Провадження № 2/127/3759/21
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 листопада 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Гуменюка К.П.,

за участю секретаря судового засідання Шмигори О.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Панасюка І.І.,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача адвоката Медончак М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області Юрченко Світлана Володимирівна про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем,

вимоги позивача:

-встановити факт проживання ОСОБА_1 однією сім`єю із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 в період з вересня 1998 року до часу відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

в с т а н о в и в:

В серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позов до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області Юрченко Світлана Володимирівна про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що починаючи з вересня 1998 року вона проживала однією сім`єю з ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу, в одному житловому приміщенні (квартирі) в АДРЕСА_1 , забезпечуючи себе всім необхідним для життя, веденням спільного господарства, повністю об`єднували та витрачали зароблені кошти.

ОСОБА_3 на той час був фізичною особою-підприємцем, з видом економічної діяльності - прийманням та збуту металобрухту.

Позивач, як цивільна дружина, допомагала йому по веденню підприємницької діяльності. Згодом ними за спільні кошти, які отримані від їхньої спільної діяльності, в 1999 році була придбана земельна ділянка із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 . На зазначеній земельній ділянці також була придбана частина будинку.

В подальшому, в 2000 році вона разом з ОСОБА_3 вирішили побудувати власний житловий будинок на частині вже зазначеної земельної ділянки із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 . Будівництво їхнього будинку тривало майже шість років до 2006 року. Після закінчення будівництва позивач та ОСОБА_3 почали в ньому проживати однією сім`єю.

Позивач надавала допомогу ОСОБА_3 по господарству, купівлі ліків та харчування, оплати комунальних та інших платежів. Так, починаючи з 2006 року ОСОБА_1 почала проживати разом із ОСОБА_3 в їх новому побудованому спільному будинку, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .

Весь час починаючи з 1998 року по день смерті ОСОБА_3 , позивач вела із чоловіком спільне господарство, здійснювала за ними догляд, коли чоловік хворів, вела спільний бюджет та його спільне витрачання на потреби сім`ї, безпосередньо приймала дольову участь в оплаті комунальних платежів, здійснювала купівлю харчів, ліків та іншого необхідного для нормального проживання та ведення спільного господарства. Разом з чоловіком постійно проводили час, як щодо ведення роботи так і щодо ведення спільного відпочинку, подорожували разом, що підтверджується фото, на яких вони постійно разом, які долучені до позовної заяви.

Після смерті чоловіка ОСОБА_3 його похованням займалася особисто позивачка, проводила усі необхідні розрахунки, що пов`язані із похованням.

Таким чином, зважаючи на те, що після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на будинок та земельні ділянки із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , які належали спадкодавцю на підставі правовстановлюючих документів, які позивачкою долучено до позовної заяви, а тому, встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу є єдиним способом захисту позивачки, для оформлення законного права на оформлення спадщини після померлого чоловіка ОСОБА_3 . Тому у позивача виникла необхідність у зверненні із даною позовною заявою до суду.

Спадкоємець першої черги після смерті ОСОБА_3 є його дочка ОСОБА_2 , яка заперечує факт проживання однією сім`єю позивача ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_3 . Більше того, ОСОБА_2 надіслала лист позивачу про збереження спадкового майна та вивільнення його від третіх осіб.

Позивач вважає, що всі вищезазначені обставини та факти викладені в даній позовній заяві підтверджуються свідоцтвом про поховання, медичними довідками про стан здоров`я чоловіка (спадкодавця), правовстановлюючими документами, які ОСОБА_1 отримала після смерті чоловіка, факту вступу у володіння, користування та розпорядження їхнім спільним майном, спільні фото із чоловіком, показаннями свідків, які були сусідами, друзями ОСОБА_1 та її чоловіка ОСОБА_3 .

За наведених вище обставин, позивач звернулась до суду із даним позовом.

