Справа № 185/7813/21
Провадження № 2/202/1828/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2022 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Кухтіна Г.О.

за участю секретаря Калантаєнко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕМС», треті особи: Моторне (транспортне) страхове бюро України, ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позивач звернувся до суду з позовом, за результатом розгляду якого просив суд стягнути з ТОВ «РЕМС» матеріальні збитки у розмірі 74 302,02 грн. Заявлена вимога обґрунтована тим, що 24 червня 2021 року третя особа ОСОБА_2 , будучи працівником ТОВ «РЕМС», керуючи транспортним засобом ГАЗ-3302, НОМЕР_1 , внаслідок порушення ПДР України, здійснив зіткнення з транспортним засобом «КІА», днз НОМЕР_2 під керуванням позивача, в результаті чого транспортний засіб позивача отримав механічні пошкодження.

Зі сторони ТОВ «РЕМС» надійшов письмовий відзив за змістом якого представник просив повністю відмовити у задоволенні позовної заяви, оскільки ОСОБА_2 не перебував у трудових відносинах з ТОВ «РЕМС», вважає, що належним відповідачем є МТСБУ або ОСОБА_2 , з вини якого сталось зіткнення. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Треті особи: Моторне (транспортне) страхове бюро України, ОСОБА_2 у судове засідання не з`явились, про час, дату і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

ІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

У відповідності до копії постанови від 4 серпня 2021 року, яка набрала законної сили, у справі №175/2972/21, було визнано винним ОСОБА_2 , у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Окрім того, у постанові вказано, що ОСОБА_2 24 червня 2021 року, керуючи транспортним засобом ГАЗ-3302, НОМЕР_1 , в м.Підгороднє, Дніпровського району, Дніпропетровської області по вул. Шосейній в районі буд. 131, своєчасно не вжив заходів щодо зниження швидкості руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «КІА», д.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобілем «Фольскваген», д/н НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 . Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.10.1 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , транспортний засіб «КІА», н.з. НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 .

1 липня 2021 року ОСОБА_4 видано довіреність на ім`я ОСОБА_1 , а саме щодо розпорядження, від імені довірителя, транспортним засобом КІА, н.з. НОМЕР_2 , в тому числі: продати за ціну та на умовах за власним розсудом, здавати в оренду, користуватися, керувати таким транспортним засобом. Довіреність дійсна до 1 липня 2024 року.

У відповідності до звіту про оцінку транспортного засобу №16/07/21, підготовленого ФОП ОСОБА_5 , вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу КІА НОМЕР_2 , внаслідок ДТП, складає 74 302,02 грн.

Згідно листа МТСБУ НБУ прийнято рішення про застосування до АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП», що є членом МТСБУ, заходів впливу у вигляді тимчасового призупинення всіх ліцензій. На разі АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» не відноситься до банкрутів та/або ліквідованих, а тому відсутні правові підстави для проведення регламентної виплати за подією, що сталась 24 липня 2021 року.

На підтвердження своїх заперечень ТОВ «РЕМС» надало довідку №02.12.21 за змістом якої вказано, що за весь період існування підприємства ТОВ «РЕМС» ОСОБА_2 у трудових відносинах з ТОВ «РЕМС» не перебував.

Станом на 24 червня 2021 року транспортний засіб ГАЗ-3302, НОМЕР_1 не належав ТОВ «РЕМС», що підтверджується бухгалтерською довідкою від 6 червня 2022 року.

ІІІ. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до частин першої та другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

З огляду на зазначені положення статті 509 та з урахуванням приписів статей 11, 22, 23, 599, 1166-1168 ЦК України факт завдання фізичній особі шкоди каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах із особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка завдала шкоду. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник).

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Разом із тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Частина 1 ст. 1172 ЦК України передбачає, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

В той же час, суд звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили, що третя особа ОСОБА_2 , був працівником ТОВ «РЕМС», та того, що дорожньо-транспортна пригода сталась під час виконання ОСОБА_2 своїх трудових (службових) обов`язків.

Також матеріали справи не містять доказів того, що транспортний засібГАЗ-3302, НОМЕР_1 під керуванням якого ОСОБА_2 здійснив зіткнення, належить ТОВ «РЕМС».

Вказане свідчить про те, що позивачем не доведено жодним доказом обставин викладених у позовній заяві (в тому числі не заявлено відповідних клопотань про витребування доказів, тощо).

Крім того, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-IV).

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон № 1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV).

Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом Закону № 1961-IV (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника в договірному зобов`язанні ним є страховик.

В той же час, позивачем було заявлено вимоги про відшкодування шкоди саме до ТОВ «РЕМС» право вимоги до якого належним чином не підтверджено.

Так, згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи із змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи встановлені судом у справі обставини, а також наведені вище норми законодавства, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 3; 4; 5; 12; 13; 76-81; 141; 206; 259; 263-265; 268; 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити повністю у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕМС» (адреса: 49000, м. Дніпро, вул. Янтарна, буд. 69, ), треті особи: Моторне (транспортне) страхове бюро України (02002, м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8, ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Рішення може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Повний текст рішення виготовлено 04 жовтня 2022 року.

Суддя Г.О. Кухтін