Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 505/1387/22
Провадження № 2/506/114/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 листопада 2022 року смт Окни
Красноокнянський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Бурдинюк О.С.
секретаря -Таратунського С.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт Окни Одеської області цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до ОСОБА_1 , про стягнення надмірно виплачених сум пенсійних виплат, -
03.08.2022 року до Красноокнянського районного суду Одеської області за підсудністю з Котовського міськрайонного суду Одеської області надійшла цивільна справа за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених сум пенсійних виплат за підсудністю.
Ухвалою від 09.08.2022 року відкрито провадження по даній справі.
02.11.2022 року заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.
08.11.2022 року до канцелярії суду надійшла заява про усунення недоліків та сплачено судовий збір.
Позивач обґрунтував свої вимоги тим, що ОСОБА_1 , перебуває на обліку у ГУПФ України в Одеській області з 26.02.1992 року та отримує соціальну пенсію по інвалідності від загального захворювання відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ. При відпрацюванні списків одержувачів пенсій встановлено, що 14.09.2021 року відповідач прийнятий на роботу до ТОВ «Портпромсервіс», що підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу ОСОБА_1 . Після встановлення факту працевлаштування та як наслідок, втрати права на виплату соціальної пенсії, позивачем прийнято розпорядження від 30.11.2021 про припинення виплати пенсії з 14.09.2021р. Крім того, 10.12.2021 р. прийнято рішення № 1856 про утримання надміру виплачених сум пенсій з відповідача. Рішення мотивоване тим, що сума переплати 6642,60 грн згідно з довідкою відділу опрацювання пенсійної документації № 2 Головного управління, утворилася за період з 14.09.2021 по 31.12.2021 у зв`язку з неповідомленням про працевлаштування. Листом від 17.12.2021 року за вих. № 1500-0404-8/161581 відповідача повідомлено щодо переплати пенсії в сумі 6642,60 грн. за період з 14.09.2021 по 31.12.2021 та необхідності повернення надміру виплачених сум пенсії. Відповідач добровільно не повернув кошти на загальну суму 6642,60 грн, в зв`язку з чим позивач був змушений звернутися до суду.
Представник позивача, повідомлена належним чином, до суду не з`явилася, надала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала та просила розглядати справу у її відсутність, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач неодноразово викликався за адресою місця реєстрації та фактичного місця проживання, однак у судове засідання не з"явився, про поважність причини неявки не повідомив, відзив не подав, з заявою про відкладення не звертався.
При цьому ч.1 ст.131 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Таким чином, відповідно до вищевказаних положень ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, однак в судове засідання не з`явилася, про поважність причини неявки суд не повідомила. Тому відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України справа розглянута у її відсутність.
Оскільки у судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд прийняв рішення про розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.
Як вбачається з наданих матеріалів, на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області перебуває ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому з 26.02.1992 року призначено соціальну пенсію по інвалідності від загального захворювання відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ. /а.с.49/.
09.06.2020 року, при зверненні ОСОБА_1 до органів Пенсійного фонду України вручено пам`ятку пенсіонера, де містяться роз`яснення, що пенсіонер зобов`язаний повідомляти органи Пенсійного фонду України про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсійної виплати або припинення її виплати (про вступ на роботу, про звільнення)./а.с.9/.
При відпрацюванні списків одержувачів пенсій, встановлено, що 14.09.2021 року відповідач прийнятий на роботу до ТОВ «Портпромсервіс», що підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу ОСОБА_1 /а.с.10/.
Після встановлення факту працевлаштування та як наслідок, втратою права на виплату соціальної пенсії, позивачем прийняте розпорядження від 30.11.2021 про припинення виплати пенсії з 14.09.2021р. в зв`язку з тим, що отримувач соціальної пенсії працевлаштувався /а.с.11/.
10.12.2021 р. позивачем прийнято рішення № 1856 про утримання надміру виплачених сум пенсій з відповідача. Рішення мотивоване тим, що сума переплати 6642,60 грн. згідно з довідкою відділу опрацювання пенсійної документації № 2 Головного управління, утворилася за період з 14.09.2021 по 31.12.2021 у зв`язку з неповідомленням про працевлаштування /а.с.13/.
Листом від 17.12.2021 року за вих. № 1500-0404-8/161581 відповідача повідомлено, щодо переплати пенсії в сумі 6642,60 грн. за період з 14.09.2021 по 31.12.2021 та необхідності повернення надміру виплачених сум пенсії. /а.с.15/.
