Справа № 441/2340/21 Головуючий у 1 інстанції: Яворська Н.І.
Провадження № 22-ц/811/2489/22 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Цяцяка Р.П.,

суддів Ванівського О.М. та Шеремети Н.О.,

за участю: секретаря Цьони С.Ю.;

адвоката Цебака І.С. представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 , на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 05 вересня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2021 року ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення зі згаданого відповідача на користь позивачки 3 495 558 грн. 17 коп. неустойки за прострочення сплати аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 08.11.2006 року у справі № 2-816 було присуджено до стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання їхнього сина, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку і станом на 27.09.2021 року всього було нараховано аліментів на суму 144 588 грн. 59 коп.

У травні 2021 року боржник сплатив 44 000 грн., а у вересні 2021 року 60 100 грн. заборгованості по аліментах.

Відтак, позивачка вважає, що відповідач мав би сплатити неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів у загальному розмірі 3 495 558 грн. 17 коп. (а.с. 1-2).

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 50 410 грн. неустойки за прострочення сплати аліментів.

В іншій частині позовних вимог відмовлено (том 1, а.с. 226-229).

Дане рішення оскаржив представник позивачки.

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи (том 1, а.с. 242-243).

Апелянт та її представник, будучи своєчасно (27.10.2022 року) належним чином повідомленими про час та місце апеляційного розгляду справи (том 2, а.с. 9, 12, 13), в судове засідання не з`явилися і про причини такої неявки суд не повідомили, що (у відповідності до частини 2 статті 372 ЦПК України) не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення доводів апеляційної скарги зі сторони представника відповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

ЦПК України встановлено, що:

- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (статті 12 і 81);

- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13);

- обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82);

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76);

- належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 77);

- в апеляційній скарзі мають бути зазначені в чому полягає незаконність і (або) необгрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необгрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо); нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обгрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції (п.п. 5 і 6 частини 2 статті 356).

В доводах самої позовної заяви міститься твердження про те, що станом на 27.09.2021 року відповідачу було нараховано аліментів на загальну суму 144 588 грн. 59 коп., тобто ця обставина позивачкою визнається та стверджується.

За змістом частини 1 статті 196 СК України (якою і керувався суд при ухваленні оскаржуваного рішення), розмір неустойки (пені), на яку має право одержувач аліментів (позивачка) за прострочення їх сплати, не повинен перевищувати 100 відсотків заборгованості по сплаті цих аліментів.

Незважаючи на це, апеляційна скарга, як і позовна заява, продовжує містити вимогу про стягнення з відповідача неустойки (пені) у розмірі 3 495 558 грн. 17 коп., тобто у розмірі, що більш, ніж у 24 рази перевищує загальний розмір аліментів нарахованих за весь період їх стягнення, що визнається самою позивачкою.

В той же час, в апеляційній скарзі зазначено ті ж доводи та розрахунки, які наведено у позовній заяві і яким судом в оскаржуваному рішенні дано належну правову оцінку. Однак, в цій же апеляційній скарзі не зазначено, в чому саме полягає незаконність і (або) необґрунтованість оскаржуваного рішення (які саме обставини та (чи) докази, що мають значення для справи, судом встановлені та (чи) оцінені неповно та (або) неправильно); які саме нові обставини і (або) докази підлягають встановленню, дослідженню чи оцінці в ході апеляційного розгляду справи тощо; так само, як у ній не наведено заперечень проти доказів, використаних судом першої інстанції.

З урахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що правові підстави для його скасування чи зміни відсутні і апеляційну скаргу на нього, доводи якої не спростовують висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 , залишити без задоволення, а рішення Городоцького районного суду Львівської області від 05 вересня 2022 року- без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 05 грудня 2022 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.