Ухвалою суду від 03 вересня 2021 року було прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено здійснювати за правилами загального позовного провадження (т. 1 а.с. 95).

У встановлений законом строк від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просить суд відмовити у задоволенні заявленого позову ОСОБА_1 з підстав викладених у останньому (а.с. 1-12 т. 2).

Відповідач зазначає, що з моменту її народження, а це з 1976 року вона, її покійний брат ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та її покійний батько - ОСОБА_3 , всі разом проживали в квартирі АДРЕСА_3 і отримали право власності на вказану квартиру внаслідок приватизації, яка в подальшому була продана.

Відповідач та її батько і брат проживали однією сім`єю, і їй було відомо, що у покійного батька були стосунки і не з однією жінкою. В бізнесі вони допомагали одне одному, як члени однієї родини.

Надані позивачем документи, що свідчать про здійснення батьком відповідачки підприємницької діяльності жодним чином не засвідчують факту проживання однією сім`єю покійного батька та ОСОБА_1 .

Також відповідач наголошує на тому, що позивачем не визначено ціль встановлення факт проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 . Документи, на які позивач вказує та надає для підтвердження спільного проживання разом з ОСОБА_3 з 1999 року жодним чином не встановлюють їх спільного проживання, а також те, що ОСОБА_1 претендує на якесь майно. Тому відповідач вважає наведене є підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Отже, позивач ОСОБА_1 не реалізовуючи своє право в порядку визначеному спеціальним законодавством - Законом України «Про нотаріат» - звертається в суд з позовом про встановлення без відповідної відмови нотаріуса, що в свою чергу може бути підставою для відмови у позові.

Відповідач вважає, що жодного права позивача не порушується, а тому підстав для звернення до суду у неї немає, оскільки єдиною спадкоємицею є вона після смерті свого рідного батька.

Ухвалою суду від 03 листопада 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 76 т. 2).

Позивач та її представник адвокат Панасюк І.І. в судовому засідання підтримали позовні вимоги у повному обсязі, просили задовольнити їх, з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач та її представник адвокат Медончак М.М. в судовому засіданні позов не визнали, заперечували проти його задоволення, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області Юрченко С.В., в судове засідання не з`явилася, але на запит суду надіслала на адресу суду спадкову справу № 9/2020, після смерті ОСОБА_3 та просила суд здійснювати розгляд без її участі, щодо вирішення позовних вимог, покладається на розсуд суду.

Судом, за клопотання позивача у якості свідків було допитано ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Так, свідок ОСОБА_9 суду повідомила, що знайома із позивачем приблизно з 2008 року та доводиться сусідкою позивача, яка проживає по АДРЕСА_2 . Сприймала позивача та покійного ОСОБА_10 , як сімейну пару. Повідомила, що вони будували будинок, однак за чиї кошти, свідку не відомо. На території будинковолодіння розміщено кафе. Під час спільних відпочинків, позивач та ОСОБА_11 розраховувались коштами разом. Також повідомила, що ОСОБА_11 мав хворобу серця. Повідомила, що у даному будиковолодінні також проживала певний період відповідач, приблизно з 2010 року, тісно з відповідачем не спілкувалась.

Свідок ОСОБА_12 суду повідомила, що проживає по сусідству із позивачем по АДРЕСА_2 . Чоловік свідка за фахом зварювальник, у зв`язку із чим покійний ОСОБА_11 часто звертався за допомогою по зварювальних роботах по домогосподарству. Разом із ОСОБА_3 проживала позивач. Свідок їх сприймала подружжям. В побуті все робили разом. Інших жінок, окрім позивача, в будинку не бачила.

Свідок ОСОБА_13 суду повідомила, що доводиться подругою позивача, знайомі з 1999 року. Сприймала позивача та покійного ОСОБА_10 , як подружжя. Повідомила, що вони проживали з 1999 року в квартирі по АДРЕСА_4 . Займались прийомом металобрухту в дворі будинку (в гаражі). Разом здійснювали покупки та їздили на відпочинки. Знала, що в них були наміри купити земельну ділянку, яку в подальшому придбали в АДРЕСА_5 , де і будувались та робили ремонти. Фінансових обставин, щодо придбання нерухомості, а також, коли вони переїхали проживати у будинок, свідку не відомо.

