У Х В А Л А

Справа № 183/32/22

№ 2-з/183/127/22

16 грудня 2022 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Оладенко О.С.

за участю секретаря судового засідання Павлюк А.Г.,

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчий комітет Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, орган опіки та піклування управління-служби у справах дітей адміністрації Самарського району Дніпровської міської ради, про визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів на утримання дітей та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду перебуває вищезазначена цивільна справа.

13 грудня 2022 року до суду надійшла заява про забезпечення позову у якій позивач просить: зобов`язати ОСОБА_2 надати ОСОБА_1 можливість безперешкодного спілкування, побачення та спільного проведення часу з малолітніми дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в період з 17.12.2022 до 25.12.2011 у вихідні, з 10:00 год. суботи до 19:00 год. неділі з правом їх ночівлі за місцем проживання матері без присутності батька; з 26.12.2022 встановити рівний час спілкування дітей з обома батьками та визначити місце проживання дітей: з матір`ю з 18:30 год. кожного 1-го числа місяця до 18:30 год. кожного 16-го числа місяця; з батьком з 18:30 кожного 16 числа місяця до 18:30 кожного 1-го числа місяця; зобов`язати батька дітей передавати дітей за місцем його проживання, не чинити дій, направлених на перешкоджання матері у спілкуванні та вихованні дітей; зобов`язати матір передавати дітей для зустрічі батькові за місцем її проживання, не чинити дій, направлених на перешкоджання батьку у спілкуванні та вихованні дітей.

В обґрунтування своєї заяви позивач зазначає, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 11.10.2021 року шлюб між сторонами розірвано, сторони проживають окремо. Від шлюбу мають малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Діти зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 . Під час розгляду даної справи, відповідач 08.06.2022 року таємно, самовільно в односторонньому порядку забрав дітей і утримує на дачі Садового товариства «Радуга-Р», за адресою: вул.Байкальська, 2Р/25, м.Дніпро. Відповідач і надалі самовільно може змінювати місце проживання дітей, оскільки мешкає не за своїм місцем реєстрації. Поки триває розгляд справи, малолітні діти позбавлені материнського піклування, відповідач повністю обмежив позивача у спілкуванні з її дітьми, а тому остання звернулася з даною заявою. Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову у запропонований нею спосіб може утруднити виконання рішення суду у разі задоволення її позовних вимог.

Сторони в судове засідання не з`явилися, через канцелярію суду надали заяви про проведення судового засідання без їх участі.

Представник відповідача за первісним позовом у поданій письмовій заяві у задоволенні заяви про забезпечення позову просила відмовити, посилаючись на те, що відповідач не перешкоджає позивачу у спілкуванні з дітьми. Крім того, діти відвідують гуртки, логопеда у м.Дніпрі, натомість заявник просить змінити місце їх проживання на м.Новомосковськ.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (пункти 3-4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9).

Відповідно до ч. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено позовні вимоги про визначення місця проживання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із матір`ю ОСОБА_1 , а також про стягнення аліментів.

Позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 заявлено позовні вимоги про визначення місця проживання дітей разом з батьком.

Отже, вжиття заходів забезпечення позову у запропонований позивачем ОСОБА_1 спосіб, шляхом визначення місця проживання дітей з 1-го до 16-го числа кожного місяця з матір`ю та з 16-го до 1-го числа кожного місяця з батьком, за своїм змістом є тотожним частковому задоволенню позовних вимог ОСОБА_1 та частковому задоволенню позовних вимог ОСОБА_2 .

Таким чином, застосування визначеного заявником виду забезпечення позову, який за змістом фактично є ухваленням рішення по суті справи без її розгляду, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Забезпечуючи позов у такий спосіб суд вийде за межі підстав забезпечення позову, що призведе до порушення принципу верховенства права, проголошеного ст. 8 Конституції, та вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо вирішення справи судом, встановленим законом, що є неприпустимим.

Суд не вправі вживати заходи забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог. Застосування заходів забезпечення позову не може мати наслідків досягнення позивачем результатів, які є змістом позовних вимог.

Разом з тим, суд погоджується з доводами ОСОБА_1 про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог з огляду на ту обставину, що діти тривалий час проживають з батьком та не спілкуються з матір`ю.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин.

