Справа № 446/2455/21 Головуючий у 1 інстанції: Котормус Т.І.
Провадження № 22-ц/811/418/22 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2022 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

при секретарі: Х.Б. Колич

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 20 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-Будівельний кооператив «Вислобоки», ОСОБА_3 про визнання права власності на майно, -

в с т а н о в и в:

У провадженні Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Обслуговуючого кооперативу "Житлово-Будівельний кооператив "Вислобоки", ОСОБА_3 про визнання права власності на майно.

19.01.2022 до суду надійшла заява представника позивача, у якій він просив забезпечити позов шляхом накладення арешту на будинок за адресою АДРЕСА_1 , котедж №2 та на земельну ділянку кадастровий номер :02:003:0262 за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви посилається на те, що він звернувся до суду з даним позовом, оскільки будівництво спірного котеджу здійснювалося за його кошти. Вже під час розгляду даної справи власник земельної ділянки ОСОБА_3 зареєструвала за собою право власності на котедж. Тому, оскільки вона може у будь-який момент відчужити будинок та земельну ділянку, вжиття заходів забезпечення позову є необхідним для забезпечення можливості виконання майбутнього судового рішення у справі.

Оскаржуваною ухвалою заяву представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Бутко Анатолія Сергійовича про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на:

- будинок за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 200);

- земельну ділянку розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:003:0262.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_3 .

Вважає, що при постановленні оскаржуваної ухвали судом не враховано вимоги Цивільного процесуального кодексу України та роз`яснення Пленуму Верховного суду України. Зокрема, всупереч вимогам ст. 151 ЦПК України позивачем не зазначено причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, та не обґрунтовано необхідність вжиття заходів забезпечення позову. Крім того вважає, що судом не враховано, що розглядаючи заяву про забезпечення позов, суд має з врахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Зазначає, що вимоги позивача до відповідача носять безпідставний характер, оскільки спростовуються документами і доказами наявними в матеріалах справи.

Просить ухвалу суду скасувати та зняти арешт, накладений на будинок та на земельну ділянку.

У засіданні суду апеляційної інстанції представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 проти скарги заперечив, пояснив, що накладенням арешту на земельну ділянку та будинок порушуються права чоловіка ОСОБА_3 , який не залучений до участі в справі, оскільки арешт накладено на спільне майно подружжя. Просив ухвалу скасувати.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України встановлено, що позов може бути забезпечено накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовним вимогамі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Пленум Верховного Суду України у п. 4 своєї постанови від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд має враховувати практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 рішення по справі «Шмалько проти України», право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції посилаючись на положення ст. 149 ЦПК України виходив з того, що такий вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем вимогами, зокрема накладення арешту на майно забезпечить збереження цього майна.

Із вказаними висновками суду колегія суддів погоджується, оскільки такий відповідає матеріалам справи, зокрема, позивач пред`явив вимоги до ОСОБА_3 , якій на праві власності належить предмет спору у даній справі - будинок за адресою АДРЕСА_1 , котедж № НОМЕР_1 та на земельну ділянку кадастровий номер :02:003:0262 за адресою: АДРЕСА_1 .

З огляду на те, що між сторонами наявний спір та обставини, які можуть утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог, суд першої інстанції вірно вирішив питання забезпечення позову шляхом накладення арешту на будинок та земельну ділянку.

Колегією суддів не встановлено будь-яких обставин, які б свідчили про невідповідність вжитих заходів дійсним обставинам справи, а тому суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку саме про необхідність вжиття заходів забезпечення позову саме шляхом накладення арешту на майно.

Обставини на які вказує апелянт, не спростовують висновки суду першої інстанції та не є обов`язковими підставами для скасування судового рішення, оскільки зводяться лише до переоцінки доказів та тлумачення норм права на власний розсуд.

Таким чином, доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарги та скасування ухвали суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 20 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 02 грудня 2022 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді: Я.А. Левик

М.М. Шандра