Свідок ОСОБА_14 суду повідомила, що доводиться матір`ю позивача. Із покійним ОСОБА_15 позивач познайомилась у 1998 році і з того часу вони фактично проживали однією сім`єю до самої смерті ОСОБА_16 . Проживали вони спочатку в квартирі по АДРЕСА_4 . Там також проживав і син ОСОБА_15 . В подальшому вони придбали земельну ділянку та будинок по АДРЕСА_2 , в якому, після проведених ремонтних робіт, проживали. Також свідок повідомила, що додатково надавала ОСОБА_17 кошти приблизно у розмірі 4 000 дол. США на купівлю вказаної вище земельної ділянки. Передача коштів документально не оформлювалась. Будинок будувався за часткові кошти свідка та кошти, отриманні ОСОБА_18 від бізнесу.

Судом, за клопотанням відповідача у якості свідків було допитано ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 .

Так, свідок ОСОБА_23 повідомив, що знав ОСОБА_10 приблизно з кінця 1979 року, був сусідом по АДРЕСА_6 (на той час 50-річчя Перемоги). На той час його сім`ю складали: дружина ОСОБА_24 , син ОСОБА_25 (нині покійний). Займався металобрухтом. Приблизно у 2005 році продав квартиру і переїхав жити в район Старого міста в м. Вінниці. Неодноразово бачив з ним позивача, а також і з іншими жінками. В квартирі де проживав ОСОБА_26 , свідок не бував.

Свідок ОСОБА_27 суду повідомив, що з 1996 по 2016 рік перебував у зареєстровану шлюбі із відповідачем. ОСОБА_26 до 1997 року був у шлюбі із ОСОБА_28 , з якою і разом проживав до розірвання шлюбу, також з ними проживали відповідач та покійний син ОСОБА_25 . Займались прийомом металобрухту в гаражі, який був розташований у дворі будинку по АДРЕСА_6 . Знає, що ОСОБА_26 та позивач мали стосунки. Як повідомив свідок, що в житі ОСОБА_16 було багато жінок, з якими він мав стосунки. Свідок також повідом, що проживав із відповідачем у будинку по АДРЕСА_2 , там також певний період проживала і позивач.

Свідок ОСОБА_29 суду повідомив, що ОСОБА_10 знав з 2014 року, перебував з ним у дружніх стосунках. У 2015 році їздив із ним за кордон відпочивати. На відпочинок ОСОБА_11 їздив сам. Також свідок повідом, що ОСОБА_11 мав багато стосунків із іншими жінками.

Свідок ОСОБА_30 суду повідомила, що з 1991 по 1997 рік перебувала із ОСОБА_18 у зареєстрованому шлюбі. Після розлучення продовжували спілкування та перебувала із ним у дружніх стосунках. Свідок повідомила про те, що у ОСОБА_10 , після їх розлучення, було багато стосунків із жінками, зокрема, про які відомо свідку це про ОСОБА_31 та ОСОБА_32 . З позивачем свідок познайомилась у 2000 році, як з жінкою, з якою ОСОБА_11 на той час підтримував стосунки. При знайомстві позивач повідомляла свідка, що вона вагітна. Свідок привітала та порадила позивачу, щоб вона про свою вагітність не повідомляла ОСОБА_10 , оскільки свідок знала, ще перебуваючи у шлюбі із ОСОБА_18 , останній, за станом здоров`я, не міг мати дітей. Свідок, перебуваючи пару років тому на відпочинку за кордоном, випадково зустріла ОСОБА_10 , з яким також був чоловік, вказавши на свідка ОСОБА_33 . На відпочинку позивача не було. Свідок також повідомила, що їй було відомо про відносини із жінкою на ім`я ОСОБА_34 , з якою ОСОБА_26 їздив на відпочинок до Шрі-Ланки. ОСОБА_11 повідомляв свідку, що його відносини із позивачем були вільними.

