ПОСТАНОВА

Іменем України

23 листопада 2022 року м. Кропивницький

справа № 385/390/21

провадження № 22-ц/4809/917/22

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С. М., суддів: Письменного О. А, Чельник О. І.,

секретар судового засідання Діманова Н. І.,

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство «Універсал Банк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Універсал Банк», інтереси якого за довіреністю представляє Македон Олександр Андрійович, на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 18.05.2022 у складі головуючого судді Гришака А. М.

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

24.03.2021 Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 18.11.2018 у розмірі 71237,97 грн станом на 22.12.2020.

Позовні вимоги мотивовано тим, що в жовтні 2017 року АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт.

Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом Банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.

Умови обслуговування рахунків фізичної особи в AT "УНІВЕРСАЛ БАНК", далі - Умови, опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms.

18.11.2018 ОСОБА_1 звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 18.11.2018.

Вказана анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (далі - Договір). Підписавши Анкету-заяву Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови.

В Анкеті відповідач зазначив наступне: "6. Прошу вважати наведений зразок мого власноручного підпису або його аналоги (у тому числі мій електронний /електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті мені в Банку. Я засвідчую генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем 03С9876Е2DFF6В649D7F3980С02В0ВD00АА868801371FЕ59FЗЗ6ВА2D5Е83А11Е7D, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення моїх дій згідно з Договором. Також я визнаю, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Я підтверджую, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися мною та/або Банком з використанням електронного/ електронного цифрового підпису. 11. Усе листування щодо цього Договору прошу здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов Договору".

На підставі укладеного Договору відповідач отримав кредит у розмірі 30000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 .

AT "УНІВЕРСАЛ БАНК" свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору (не сплатив щомісячні мінімальні платежі), що має відображення у розрахунку заборгованості за Договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. 509, 526, 1054 ЦК України. Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Станом на 30.11.2019 у відповідача прострочення зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу за Договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення п.п.5.16 п.5 Розділу II Умов, відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою.

30.11.2019 Банк направив повідомлення "пуш" про істотне порушення умов Договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості в зв`язку з чим та відповідно до п.5.18, 5.19 кредит 28.03.2020 став у формі «на вимогу».

На залишок простроченої заборгованості Банк нараховував неустойку, передбачену тарифами, а саме, санкції за порушення зобов`язань за кредитом (в залежності від кількості днів прострочення):

1.Від 1 до 30 днів штраф у розмірі 50 грн.

2.Від 31 до 90 днів штраф у розмірі 100 грн.

3.Від 91 до 120*(210) днів штраф, що розраховується за формую: 100 грн + 6,4 % від суми загальної заборгованості, що виникла на перший день відповідного календарного місяця. При цьому діє ставка 0,00001% річних.

4.від 121 (211) дня до повного погашення. Строк, після спливу якого формується Фінальний рахунок, що визначається Банком в односторонньому порядку, але не менше 120 днів з моменту настання прострочення виконання зобов`язання та не більше 210 днів штраф, що розраховується за формулою: 100 грн + 6,4 % від суми загальної заборгованості, що виникла на перший день відповідного календарного місяця. При цьому діє ставка 0,00001% річних. Штраф у розмірі 100 грн та пеня у розмірі 6,4 % на місяць від суми загальної заборгованості за кожен день прострочення.

Загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" за Договором станом на 22.12.2020 становить 71237,97 грн, в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 55331,27 грн.; заборгованість за пенею та комісією 15906,7 грн.

На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором, що є порушенням законних прав ті інтересів позивача, тому просив стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» заборгованість за Договором про надання банківських послуг "Монобанк" від 18.11.2018 у розмірі 71237,97 грн станом на 22.12.2020, в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 55331,27 грн.; заборгованість за пенею та комісією 15906,7 грн.; судові витрати у розмірі 2270,00 грн.

11.05.2021 ОСОБА_1 подав до суду зустрічний позов до Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК», в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив визнати неукладеним кредитний договір у формі анкети-заяви до договору про надання банківських послуг № б/н від 18.11.2018 (а.с. 59-64, 228-233 т. 1).

Зустрічний позов мотивовано тим, що кредитний договір між банком та позичальником за анкетою - заявою до Договору про надання банківських послуг № б/н від 18.11.2018 не підписаний позичальником, що підтверджено висновком судового експерта О.В. Луговської, а тому такий «кредитний договір» є неукладеним. Відповідач вважає спірний кредитний договір неукладеним, вимоги за первісним позовом незаконними, несправедливими без укладення договору надання банківського кредиту. Просив суд визнати неукладеним кредитний договір між ПАТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та ОСОБА_1 у формі анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг без номера від 18.11.2018

Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 18.05.2022 відмовлено у задоволенні позову та зустрічного позову.

