Збитки, завдані пансіонату внаслідок порушення його майнових прав фізичними або юридичними особами, органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, відшкодовуються пансіонату відповідно до чинного законодавства України (а.с.5-12).
Крім того, за змістом п.6.6, 6.22 положення, за наявності вільних місць до нього можуть прийматися особи, які мають працездатних дітей або родичів, які відповідно до чинного законодавства України зобов`язані їх утримувати, за умови стовідсоткового відшкодування пансіонату витрат на їх утримання. Умови проживання підопічного в пансіонаті на платні основі, відрахування з цієї установи та порядок відшкодування витрат на утримання підопічного визначаються відповідним договором, що укладається з пансіонатом. Відрахування підопічного з пансіонату здійснюється згідно з наказом директора установи, зокрема, у порядку, передбаченому договором для осіб, які проживаються на платній основі.
Згідно путівки Департаменту соціального захисту населення обласної державної адміністрації від 14.02.2019 року №421 про направлення на платне поселення до будинку-інтернату громадянина ОСОБА_2 , 1936 року народження, зі статусом дитина війни, було повідомлено доньці ОСОБА_1 (а.с.16).
Відповідно до особистої заяви відповідачки від 01.03.2019 року, було укладено договір №02 від 01.03.2019 року (а.с.15).
Згідно з договором №02 від 01.03.2019 року, за яким виконавець бере на себе зобов`язання по наданню послуг з 01.03.2019 року, а саме: забезпечення належних умов для проживання, соціально-побутового обслуговування, надання медичної допомоги, організації харчування громадянину похилого віку ОСОБА_2 , а замовник в свою чергу, зобов`язується стовідсотково відшкодувати виконавцю витрати на утримання громадянина ОСОБА_2 . Згідно п.3.1. Договору розмір щомісячної плати за послуги, надані виконавцем громадянину ОСОБА_2 на момент його укладання становив 3 130 гривень 90 копійок, який підписала відповідачка, тобто погодилася з його умовами (а.с.17-20).
Згідно розрахунку заборгованості у зв`язку з порушенням відповідачем прийнятого за умовами договору зобов`язання, в частині здійснення відшкодування за надані послуги, станом на січень 2021 року, утворилась заборгованість у розмірі 16 008,26 гривень (а.с.29-34).
За такого суд вважає доведеним факт невиконання відповідачем прийнятого за вищевказаним договором зобов`язання в частині відшкодування витрат на утримання ОСОБА_2 .
При розгляді справи суд виходить з таких норм чинного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.4, ч.1 ст.5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
За приписами ч.1 ст.15, ч.1, п.8 ч.2 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; припинення дії, яка порушує право.
Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.ст.76, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими та електронними доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Стосовно вимоги про стягнення заборгованості суд виходить з такого.
Згідно з приписом ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
За умовами Договору Виконавцем Замовнику, своєчасно та в повному обсязі надавались всі послуги передбачені Розділом 1 Договору, а Замовник в свою чергу, повинен відповідно до Розділу 3 Договору вносити оплату на рахунок Виконавця.
Статтею 903 ЦК України зазначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Глава 50 ЦК України передбачає підстави та умови припинення зобов`язання, зокрема, статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Отже, зобов`язання Відповідача оплатити надані послуги не припинено. Приписами ст.629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Таким чином, за результатами всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, оскільки правомірність заявлених позовних вимог, як підстава для стягнення заборгованості з відповідача, доведена позивачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовної вимоги про стягнення заборгованості.
Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст. 2, 5, 7, 10, 12-13 ЦК України, 76-82, 89, 133, 141, 223, 229, 247, 258-259, 263-265, 268, 273, 279, 280-283, 289 ЦПК України, суд, -
Позов Комунальної установи «Запорізький геріатричний пансіонат» Запорізької обласної ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості на утримання підопічної в геріатричному пансіонаті - задовольнити повністю.
Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше двох днів з дня його проголошення. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Відповідно до пп.15.5 п.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Комунарський районний суд м.Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне судове рішення складене 16 грудня 2022 року.
Суддя Комунарського районного суду
м.Запоріжжя С.С. Тучков