Суд, заслухавши сторони по справі, свідків, дослідивши письмові докази окремо та в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 12 том 1).

Як встановлено із матеріалів спадкової справи (а.с. 24-53 т. 3), що із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса звернулись донька ОСОБА_10 (відповідач) (а.с. 25 т. 3) та позивач - ОСОБА_1 (а.с. 34 т. 3).

Позивачем в підтвердження факту, що вона з вересня 1998 року і по 13 квітня 2020 року проживала однією сім`єю разом із ОСОБА_3 , надає документи про підтвердження того, що вона разом із ОСОБА_3 за час спільного проживання придбали наступне майно:

-12/25 ідеальних часток будинковолодіння АДРЕСА_2 на підставі договору Купівлі-продажу нерухомості від 11 грудня 1999 року, зареєстрованого в ВООБТІ 13 грудня 1999 року в реєстрову книгу № 293 за реєстровим № 43/27925 (а.с. 32 т. 1);

-13/50 ідеальних часток житлового будинку, означеного на плані літерою «А», що входить до складу домоволодіння з двох житлових будинків з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_2 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 05 жовтня 2012 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1494 (а.с. 46, 47 т. 1);

-земельна ділянка за кадастровим № :03:007:0114, площею 0,0139 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка зареєстрована у спільній сумісній власності з ОСОБА_35 та ОСОБА_36 , що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку від 15 жовтня 2008 року, який був виданий на підставі рішень Вінницької міської ради від 22 грудня 2006 року № 669, від 31 січня 2007 року № 785 та від 23 травня 2008 року № 1929 (а.с. 39, т. 1);

-земельна ділянка за кадастровим № :03:007:0119, площею 0,0437 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку від 15 жовтня 2008 року, який був виданий на підставі рішень Вінницької міської ради від 31 січня 2007 року № 785 та від 23 травня 2008 року № 1929 (а.с. 38, т 1);

-земельну ділянку за кадастровим № :03:007:0120, площею 0,0307 га, цільове призначення: для ведення садівництва, що знаходиться за адресою - АДРЕСА_2 , що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку від 15 жовтня 2008 року, який був виданий на підставі рішень Вінницької міської ради від 31 січня 2007 року № 785 та від 23 травня 2008 року № 1929 (а.с. 37, т 1);

-земельну ділянку за кадастровим № :03:007:0121, площею 0,0005 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою - АДРЕСА_2 , яка зареєстрована у спільній сумісній власності з ОСОБА_35 та ОСОБА_36 , що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку від 15 жовтня 2008 року, який був виданий на підставі рішень Вінницької міської ради від 22 грудня 2006 року № 669, від 31 січня 2007 року № 785 та від 23 травня 2008 року № 1929 (а.с. 36 т. 1).

-земельну ділянку за кадастровим № :03:007:0115, площею 0,0407 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення: для ведення садівництва, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку (а.с. 40 т. 1), виданого на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 28 листопада 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу і зареєстрованого в реєстрі за № 4974 (а.с. 41 т. 1);

-земельну ділянку за кадастровим № :03:007:0118, площею 0,0175 га, цільове призначення: для ведення садівництва, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка придбана на підставі договору купівлі-продажу від 08 вересня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу і зареєстрованого в реєстрі за № 2342 (а.с. 43 т. 1);

Варто зазначити, що при укладені договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 08 листопада 2008 року (а.с. 41 т. 1) та від 08 вересня 2010 року (а.с. 43 т. 1) у пунктах 14 та 15 відповідно, ОСОБА_11 , як покупець довів до відома продавця, а продавець взяла до уваги той факт, що покупець у шлюбі не перебуває, і грошові кошти, що витрачаються ним на придбання земельних ділянок за цими договорами, не є спільною сумісною власністю та є його особистою приватною власністю, і осіб, які б могли поставити питання про визнання за ними права власності на грошові кошти (чи їх частку), витрачені на купівлю, у тому числі відповідно до статей 65, 74 СК України, немає.

