1Справа № 335/3350/22 2/335/1989/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про залишення позовної заяви без руху
20 червня 2022 року м. Запоріжжя
Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Макаров В.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про скасування виконавчого напису,
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 20.06.2022 року звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з вищезазначеною позовною заявою.
Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність залишення позовної заяви без руху за наступних підстав.
Вимоги до форми та змісту позовної заяви встановлено ст. 175 ЦПК України.
В порушення п. 1 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позивачем невірно зазначено найменування суду першої інстанції, до якого подається заява (правильна назва Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя).
В порушення п. 2 ч. 1 ст. 175 ЦПК України, позовна заява не містить реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі) відповідача-1, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти сторін.
Відповідно до ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, чіткий зміст позовних вимог: спосіб захисту права або інтересів передбачений законом або договором, або інший спосіб захисту прав та інтересів, який не суперечить закону, зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги з зазначенням доказів, що підтверджують кожну обставину.
Згідно ст. 48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.
У відповідності до ст. 42 ЦПК України, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.
Положеннями частин першої та другої статті 1 Закону «Про нотаріат» визначено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).
Спори за позовами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа.
За правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства.
Таким чином, у даному випадку нотаріус не може бути відповідачем, оскільки предметом позову є спір про право, зокрема позивач заперечує наявність у нього суми заборгованості перед стягувачем, яка вказана у виконавчому написі.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.09.2019 року у справі № 519/77/18.
Крім того, відповідності до ч. 12 ст. 28 ЦПК України, позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягають виконанню можуть пред`являтися за місцем його виконання.
За таких обставин, ЦПК України визначає не лише сторін у справі про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню але й територіальну підсудність розгляду подібної категорії справ.
Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.
До початку здійснення діяльності приватний виконавець зобов`язаний організувати офіс у межах виконавчого округу (ч. 1 ст. 26 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»).
Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.
Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.
Тобто, місце виконання приватним виконавцем виконавчих документів не є тотожнім місцю його фактичного знаходження (розташування офісу приватного виконавця).
Таким чином, позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України.
З огляду на зазначене, позивачу необхідно визначитись із складом осіб, які мають брати участь у справі та їх процесуальним статусом, зазначити відомості про стягувача, місце виконання виконавчого напису та чітко сформулювати зміст позовних вимог.
В порушення вимог п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява не містить викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо підсудності справи Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.
Подаючи позов, позивачем не викладено обставин місця проведення виконавчих дій відповідною виконавчою службою чи приватним виконавцем за оспорюваним виконавчим написом нотаріуса.
Так, із аналізу положень статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» місце виконання рішення визначається місцем проведення виконавчих дій державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.
Відповідно до ч. 1 ст. 378 ЦПК України, прийняття судом рішення з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності) є підставою для його скасування з направленням на розгляд за встановленою законом підсудністю.
Враховуючи дану норму закону, слід зазначити, що обставини щодо підсудності розгляду спору даної категорії та надання відповідних доказів має здійснюватись позивачем до відкриття провадження з метою недопущення винесення рішення з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності). Такими доказами мають бути відомості, що достовірно свідчать про проведення виконавчих дій державним виконавцем чи приватним виконавецм за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна в порядку виконання оспорюваного виконавчого напису нотаріуса та станом на час подачі позову до суду.
До того ж, відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Разом з позовною заявою позивачем до суду подано заяву, в якій ОСОБА_1 вказує, що приватний нотаріус Завалієв А.А. у виконавчому написі від 27.06.2022 року посилався на договір від 30.03.2010 року, який укладений між ним та Приватбанком. Приватбанк також у відповіді від 21.12.2021 року посилався на цей договір, а тому просить суд зобов`язати Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» надати суду та йому копії договору від 30.03.2010 року, укладеним між ним та цим банком.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають істотне значення для вирішення справи.
У відповідності до частини першої статті 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування їх судом.
У відповідному клопотанні повинно бути зазначено, зокрема, вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу (пункт 4 частини другої статті 84 ЦПК України).
Всупереч наведеному, заява ОСОБА_1 не містить відомостей про вжиті заходи для самостійного отримання вказаного договору, до нього не додано доказів про вжиття таких заходів; також не обґрунтовано і не підтверджено обставин, що унеможливлюють самостійно отримати такі докази.
Необхідно звернути увагу, що суд сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, однак із урахуванням принципів диспозитивності, змагальності у цивільному процесі не наділений повноваженнями перебирати на себе повноваження щодо збирання доказів.
Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».
Відповідно до статті 1 цього Закону судовим збором є збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.
Позивач у позовній заяві заявляє клопотання про звільнення його від сплати судового збору, яке обґрунтовує тим, що він безробітний і матеріальної допомоги не отримує, що підтверджує довідкою форми ОК-5 з Пенсійного фонду, копією окремих сторінок з трудової книжки, довідкою про неотримання допомоги.
Слід зауважити, що ОСОБА_1 , як споживач, що звернувся до суду з позовом про захист своїх прав, звільнений від сплати судового збору за подання позову про оскарження виконавчого напису.
Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судово їпалати Касаційного цивільного суду від 26.02.2020 року у справі № 643/2870/18, провадження № 61-4126св19.
Окрім цього, як вбачається із матеріалів справи, позивач просить скасувати виконавчий напис № 5099 від 27.06.2017 року нотаріуса Завалієва А.А., що не узгоджується з вимогами ЦПК України, якими передбачено подання позову до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
Отже, позивачу необхідно уточнити зміст позовної вимоги щодо оскарження виконавчого напису, а саме щодо визнання його таким, що не підлягає виконанню.
Відповідно до ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Позивач у позовній заяві просить в тому числі визнати, що використання Приватбанком виконавчого напису № 5099 від 27.06.2017 року нотаріуса Завалієва А.А. було незаконним, протиправним.
Таким чином, позивачу слід конкретизувати та привести у відповідність до вимог ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, позовну вимогу про визнання, що використання відповідачем-1 виконавчого напису № 5099 від 27.06.2017 року нотаріуса Завалієва А.А. було незаконним, протиправним.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.
Всупереч вимогам ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивачем хоч і надано копії позовної заяви відповідно до кількості сторін, проте до зазначених копій позовної заяви не додано копій всіх документів що містяться в додатках до позовної заяви, зокрема: довідки від 25.05.2022 року із Управління соціального захисту Запорізької міської ради по Вознесенівському району та Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області; довідки від 06.06.2022 року Міського центру зайнятості населення; копії із трудової книжки, стор. 1, 20-21.
Отже позивачу надати позовну заяву, в якій уточнити позовні вимоги. Після виправлених недоліків надати відповідну позовну заяву до суду та її копії у відповідності до кількості учасників процесу. У разі наявності клопотань про витребування доказів - подати їх у відповідності до вимог ст. 84 ЦПК України.
Частиною 1 ст. 185 ЦПК України встановлено, що суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
У свою чергу, суддя звертає увагу, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.
З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 184, 75, 177, 185 ЦПК України, суддя,
УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про скасування виконавчого напису - залишити без руху.
Позивачу надати строк для усунення недоліків, що не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.
Роз`яснити, що у разі, якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, позовна заява буде вважатись не поданою та повернута позивачу.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя В.О. Макаров