УХВАЛА

Іменем України

02.12.2022 Справа №607/14158/22 Провадження № 2-о/607/398/2022

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Марциновська І.В. під час вирішення питання про прийняття до розгляду заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа

УСТАНОВИЛА:

13.10.2022 ОСОБА_1 звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із вказаною заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що трудова книжка серії НОМЕР_1 , видана на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.10.2022 заява ОСОБА_1 залишена без руху з підстав її невідповідності ст. 318 ЦПК України та відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України заявнику надано строк десять днів з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених в мотивувальній частині ухвали недоліків.

Також заявнику роз`яснено, що у випадку невиконання вимог ухвали у визначений строк заява буде вважатися неподаною та буде повернута заявнику

17.10.2022 копію ухвали про залишення заяви без руху засобами поштового зв`язку направлено заявнику ОСОБА_1 за адресою: с. Байківці, Тернопільський район, Тернопільська область. 24.11.2022 вказане поштове відправлення повернулось на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

При цьому повторно надіслати заявнику копію ухвали від 17.10.2022 про залишення заяви без руху засобами поштового зв`язку не виявилось можливим, оскільки у Тернопільському міськрайонному суді Тернопільської області тимчасово припинено відправлення поштової кореспонденції у зв`язку із недостатнім фінансуванням та відсутністю коштів для укладення договорів для закупівлі знаків поштової оплати та/або оплати послуг з пересилання поштової кореспонденції суду. Враховуючи викладені обставини, учасникам судового процесу рекомендовано зазначати альтернативні засоби зв`язку, зокрема, електронну пошту або номери засобів телефонного зв`язку. Указане підтверджується оголошенням від 16.11.2022, яке опубліковано на офіційному веб-сайті Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.

Так, при зверненні до суду з заявою ОСОБА_1 не зазначила жодних альтернативних засобів зв`язку, окрім поштової адреси, що позбавило секретаря судового засідання можливості повторно повідомити заявника про наявність ухвали про залишення заяви без руху від 17.10.2022.

Разом з тим ухвала Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.10.2022 опублікована у Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua/, а відтак заявник ОСОБА_1 не була позбавлена можливості ознайомитись з її змістом, оскільки ухвала суду наявна у вільному доступі.

Крім цього, 21.11.2022 на офіційному веб-сайті Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області розміщено оголошення про те, що ухвалою від 17.10.2022 заява ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа залишена без руху. Заявника повідомлено про необхідність прибути до суду для отримання копії ухвали суду від 17.10.2022 та роз`яснено, що у разі неявки заявника та неусунення недоліків заяви така заява буде вважатися неподаною та буде повернута заявнику.

При цьому у період з 17.10.2022 до 02.12.2022, тобто більше ніж протягом місяця, заявник ОСОБА_1 не була позбавлена можливості безпосередньо через відділ забезпечення розгляду звернень та надання інформації або цивільну канцелярію Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області отримати інформацію щодо стану розгляду поданої нею заяви.

Наявна така інформація і у відкритому доступі на офіційному веб-сайті судової влади України в розділі «Стан розгляду справ».

Однак жодна з цих дій заявником вчинена не була. При цьому суд вжив усіх можливих заходів для повідомлення ОСОБА_1 про наявність ухвали від 17.10.2022 та необхідність усунення недоліків поданої нею заяви.

З урахуванням викладених обставин вважаю, що заявник ОСОБА_1 недобросовісно користується наданими їй процесуальними правами, оскільки в розумні інтервали часу не вживає заходів з метою отримання інформації про стан відомого їй судового провадження.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під зловживанням правом, як матеріальним, так і процесуальним, необхідно розуміти таке його використання, яке спрямоване на боротьбу із закладеним у ньому ж позитивним регулятивним потенціалом, в тому числі, що суперечить принципу правової визначеності. Суд звертає увагу на те, що в своєму рішенні по справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав на те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що його безпосередньо стосуються, утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, не допускати свідомих маніпуляцій, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також у рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

За таких обставин доходжу висновку, що у період з 17.10.2022 до 02.12.2022 заявник ОСОБА_1 мала можливість отримати копію ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.10.2022 про залишення заяви без руху та усунути недоліки поданої заяви.

Однак станом на 02.12.2022 вимоги ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.10.2022 не виконані, оскільки заявником недоліки заяви не усунуті.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відтак, оскільки нормами ЦПК України не передбачено повернення заяви, яка подана в порядку окремого провадження, в даному випадку підлягають застосуванню за аналогією положення ЦПК України щодо повернення позовної заяви.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

При цьому про неможливість вчинення процесуальних дій у зв`язку з оголошенням в Україні воєнного стану заявник не заявляла та клопотань про продовження процесуального строку для вчинення процесуальних дій не подавала.

Також приймаю до уваги, що за змістом п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа не може бути безпідставно позбавлена права на захист свого порушеного права, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

У рішенні у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13.01.2000 та у рішенні у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28.10.1998 Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права на доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Водночас, встановлення обмежень доступу до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Суд наголошує, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим. Право на суд покриває надзвичайно широке поле різноманітних категорій - воно стосується як інституційних та організаційних аспектів, так і особливостей здійснення окремих судових процедур.

Поряд з цим, оскільки заявником не усунуто недоліки заяви у встановлений судом строк, заяву з доданими до неї документами слід повернути заявнику.

При цьому, враховуючи, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви, вважаю, що право заявника на доступ до правосуддя не є порушеним, оскільки заявник не позбавлена можливості повторно звернутися до суду за захистом своїх прав.

Керуючись ст. 10, 185 ч. 3, 7, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву з доданими до неї документами ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяІ. В. Марциновська