Також, позивачем надано Акт опиту сусідів про фактичне спільне проживання особи як подружжя за адресою АДРЕСА_7 та ведення спільного господарства, складений за заявою позивача та підтверджено ОСОБА_37 та ОСОБА_38 , які проживають за адресою: АДРЕСА_6 та довідку № 4319 від 01 листопада 2021 року міського комунального підприємства «Управляюча компанія «Замостя», у яких зазначено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з вересня 1998 року по вересень 2005 року проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу та вели спільне господарство (а.с. 71, 72 т 3).

На підтвердження викладеної позивачем у позовній заяві обставини хвороби та щодо її участі у похованні ОСОБА_3 , ОСОБА_1 надала виписки із медичних карток хворого, які свідчать про прояви у ОСОБА_3 атеросклеротичного ураження магістральних судин та хвороби серця, про закритий перелом обох кісточок лівої гомілки (а.с. 17-31, т 1), лікарське свідоцтво про смерть, свідоцтво про смерть, свідоцтво про поховання, довідку про причини смерті, рахунок-замовлення, квитанцію, товарні чеки (а.с.12-16, т. 1).

На підтвердження факту спільного проживання з ОСОБА_3 , позивачем надано копії фотокарток (а.с. 75-78, т 1).

У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 та ч. 2 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (ч. 2 ст. 3 СК України).

Обов`язковою умовою для визнання членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Досліджені в суді письмові докази, у сукупності з показаннями свідків, підтверджують лише факт дружніх, інтимних стосунків між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Надані позивачем фотокартки, на яких відображена вона разом з ОСОБА_3 не можуть слугувати підтвердженням факту спільного постійного проживання разом сім`єю, адже вони часто відпочивали разом в одній компанії.

Участь позивача у похованні ОСОБА_3 може бути обумовлена дружніми стосунками.

Крім того, з наданих позивачкою в підтвердження факту, що вона з вересня 1998 року і по 13 квітня 2020 року проживала однією сім`єю разом із ОСОБА_3 , а саме докази вчинення правочинів щодо купівлі земельних ділянок та часток будинку, вбачається, що покійний ОСОБА_3 , під час купівлі земельних ділянок та частини будинку вказує, що це є його особисті кошти для придбання майна і правових наслідків в силу ст. 74 СК України на придбане майно не може наступити.

Тому, вказані докази, а також документи фінансової звітності та документи про підприємницьку діяльність, медичні документи, акт, є належними та допустимими доказами, що спростовують твердження позивачки в частині того, що вони разом за спільні кошти здійснювали купівлю вищезазначених нерухомого майна та земельних ділянок.

Відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В суді позивачем не доведено, що вона з померлим постійно спільно проживали, мали спільний бюджет, харчування, мали спільні витрати на купівлю майна спільного користування, брали участь в утриманні житла, ремонті, тобто відсутнє підтвердження реальності сімейних відносин з померлим не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, тому, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог щодо встановлення факт проживання ОСОБА_1 та померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу у зазначений нею період, або у інший період, що тривав би не менше п`яти років до часу відкриття спадщина.

Якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними (ч. 1 ст.74 СК України).

Відповідно до правової позиції, що викладена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1026цс15 майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сім`ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними. У зв`язку із цим суду під час вирішення спору щодо поділу майна, набутого сім`єю, слід установити не лише факт спільного проживання сторін у справі, а й обставини придбання спірного майна внаслідок спільної праці.