Відмовляючи у задоволенні первісного позову, суд першої інстанції виходив з того, що волевиявлення ОСОБА_1 на укладення між ним та АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» Договору від 18.11.2018 року на тих умовах, які зазначені в договорі, не було, оскільки згідно висновку експерта від 20.12.2021 № СЕ-19/112-21/9888-ПЧ досліджуваний підпис, розташований в графі «Клієнт ОСОБА_1 » в анкеті заяві до Договору про надання банківських послуг ОСОБА_1 від 18.11.2018 виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Суд вважав, що експертний висновок, який викладений в категоричній формі, підтвердив факт не підписання ОСОБА_1 договору від 18.11.2018, що унеможливлює покладення на дану особу обов`язків, які витікають із умов даного договору.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд виходив з того, щовимога про визнання правочину (договору) неукладеним не відповідає можливим способам захисту цивільних прав та інтересів, передбачених законом. Такий спосіб захисту, враховуючи положення статті 16 ЦК України є неналежним, а тому в зустрічному позові ОСОБА_1 до АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» необхідно відмовити.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» подало апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права ставить питання про скасування судового рішення в частині відмови АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» у задоволенні позовних вимог і ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог, в іншій частині рішення суду залишити без змін.

Зазначає, що суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам.

Вказує, що надана Банком виписка з карткового рахунку позичальника у сукупності з іншими зібраними у справі доказами підтверджують обставини видачі кредиту та його розміру, а також наявну заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у детальному розрахунку (постанова ВС від 25 травня 2021 року по справі № 554/4300/16).

Суд не звернув уваги на те, що Договір було укладено за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем.

Із прийняттям Закону України Про електронну комерцію № 675-УІІІ від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-УІІІ).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (ч. 6 ст. 11 Закону).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону.

Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису.

Банком надано до суду роздруківку з мобільного застосунку Monobank, у якій відображена процедура входу у застосунок, вбачається, що без погодження з Умовами та Правилами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту увійти у додаток неможливо. У свою чергу, без входу у додаток неможливим є користування карткою. Так, у випадку, коли особа не дає згоди з Умовами і правилами надання банківських послуг у застосунку Monobank шляхом накладення електронного цифрового підпису, тоді застосунок Monobank не переходить на наступний етап входу у головне меню застосунку. Проведення будь-яких операцій без такого підтвердження не є можливим.

Тобто, лише шляхом попереднього погодження з Умовами і правилами надання банківських послуг можливий вхід у головне меню застосунку Monobank та подальше проведення банківських операцій, у тому числі, отримання кредиту.

Враховуючи те, що послуги банку надаються дистанційно через мобільний додаток в режимі реального часу, а Умови і правила, які включають тарифи були надані відповідачу саме через мобільний додаток, можна дійти висновку, що відповідач був ознайомлений саме з правилами, які діяли на час підписання анкети-заяви та відповідно до статей 3, 627 ЦК України добровільно погодився на такі умови кредитного договору, взявши на себе відповідні зобов`язання.

Вищенаведене свідчить про укладення між сторонами у встановлений законом спосіб кредитного договору, в тому числі погодження сторонами Умов обслуговування рахунків фізичної особи з додатками, шляхом проставляння ними електронного цифрового підпису.

Аналогічна правова позиція сформована у цілому ряді постанов Верховного Суду. Так, у постанові від 16 грудня 2020 року у справі №561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові і ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув.

Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України Про електронну комерцію, містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20.

З метою підтвердження згоди споживача із умовами надання банківських послуг у момент реєстрації Банк генерує і відправляє на вказаний особою мобільний номер ОТР-пароль. Фактом підтвердження згоди є введення споживачем у мобільному додатку "Monobank" ОТР-паролю, який попередньо був надісланий Банком на зазначений номер. Попередня ідентифікація клієнта відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Сторони визнають, що усі надані клієнтом за допомогою ОТР-паролю підтвердження, погодження, повідомлення, підписи до укладення цього Договору є дійсними та такими, що прирівнюються до документів (повідомлень, листів, заяв) підписаних клієнтом власноручним підписом та є невід`ємними частинами Договору.

Підписуючи Анкету-заяву Боржник приєднався та був ознайомлений з Умовами обслуговування рахунків фізичної особи в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК, Тарифами за карткою Monobank, Таблицею обчислення вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту «Карта Monobank», адже підписав Анкету-заяву у якій записані положення про ознайомлення останнього з вищевказаними документами, враховуючи використання інформаційно-телекомунікаційних систем договору.

У п. 10 Анкети-заяви від 18.11.2018 відповідач надав право та доручив Банку здійснювати договірне списання коштів з усіх його рахунків без додаткових розпоряджень, для погашення будь-яких грошових зобов`язань перед Банком, що випливають з цього договору.

Відповідно до виписки про рух коштів, всього за час користування карткою боржником у зазначений в позові період було проведено поповнення карткового рахунку на суму 346 612.08 гри. За весь час користування карткою Боржником у зазначений у позові період витрати по картці проведені на суму в розмірі 417 850.05 грн.