У постанові від 25.10.2020 у справі № 760/15413/19 (провадження № 61-9164св20) Верховний Суд виклав такий висновок щодо застосування заходів забезпечення позову у справі про визначення місця проживання малолітніх дітей: «колегія суддів звертає увагу на те, що у таких чутливих правовідносинах, враховуючи можливий тривалий судовий розгляд справи про визначення місця проживання малолітньої дитини, сприяння забезпеченню відновлення відносин та емоційного контакту малолітньої дитини особисто з її матір`ю повинно переважати над бажанням інших осіб обмежити або взагалі відгородити дитину від зустрічей із матір`ю. А тому з метою запобігання втрати емоційного контакту матері з малолітньою дитиною, погіршення між ними психоемоційного характеру відносин на період розгляду справи у суді, який може бути тривалим, та остаточного вирішення питання про визначення місця проживання малолітньої дитини, Верховний Суд вважає за необхідне застосування заходу забезпечення позову у спірних правовідносинах із дотриманням вимог законодавства, яким врегульовано правовий механізм забезпечення позову».

Відновлення відносин та емоційного контакту малолітньої дитини з її матір`ю повинно переважати над бажанням інших осіб обмежити дитину від зустрічей з матір`ю (постанови Верховного Суду від 04.04.2018 у справі № 344/16653/16-ц (провадження № 61-1153св17), від 18.11.2020 у справі № 127/31828/19 (провадження № 61-10859св20), від 17.05.2021 у справі № 761/25101/20 (провадження № 61-1092св21)).

Системний аналіз наведених норм права та судової практики дає підстави вважати, що мати, яка на час вирішення справи про визначення місця проживання дитини, проживає окремо від дітей, також має право на особисте спілкування з ними, а батько не має права перешкоджати матері спілкуватися з дітьми та брати участь у їх вихованні.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, з урахуванням права матері на особисте спілкування з дітьми, а також враховуючи ту обставину, що між сторонами існує спір щодо визначення місця проживання дітей, суд дійшов висновку про доцільність забезпечення позову шляхом зобов`язання відповідача надати позивачу можливість безперешкодного спілкування, побачення та спільного проведення часу з дітьми з 10 годин 00 хвилин кожної першої та другої суботи місяця до 19 годин 00 хвилин наступної неділі, з перебуванням дитини у нічний час доби за адресою місця проживання ОСОБА_1 .

На переконання суду, спілкування матері з дітьми два рази на місяць у вихідні дні сприятиме відновленню довірчих відносин та емоційного контакту між ними, відповідатимуть інтересам як матері, так і дітей, та зможе усунути загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про визначення місця проживання дітей, позитивно впливатиме на їх розвиток та виховання.

При цьому спільне проведення часу матері та дітей співмірним заходом забезпечення позову, не порушуватиме прав відповідача за первісним позовом та не призведе до негативних наслідків для останнього, з огляду на наявність спору про визначення місця проживання дитини.

Вжиття судом вищезазначеного заходу забезпечення позову не завдасть матеріальних збитків відповідачеві за первісним позовом, тому суд вважає недоцільним застосування заходів зустрічного забезпечення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.149, 150, 153 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 надати ОСОБА_1 , можливість безперешкодного спілкування, побачення та спільного проведення часу з дітьми - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 10 годин 00 хвилин кожної першої та другої суботи місяця до 19 годин 00 хвилин наступної неділі, з перебуванням дітей у нічний час доби за адресою місця проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 .

Зобов`язати ОСОБА_2 передавати дітей матері ОСОБА_1 за місцем проживання батька за адресою: АДРЕСА_2 , садове товариство «Радуга-Р».

Зобов`язати ОСОБА_1 повертати дітей батькові ОСОБА_2 із місця проживання матері за адресою: АДРЕСА_1 .

В решті вимог заяви відмовити.

Копію ухвали направити сторонам для відома та виконання.

Роз`яснити сторонам положення ч.4 ст. 157 ЦПК України, відповідно до якої, особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред`явлення ухвали до виконання до 16.12.2025 року.

Стягувач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Боржник: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 , садове товариство «Радуга-Р».

Ухвала суду складена і підписана 16 грудня 2022 року .

Суддя Оладенко О.С.