Справа №:755/7419/22
Провадження №: 4-с/755/144/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2022 р. Дніпровський районний суд міста Києва, в складі: головуючого судді - Гаврилової О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Гаврилової О.В. у цивільній справі за скаргою ОСОБА_2 на дії старшого держаного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Петросової-Гривнак Оксани Володимирівни, заінтересована особа - ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_2 на дії старшого держаного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Петросової-Гривнак Оксани Володимирівни, заінтересована особа - ОСОБА_1 .

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 18 серпня 2022 року зазначену скаргу повернуто скаржнику без розгляду.

Постановою Київського апеляційного суду від 08 листопада 2022 року ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 18 серпня 2022 року скасовано, направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 01 грудня 2022 року зазначену скаргу залишено без руху та запропоновано заявнику в десятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути зазначені в ухвалі недоліки.

07 грудня 2022 року на електронну адресу Дніпровського районного суду міста Києва надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Гаврилової О.В.

Заява про відвід обґрунтована незгодою ОСОБА_1 з ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 01 грудня 2022 року про залишення скарги без руху. На думку заінтересованої особи головуюча суддя не виконала вимог судового рішення, а саме постанови Київського апеляційного суду від 08 листопада 2022 року у справі 755/7419/22, що свідчить про пряму заінтересованість у результаті розгляду справи. Заінтересована особа вважає, що наведені вище обставини вказують на упередженість та необ`єктивність судді. З вищезазначених підстав заінтересована особа просить відвести суддю Гаврилову О.В. від розгляду цієї справи.

Відповідно до частин 1, 2, 3, 7, 8 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Суд не вбачає необхідності повідомляти учасників справи про судове засідання, а тому відповідно до вимог ч. 8 ст. 40 ЦПК України розгляд даної заяви проводиться без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вивчивши доводи заявленого відводу приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 ЦПК України, цивільні справи у судах першої інстанції розглядаються одноособово суддею, який є головуючим і діє від імені суду, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Статтею 36 ЦПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п.1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В той же час, належних доказів і переконливих аргументів, які б підтверджували наявність обставин, визначених у ст. 36, 37 ЦПК України, які б унеможливлювали участь головуючого судді Гаврилової О.В. у розгляді даної справи, заінтересованою особою не наведено.

Усі посилання заінтересованої особи в заяві про відвід головуючого судді є надуманими та не відповідають дійсним обставинам, є помилковим тлумаченням процесуального законодавства та судового рішення, прийнятого судом.

Так твердження заінтересованої особи ОСОБА_1 про те, що суддя Дніпровського районного суду міста Києва Гаврилова О.В. не виконала вимог постанови Київського апеляційного суду від 08 листопада 2022 року є необґрунтованим, оскільки вказаною постановою справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Разом з тим, при вивчивши матеріали поданої скарги, судом встановлено, що скаржником не долучено ані копії постанови про закінчення виконавчого провадження державного виконавця Деснянського ВДВС Петросовою-Гривнак О.В. від 09 серпня 2022 року, ані від 08 серпня 2022 року, які є предметом скарги, ані будь-яких інших документів виконавчого провадження, з яких можна було б встановити обставини справи, у зв`язку з чим зазначена скарга залишена без руху, скаржнику роз`яснено, які документи мають бути подані для усунення недоліків скарги. При цьому скаржнику також роз`яснено право подати обґрунтоване клопотання про витребування доказів, в разі неможливості самостійно подати докази.

У рішенні від 09.11.2006 року по справі «Білуха проти України» Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) зазначено, що відповідно до сталої практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності («Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 та 30; «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-ХІІ). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду («Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного («Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

У рішенні від 10 грудня 2009 р. у справі «Мироненко та Мартенко проти України» ЄСПЛ дійшов висновку, що український суд не був безстороннім за об`єктивним критерієм.

На обґрунтування свого висновку ЄСПЛ звернув увагу на те, що, застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в його безсторонності.

Тобто, при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді, позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.

Змагальність судового процесу та покладення на суд обов`язку здійснювати цивільне судочинство об`єктивно та неупереджено є передумовою того, що рішення по суті справи може бути ухвалено як на користь позивача, так і відповідача, скаржника або заінтересованої особи, що не свідчить про зацікавленість або упередженість судді.

Викладена в заяві про відвід незгода заінтересованої особи з прийнятим суддею процесуальним рішенням та наведене з цього приводу тлумачення законодавства також не є підставою для відводу судді, що прямо визначено ч. 4 ст.36 ЦПК України.

У § 81 рішення у справі «Салов проти України» (заява № 65518/01) Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що «неупередженість» в сенсі статті 6 Конвенції має визначатися суб`єктивною оцінкою на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто жоден із членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивною оцінкою - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які законні сумніви з цього приводу (рішення у справах «Bulut v. Austria» від 22 лютого 1996 року, Reports 1996-II, с. 256, § 31 та «Thomann v. Switzerland» від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 815, § 30). У межах об`єктивної оцінки має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо неупередженості судів.

Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Крім того, обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Проте, всі викладені в заяві про відвід доводи та міркування заінтересованої особи, є його суб`єктивними судженнями, не підтвердженими відповідними доказами.

За вказаних обставин, перевіривши наведені заінтересованою особою ОСОБА_1 підстави для відводу головуючого у справі, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, адже незгода учасника судового розгляду з процесуальними рішеннями не може бути підставою для відводу, наведені в заяві доводи є суб`єктивними судженнями, які не підтверджують наявність обставин, визначених у ст. 36,

37 ЦПК України, у зв`язку з чим заяву про відвід слід передати для її вирішення в порядку ч.1 ст. 33 ЦПК України. При цьому, підстав для зупинення провадження у справі суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 40, 258, 260, 353 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати заяву ОСОБА_1 про відвід судді Гаврилової О.В. необґрунтованою.

Передати заяву про відвід для вирішення в порядку ч.1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: