Справа № 677/67/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2022 року м. Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого - судді Гладій Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Владюк Н.В.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до державного нотаріуса Красилівської державної нотаріальної контори Тиховської Вікторії Володимирівни, третя особа ОСОБА_2 , про визнання неправомірною бездіяльності нотаріуса, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до державного нотаріуса Красилівської державної нотаріальної контори Тиховської В.В., третя особа ОСОБА_2 , про визнання неправомірною бездіяльності нотаріуса посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилась спадщина. За життя мати склала заповіт, посвідчений нотаріусом Красилівського районного нотаріального округу Хмельницької області Шлейник М.С. від 13 травня 2010 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1191, згідно якого він є спадкоємцем спадкового майна ОСОБА_3 . Оформити спадщину ОСОБА_1 не мав можливості у зв`язку із тим, що не міг тривалий час знайти документи ні на земельну ділянку, ні на житловий будинок з будівлями та спорудами. В кінці серпня 2020 року, знайшовши документи, він звернувся до державного нотаріуса Красилівської державної нотаріальної контори Тиховської В.В. із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Однак будь-яких дій державним нотаріусом Красилівської державної нотаріальної контори Тиховською В.В., щодо наданого заповіту вчинено не було,тобто вважає, що нотаріус вчинила бездіяльність. Також свтерджує, що нотаріус не здійснила свої обов`язки, визначені ст. 5 Закону України «Про нотаріат».

Зважаючи на вказне позивач просив позов задовольнити та визнати дії державного нотаріуса Красилівської державної нотаріальної контори Тиховської В.В. як бездіяльність.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, подали заяву, в якій просять справу слухати й їх відсутності, позовні вимоги підтримують.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала відзив, в якому просить відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що на підставі заяви ОСОБА_4 про прийняття спадщини, нею 30 січня 2020 року була заведена спадкова справа № 29/2020 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , який був зареєстрований з померлою на момент смерті й постійно проживав з нею за однією адресою, а тому відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки не заявив про відмову від неї. 20 серпня 2020 року після смерті ОСОБА_4 до неї звернувся син померлої ОСОБА_3 ОСОБА_1 з копією нотаріально засвідченого заповіту посвідченого 13 травня 2010 року за р.№1191 приватним нотаріусом Красилівського районного нотаріального округу Хмельницької області Шлейник М.С. від імені ОСОБА_3 та з бажанням прийняти спадщину. Стверджує, що нею було роз`яснено зміст ч.1 ст. 1270, ч.1 ст. 1272 ЦК України та те, що оскільки ним було пропущено шестимісячний строк на подачу заяви про прийняття спадщини він вважається таким, що її не прийняв, нотаріусом було рекомендовано звернутись до суду з позовом про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини або заявою про встановлення факту спільного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Позивач повідомив їй, що після смерті брата ОСОБА_4 до приватного нотаріуса звернулися його спадкоємці, які претендують на майно померлої ОСОБА_3 . Також нею було прийнято заяву з проханням не видавати свідоцтво про право на спадщину, у зв`язку з його зверненням до суду. Миколайчуку ОСОБА_5 було надано вичерпну консультацію і рекомендовано звернутися з такою заявою до нотаріуса, яким було заведено спадкову справу після смерті його брата ОСОБА_4 , а також до адвоката за правовою допомогою. Надані позивачем заяву про невидачу свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з його зверненням до суду та копію заповіту нею було долучено до спадкової справи, однак ніяких нотаріальних дій відповідно до Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчинити не могла. 20 серпня 2020 року до Красилівської державної нотаріальної контори надійшов запит від приватного нотаріуса Возної В.Б. про надання їй копії спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із заведенням спадкової справи до майна померлого ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та вдачею свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок в порядку спадкової трансмісії. 26 серпня 2020 року Красилівською державною нотаріальною конторою було надано фотокопію спадкової справи до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 08 вересня 2020 року позивач повторно звернувся до нотаріуса, за результатами розгляду заяви якого нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Зважаючи на вказане, відповідач стверджує, що нею було здійснено професійні обов`язки у відповідності до закону і принесеної присяги, дотримано правила професійної етики, сприяла позивачу у здійсненні його прав та захисті законних інтересів, роз`яснювала права і обов`язки, попереджала про наслідки вчинюваних нотаріальних дій для того, щоб юридична необізнаність не могла бути використана йому на шкоду, вела нотаріальне діловодство та архів нотаріуса відповідно до встановлених правил, дбайливо ставилася до документів нотаріального діловодства та архіву нотаріуса, не допускаючи їх пошкодження чи знищення.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України від 02 вересня 1993 року №3425-XII «Про нотаріат» та, зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (надалі Порядок).

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду.

Статтею 34 Закону України «Про нотаріат» визначено, які нотаріальні дії вчиняються нотаріусами.

Встановлений вказаною нормою перелік нотаріальних дій є вичерпним та будь-які виключення щодо вчинення таких дій - не допускаються.

