Справа № 365/138/22
Номер провадження: 2/365/149/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21 червня 2022 року смт Згурівка

Згурівський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ХИЖНОГО Р.В.

за участю секретаря судового засідання НОСОВОЇ О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду № 1 за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що він та відповідачка ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано судом та від якого мають неповнолітню дитину, сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі рішення Згурівського районного суду Київської області від 03 листопада 2021 року у справі № 365/426/21 з нього стягуються аліменти на користь відповідачки на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок, але не менше, ніж 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26 серпня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. З часу присудження аліментів змінились обставини, його матеріальне становище погіршилось та позивач не має можливості сплачувати аліменти у визначеному розмірі. 10 грудня 2021 року він уклав шлюб з ОСОБА_4 та від шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась дочка ОСОБА_5 . 30 грудня 2021 року позивача було прийнято на посаду складальника склопакетів у Дубенське ТОВ «Склоресурс» з місячним окладом 10000,00 грн. Однак, у зв`язку із введенням військового стану він майже не працює, заробітної плати не отримує. Дружина позивача перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Вони з дружиною фактично знаходяться на утриманні батьків позивача. У власності позивача не має нерухомого або цінного рухомого майна, грошових коштів, окрім заробітку, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав. Позивач з 14 по 29 липня 2021 року перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом ішемічний інсульт лівого таламусу. По перше жовтня 2021 року перебував на лікарняному. Внаслідок хвороби він має обмеження щодо працевлаштування. Син відповідача проживає разом з матір`ю, відповідачкою у справі ОСОБА_2 за кордоном. Стан здоров`я сина є задовільним. Позивач просить суд зменшити розмір присуджених аліментів до 1306 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідачкою ОСОБА_2 в порядку ст. 178 ЦПК України до суду подано відзив. Невизнання позову відповідачка обґрунтовувала тим, що на даний час вона не працює та перебуває у відпустці по догляду за дитиною, оскільки вона уклала шлюб та народила дитину. Позивач надає довідку про доходи лише за перший квартал, хоча для обрахунку аліментів до уваги береться довідка за останні шість місяців. Син двічі за останній час проходив стаціонарне лікування, проте позивач коштів на лікування не надавав. Крім того, син пішов до школи та потребує коштів на одяг, взуття, шкільне приладдя. Позивач самовільно зменшив розмір аліментів та сплачував на утримання сина по 2000 грн. Вважає, що підстави для зменшення розміру аліментів відсутні.

Позивачем ОСОБА_5 в порядку ст. 179 ЦПК України до суду подана відповідь на відзив. На спростування аргументів відповідачки зазначає, що довідку про доходи він надав з урахування часу його працевлаштування. Твердження відповідачки про незадовільний стан здоров`я сина не відповідають дійсності, оскільки син проходив лікування у зв`язку з харчовим отруєнням, що вбачається з медичних довідок. Крім того, у Польщі, де проживає відповідачка з сином діє страхова медицина та лікування здійснювалось безкоштовно. Щодо сплати аліментів у меншому розмір, то це мало місце через скрутне матеріальне становище. Після покращення майнового стану, заборгованість по аліментах буде погашена.

Відповідачка правом на подачу заперечень не скористалась.

В судове засідання сторони не з`явилися про дату, час і місце його проведення були належним чином повідомлені. Позивач у відповіді на відзив просив проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідачка направила до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги не визнала.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_5 та відповідачка ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано судом та від якого мають дитину, сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія рішення суду а.с.4-6, копія свідоцтва про народження а.с.7, довідка про склад сім`ї а.с.11).

На підставі рішення Згурівського районного суду Київської області від 03 листопада 2021 року у справі № 365/426/21 з позивача стягуються аліменти на користь відповідачки на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок, але не менше, ніж 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26 серпня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.8-11- копія рішення суду).

10 грудня 2021 року позивач уклав шлюб з ОСОБА_4 , у якому народилась дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (копія свідоцтва про шлюб а.с.14, копія свідоцтва про народження а.с.15).

Позивач офіційно працевлаштований, з 30 грудня 2021 року його прийнято на посаду складальника склопакетів у Дубенське ТОВ «Склоресурс» (довідка а.с.12, копія трудової книжки а.с.17).

Довідкою про доходи встановлена заробітна плата позивача (а.с.13).

Позивач має незадовільний стан здоров`я. З 14 по 29 липня 2021 року він перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом ішемічний інсульт лівого таламусу. В подальшому по 22.10.2021 року позивач перебував на амбулаторному лікуванні (копія медичної документації а.с.18-24).

Відповідачка ОСОБА_2 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 , в якому народилась дочка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (копія свідоцтва про шлюб а.с.38-39, 44,46, копія свідоцтва про народження а.с.37,43).

Неповнолітній ОСОБА_8 перебував на стаціонарному лікуванні з 26.04.2022 року по 28.04.2022 року з діагнозом діарея та гастроентерит (копія інформаційної картки лікарняного лікування а.с.40-41,45-46).

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства").

У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

В силу ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Положеннями ч. 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при призначенні аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина тощо.

У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3, визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки від іншого шлюбу він має дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а тому на його утриманні відтепер перебувають двоє малолітніх дітей. Крім того, через ведення військового стану його доход значно зменшився, через брак роботи та невиплату заробітної плати.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

Суд звертає увагу на те, що сама по собі зміна сімейного стану позивача, а саме народження другої дитини від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, проте в сукупності із погіршенням матеріального становища позивача через зменшення рівня його доходів, дає суду підстави прийняти рішення про зменшення розміру аліментів.

Зменшуючи розмір аліментів до рівня 2500,00 грн, суд виходить з необхідності якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Розмір визначений позивачем в даному випадку є необгрунтованим та не зможе забезпечити гармонійного розвитку дитини, оскільки не відповідає економічним реаліям у зв"язку із зростанням індексу споживчих цін.

Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд вважає за необхідне позов ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, задовольнити частково та зменшити розмір аліментів, присуджений згідно рішення Згурівського районного суду Київської області від 03 листопада 2021 року у справі № 365/426/21, та надалі стягувати з ОСОБА_5 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок, але не менше, ніж 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення сином повноліття, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили.

Суд не знаходить підстав для стягнення аліментів у зменшеному розмірі, починаючи з дня подачі позовної заяви, оскільки аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання судовим рішенням законної сили (пункт 23 постанови пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). З огляду на це, позовні вимоги в цій частині до задоволення не підлягають.

Починаючи з дня набрання рішенням законної сили, припинити стягнення аліментів на підставі рішення Згурівського районного суду Київської області від 03 листопада 2021 року у справі № 365/426/21. Виконавчий лист у справі № 365/426/21 відкликати.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Керуючись ст.ст.180,181,182,192,194 СК України, ст.ст.2,19,28,141,263,265,273 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, присуджений згідно рішення Згурівського районного суду Київської області від 03 листопада 2021 року у справі № 365/426/21, та надалі стягувати з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок, але не менше, ніж 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення сином повноліття, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили.

Починаючи з дня набрання рішенням законної сили, припинити стягнення аліментів на підставі рішення Згурівського районного суду Київської області від 03 листопада 2021 року у справі № 365/426/21. Виконавчий лист у справі № 365/426/21 відкликати.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Згурівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня складання судового рішенні.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 22 червня 2022 року.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачка ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

ГОЛОВУЮЧИЙ Р.В.ХИЖНИЙ