Так, правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV (надалі по тексту Закон № 1058-ІV).
Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-ІV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 16 Закону № 1058-ІV особа надає на вимогу органу, що призначає пенсію, документи, що засвідчують відповідні відомості.
Крім того, п. 3 ч. 2 ст. 16 Закону № 1058-ІV, передбачено , що застрахована особа зобов`язано повідомляти органи Пенсійного фонду про зміну даних, що вносяться до її персональної картки в системі персоніфікованого обліку та Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування, виїзд за межі держави та про обставини, що спричиняють зміну статусу застрахованої особи, протягом десяти днів з моменту їх виникнення.
Відповідно до п. 2.5. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-4 (надалі - Порядку), у разі працевлаштування (навчання) особи, якій призначено пенсію, такою особою протягом 10 днів надається органу, що призначає пенсію, довідку про прийняття на роботу (навчання).
Відповідно до п.2.21 Порядку, у разі працевлаштування (початку діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування) після призначення пенсії особа повідомляє орган, що призначає пенсію, про дату працевлаштування (початок діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), вид зайнятості (укладення трудового договору, цивільно-правового договору, реєстрація як фізичної особи - підприємця, провадження незалежної професійної діяльності) шляхом подання відповідної заяви згідно з цим Порядком. При цьому відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 16 Закону особа надає до органу, що призначає пенсію, документи, що засвідчують відповідні відомості (у тому числі копію трудової книжки із записом про працевлаштування та/або копію цивільно-правового договору).
Відповідно до ст. 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати, а у разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.
Крім того, ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що суми пенсії, над міру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. У разі припинення виплати пенсії (внаслідок відновлення здоров`я тощо) до повного погашення заборгованості решта заборгованості стягується в судовому порядку.
Статтею 1212 Цивільного кодексу України визначені загальні положення про зобов`язання в зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави.
Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобов`язана повернути потерпілому це майно. Положення цієї глави застосовується незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Відповідно до ч. 1 ст. 1213 Цивільного кодексу України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.
Органи Пенсійного фонду України є органами державної виконавчої влади, які в своїй діяльності керуються Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, Положенням про Пенсійний фонд України, постановами правління, наказами Фонду, а також Положеннями про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління.
Відповідно до абз. 13 ч. 1 ст. 7 Закону № 1058-ІV, загальнообов`язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципом цільового та ефективного використання коштів загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яким керується Головне управління при здійсненні своїх обов`язків та повноважень.
Статтею 73 Закону № 1058-ІV визначено, що кошти Пенсійного фонду використовуються на виплату пенсій, надання соціальних послуг, фінансування адміністративних витрат, пов`язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду, оплату послуг з виплати та доставки пенсій, формування резерву коштів Пенсійного фонду, при цьому забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі не передбачені цим Законом.
При розгляді справи необхідно врахувати обставини, що незаконне витрачання коштів Пенсійного фонду України тягне за собою дефіцит бюджету Пенсійного фонду, що породжує соціальну напругу у суспільстві і може сприяти невиконанню державою своїх функцій по соціальному забезпеченню громадян.
До того ж, згідно зі ч. 3 ст. 113 Закону № 1058-ІV у разі виникнення дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі (перевищення видатків над доходами, у тому числі з урахуванням резерву коштів Пенсійного фонду) у зв`язку із забезпеченням виплати пенсій в розмірі, передбаченому ст. 28 цього Закону та спрямуванням частини страхових внесків до Накопичувального фонду такий дефіцит покривається за рахунок коштів Державного бюджету України.
На підставі вставлених обставин, та з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Положеннями ст. ст. 3, 8, 9 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
У зв`язку з тим, що відповідач не надав позивачу інформацію про працевлаштування, виникла переплата пенсії за період з 14.09.2021 року по 31.12.2021 року в сумі 6642 грн. 60 коп., а вимога позивача про повернення коштів залишена без реагування, добровільно кошти не повернуті, у зв"язку з чим їх належить стягнути з відповідача.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача також належить стягнути на користь позивача сплачені останнім і документально підтвердженні судові витрати у загальному розмірі 2481,00 грн.
Керуючись ст.ст.10, 13, 76-81, 141, 265, 280-283, 354 ЦПК України, суд
Позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до ОСОБА_1 , про стягнення надмірно виплачених сум пенсійних виплат - задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Копію судового рішення, протягом двох днів з дня його складання, надіслати особам, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
СуддяО.С. Бурдинюк