Згідно п.1 Порядку нотаріальні дії можуть вчинюватися будь-яким нотаріусом на всій території України, за винятком обмежень у праві вчинення нотаріальних дій, установлених статтями 9, 53, 55, 60, 66, 72, 73, 94 Закону України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України.

Згідно змісту ст. 66 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається нотаріусом або в сільських населених пунктах - посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, за місцем відкриття спадщини.

Згідно із положеннями Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 02 квітня 1951 року, його матір`ю є ОСОБА_3 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 04 березня 2019 року ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла.

Відповідно до заповіту від 13 травня 2010 року ОСОБА_3 заповіла все своє майно ОСОБА_1 .

Як вбачається з Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 64222240 від 05 квітня 2021 року щодо майна ОСОБА_3 заведено спадкову справу № 29/2020.

Згідно заяви ОСОБА_1 , поданої до Красилівської державної нотаріальної контори Миколайчук Анатолій М. просив не видавати свідоцтво про спадщину у зв`язку з його зверненням до суду. Вказану заяву державним нотаріусом долучено до спадкової справи № 29/2020, реєстровий №746.

20 серпня 2020 року до Красилівської державної нотаріальної контори надійшов запит від 19 серпня 2020 року за №119/02-14 від приватного нотаріуса Возної В.Б. про надання їй копії спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із заведенням спадкової справи до майна померлого ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та у зв`язку з зверненням спадкоємця за законом та вдачею свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Листом від 26 серпня 2020 року за вих. № 896/01-16 Красилівською державною нотаріальною конторою було надано приватному нотаріусу Красилівського районного нотаріального округу Хмельницької області Возної В.Б. фотокопію спадкової справи до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3

08 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Красилівської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право спадщину за законом на неотриману пенсію ОСОБА_3 .

Постановою від 08 вересня 2020 року державним нотаріусом Красилівської державної нотаріальної контори Тиховською В.В. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з пропуском встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 82 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2018 року в справі № 753/11000/14-ц (провадження № 61-11сво17) зазначено, що «преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта».

Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 13 червня 2022 року в цивільній справі № 677/617/21 за позовом ОСОБА_1 до Красилівської міської ради Хмельницької області, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, у позові відмовлено.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 21 липня 2022 року рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 13 червня 2022 року в цивільній справі № 677/617/21 залишено без змін.

При розгяді даної справи було встановлено, що як вбачається з копії спадкової справи № 29/2020 від 30 січня 2020 року, заведеної після смерті ОСОБА_3 , яка була витребувана із нотаріальної контори на запит суду, ОСОБА_4 своєчасно прийняв спадщину за законом, про що свідчить подана ним письмова заява, яка міститься в матеріалах спадкової справи, та яка була заведена державним нотаріусом Тиховською В.В.

Як вбачається з копії спадкової справи № 50/2020 від 17 серпня 2020 року, заведеної після смерті ОСОБА_4 , яка була витребувана із нотаріальної контори на запит суду, ОСОБА_2 своєчасно прийняв спадщину за законом, про що свідчить подана ним письмова заява, яка міститься в матеріалах спадкової справи.

Згідно свідоцтв про право на спадщину за законом від 01 квітня 2021 року спадкоємцем майна ОСОБА_4 , є його син ОСОБА_2 .

Відповідно до статті 7 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, а на території Республіки Крим, крім того, - законодавством Республіки Крим, наказами Міністра юстиції України, нормативними актами обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Згідно ст. 5 вищезазначеного закону нотаріус зобов`язаний: здійснювати свої професійні обов`язки відповідно до цього Закону і принесеної присяги, дотримуватися правил професійної етики; сприяти громадянам, підприємствам, установам і організаціям у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, роз`яснювати права і обов`язки, попереджати про наслідки вчинюваних нотаріальних дій для того, щоб юридична необізнаність не могла бути використана їм на шкоду; зберігати в таємниці відомості, одержані ним у зв`язку з вчиненням нотаріальних дій; відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 Закону «Про нотаріат» право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Предметом судової діяльності у справах про оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні є перевірка законності дії нотаріусів або відповідних посадових осіб, які вчиняють нотаріальні дії чи які відмовили в їх вчиненні.

Як наголошується Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ із посиланням на Постанову Пленуму ВССУ «Про узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 № 2 можливість оскарження нотаріальних дій або відмови у їх вчиненні забезпечує законність нотаріального провадження і захист прав та інтересів учасників нотаріального процесу. Судовий контроль за діяльністю нотаріусів має забезпечити виправлення нотаріальних помилок, тлумачення чинного законодавства та сприяти дотриманню законності у сфері цивільних правовідносин, що виникають із вчинення нотаріальних дій.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про нотаріат» та Глави 13 Порядку нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: 1) вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; 3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; 4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; 5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; 6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; 7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; 8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов`язані з її вчиненням; 9) в інших випадках, передбачених законом.

Нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 цього Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 цього Закону.

Нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії.

На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Як встановлено рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 13 червня 2022 року в цивільній справі № 677/617/21, яке набрало законної сили, позивач звертався до суду із позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в обґрунтування якого він вказав, що йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку із тим, що він пропустив встановлений чинним законодавством шестимісячний термін для прийняття спадщини.

Згідно з частиною першою статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до положень пп. 4.12. пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.

Згідно з підпунктом 4.9. Порядку свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених частиною другою статті 1270, статтею 1276 Цивільного кодексу України, - не раніше зазначених у цих статтях строків.

Як вбачається зі змісту підпунктів 3.15, 3.16, 3.17 Порядку якщо спадкоємець протягом шести місяців не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину. Суд може визначити спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Спадкоємець, якому за рішенням суду встановлено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, повинен у межах установленого судом строку прийняти спадщину шляхом подання нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідної заяви.

З матеріалів цивільної справи, вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до Красилівської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право спадщину за законом на недоотриману пенсію ОСОБА_3 . У вказаній заяві позивач зазначив, що спадщину він прийняв.

Разом з тим, оскільки рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 13 червня 2022 року в цивільній справі № 677/617/21 відмовлено в задоволенні позову про визначення ОСОБА_1 додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, ОСОБА_1 , у відповідності до приписів 1272 ЦК України, вважається таким що не прийняв спадщину.

Зважаючи на вказане, суд доходить до висновку, що державний нотаріус Красилівської державної нотаріальної контори Тиховська В.В. діяла відповідно до вищезазначених правових норм, відмова у вчиненні вказаної нотаріальної дії є обґрунтованою, правомірною, відповідає наведеним вимогам законодавства, винесена у відповідності до вимог законодавчих актів, в межах наданих нотаріусу повноважень, оскільки відповідно до приписів ч.1 ст. 1296 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може одержати тільки спадкоємець, який прийняв спадщину.

Позивач, обґрунтовуючи бездіяльність державного нотаріуса посилався на те, що відповідачем не було вчинено будь-яких дій щодо наданого ним заповіту ОСОБА_3 .

Відповідно до пп. 5.1. Порядку при оформленні спадщини за заповітом нотаріус має надати правову оцінку заповіту, перевірити його реєстрацію у Спадковому реєстрі та чинність на момент смерті заповідача. Якщо наданий спадкоємцем заповіт не відповідає вимогам законодавства, нотаріус відмовляє в його прийомі.

Як вбачається з матеріалів справи, наданий позивачем заповіт було зареєстровано державним нотаріусом Красилівської державної нотаріальної контори Тиховською В.В. та долучено до спадкової справи №29/2020, відкритої до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , що свідчить про те, що нотаріусом надано правову оцінку наданого їй заповіту. У той же час, оскільки позивачем було пропущено встановлений законом шестимісячний строк на подачу заяви про прийняття спадщини, а рішенням суду йому було відмовлено в визначенні йому додаткового строку, достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини, поданий позивачем заповіт не породжує для нього будь-яких юридичних наслідків, та відповідно не породжує для нотаріуса обов`язку вчинення нотаріальних дій, оскільки їх вчинення суперечитиме законодавству України та порушуватиме права інших спадкоємців, які прийняли спадщину.

Будь-яких інших доказів бездіяльності відповідача, як і доказів невиконання нею встановлених статтею 5 Закону України «Про нотаріат» обов`язків нотаріуса, позивачем суду не надано. Вказаних обставин не було встановлено і в судовому засіданні.

За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, всупереч вимогам вищевказаних статей, позивач не надав доказів на обґрунтування своїх позовних вимог та яким чином державний нотаріус порушує його права.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладене, оскільки оскаржується саме бездіяльність нотаріуса, суд, розглядаючи дану справу в межах заявлених позовних вимог і з заявлених підстав, та на підставі поданих доказів, приходить до висновку, що нотаріус не міг вийти за межі своїх повноважень, та виконати заявлені позивачем вимоги, що свідчить про відсутні підстав для визнання дій державного нотаріуса Красилівської державної нотаріальної контори Тиховської В.В. бездіяльністю, а тому позовні вимоги є необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись Законом України «Про нотаріат», ст.ст. 1216-1218 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13, 76, 81, 82, 258, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У позові ОСОБА_1 до державного нотаріуса Красилівської державної нотаріальної контори Тиховської Вікторії Володимирівни, третя особа ОСОБА_2 , про визнання неправомірною бездіяльності нотаріуса, відмовити.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: 56435, Миколаївська область, Думанівський район, с. Петропавлівка, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач державний нотаріус Красилівської державної нотаріальної контори Тиховська Вікторія Володимирівна, місцезнаходження: 31000, Хмельницька область, м. Красилів, вул. Театральна, 1.

Третя особа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 16 грудня 2022 року.

Суддя Л.М. Гладій