Стосовно наданих копій фотокарток, то з цього приводу Верховним судом зазначено в постанові від 08 квітня 2020 року у справі № 127/830/17, що «спільний відпочинок на морі, спільні поїздки, спільне святкування свят, про що надані суду світлини, не є беззаперечними доказами факту проживання чоловіки та жінки однією сім`єю без шлюбу, оскільки самі вони по собі, без належних підтверджень інших ознак факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без шлюбу, не є достатніми доказами, а можуть свідчити лише про наявність дружніх стосунків, періодичне спільне проведення вільного часу».

Така ж правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 24 вересня 2018 року у справі № 537/1505/17, від 17 грудня 2019 року у справі № 554/8792/18, від 27 лютого 2019 року у справі №522/25049/16-ц.

Разом з цим показання свідків про проживання позивача із спадкодавцем однією сім`ю, на яких також ґрунтує позовні вимоги позивач, не є достатніми доказами про наявність у них сім`ї в розумінні статті 3 СК України.

Надані позивачем акт опиту сусідів про фактичне спільне проживання особи як подружжя за адресою АДРЕСА_7 та ведення спільного господарства, складений за заявою позивача та підтверджено ОСОБА_37 та ОСОБА_38 , які проживають за адресою: АДРЕСА_6 та довідка № 4319 від 01 листопада 2021 року МКП «Управляюча компанія «Замостя», у яких зазначено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з вересня 1998 року по вересень 2005 року проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу та вели спільне господарство, суд також вважає неналежним доказом, оскільки цей акт та довідка складені на підставі слів позивача.

Отже судом встановлено, що позивачем в ході судового розгляду не надано суду належних та допустимих доказів спільного проживання, а також, наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Суд також вважає за необхідне зазначити щодо позовної вимоги про встановлення факту проживання позивача однією сім`єю із ОСОБА_3 у період з вересня 1998 року до 01 січня 2004 року.

Із прийняттям Сімейного кодексу України законодавець закріпив рівні права чоловіка та жінки, які проживають у незареєстрованому шлюбі, зокрема на придбане майно в період цього шлюбу, а в ЦК - право на спадщину. Слід звернути увагу, що оскільки СК набрав чинності з 01 січня 2004 року і зворотної сили не має, то положення ст. 74 цього Кодексу застосовуються виключно до правовідносин, які виникли після дати набрання ним законної сили.

Так, відповідно до пункту 1 розділу VII «Прикінцеві Положення» СК України, цей Кодекс набув чинності одночасно з набуттям чинності ЦК України, тобто з 01 січня 2004 року.

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (частина перша статті 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набуття ним чинності, тобто не раніше 01 січня 2004 року. До сімейних відносин, які існували до 01 січня 2004 року, норми СК України застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набуття ним чинності.

Положення Кодексу законів про шлюб та сім`ю України не містили норми про спільне проживання жінки та чоловіка однією сім`єю, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі. Зазначене положення передбачене статтею 74 СК України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року.

Тому встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період до 01 січня 2004 року законом не передбачено.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 19 березня 2020 року у справі № 303/2865/17, від 24 січня 2020 року у справі № 546/912/16-ц, від 06 квітня 2020 року у справі № 738/1452/17, від 24 квітня 2019 року у справі № 163/754/17, від 06 квітня 2020 року у справі № 641/7033/18, від 24 січня 2020 року у справі № 546/912/16-ц, від 19 березня 2020 року у справі № 303/2865/17, від 17 червня 2021 у справі № 489/5982/17.

Беручи до уваги вищезазначене, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період з вересня 1998 року до часу відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд відмовляє у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 13, 49, 81, 82, 258-259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області Юрченко Світлани Володимирівни, про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Третя особа без самостійних вимог: Приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області Юрченко Світлана Володимирівна, місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Наливайка,19.

Повний текст судового рішення складено 01 грудня 2022 року.

Суддя Вінницького міського суду

Вінницької області Костянтин ГУМЕНЮК