Не повернута сума коштів становить 71237,97 грн.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Вважає рішення суду в оскаржуваній частині законним й обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги безпідставними.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог ст. 128-131 ЦПК України.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Позиція апеляційного суду.

Відповідно до ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Заслухавши пояснення представника позивача за довіреністю ОСОБА_2 , який підтримав доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення- скасуванню в оскарженій частині.

Встановлені судом першої інстанції неоспорені обставини, а також обставини встановлені апеляційним судом.

Згідно наданої позивачем копії анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 18.11.2018 ОСОБА_1 погодився отримувати послуги ПАТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», просив відкрити рахунок, при цьому розміри відсоткової ставки, пені та комісії, штрафу у заяві не визначені (а.с. 8 т.1).

В анкеті-заяві ОСОБА_1 зазначено, що він згоден з тим, що ця заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (далі - Договір), підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови.

До позовної заяви долучено Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичних осіб та Умови і правила обслуговування фізичних осіб в ПАТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, які не містять підпису від імені ОСОБА_1 (а.с.9-23 т.1).

Відповідно до довідки АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» про укладення кредитного договору від 12.07.2021 - 18.11.2018 року о 15:42 за адресою: 02232, м. Київ, вул. Миколи Закревського, 61/2 (ТЦ "Джойленд") кредитним посередником ТОВ ДЖАСТ ІН була проведена ідентифікація та верифікація фізичної особи ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 . ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 18.11.2018 року о 15:42 за адресою: АДРЕСА_1 ) була підписана анкета-заява до Договору про надання банківських послуг від 18.11.2018 року та отримана кредитна картка monobank № НОМЕР_1 IBAN НОМЕР_3 (а.с.144 т.1).

Згідно довідки про наявність рахунку від 15.07.2021 на ім`я відповідача ОСОБА_1 відкрито рахунок IBAN НОМЕР_3 , та видано картку № НОМЕР_1 (а.с.149 т.1).

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 23.03.2020 ОСОБА_1 має заборгованість у розмірі 71237,97 грн, з яких: - 55331,27 грн заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту); - 15906,70 грн заборгованість за пенею та комісією (а.с.6-7 т.1).

Про рух коштів зазначено у наданій позивачем виписці по рахунку ОСОБА_1 за період з 20.11.2018 по 01.03.2020 (а.с. 82-101 т.1).

Згідно висновку судової - почеркознавчої експертизи від 20.12.2021 № СЕ-19/112-21/9888-ПЧ, проведеної на підставі ухвали Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 01.11.2021, підпис розташований в графі «Клієнт ОСОБА_1 » в анкеті заяві до Договору про надання банківських послуг ОСОБА_1 від 18.11.2018 виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою (т. 1 а.с. 203-220).

Мотиви, з яких виходить колегія суддів апеляційного суду.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частини першої статті 1054 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (частини перша та друга статті 207 ЦК України в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору).

Публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (частини перша та друга статті 633 ЦК України).

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина першій статті 634 ЦК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) відступлено від висновку Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у раніше прийнятій постанові від 24 вересня 2014 року (провадження № 6-144цс14) та зроблено висновок, що «у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно висновку судової - почеркознавчої експертизи від 20.12.2021 №СЕ-19/112-21/9888-ПЧ, проведеної на підставі ухвали Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 01.11.2021, підпис розташований в графі «Клієнт ОСОБА_1 » в анкеті заяві до Договору про надання банківських послуг ОСОБА_1 від 18.11.2018 виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою (т. 1 а.с. 203-220).

Встановлено, що судовим експертом досліджувалися вільні зразки підпису відповідача, виконані різними відтінками барвника синього кольору (а.с.204 т.1).

При цьому, спірна анкета заява від 18.11.2018 підписана ОСОБА_1 за допомогою особистого електронного цифрового підпису - особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем 03С9876Е2DFF6В649D7F3980С02В0ВD00АА868801371FЕ59FЗЗ6ВА2D5Е83А11Е7D, що не спростовано відповідачем ОСОБА_1 .

За вказаного, не можна погодитись з висновком суду першої інстанції щодо відсутності волевиявлення ОСОБА_1 на укладення Договору про надання банківських послуг АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», оскільки висновок судової - почеркознавчої експертизи від 20.12.2021 №СЕ-19/112-21/9888-ПЧ вказує лише щодо виконанння підпису у графі "Клієнт" не ОСОБА_1 , а іншою особою, проте не спростовує накладення електронного цифрового підпису відімені ОСОБА_1 .

У матеріалах справи наявні письмові докази факту відкриття АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» рахунку IBAN НОМЕР_3 та видачі картки № НОМЕР_1 , строком дії до 08/24, на ім`я відповідача ОСОБА_1 , якою останній активно користувався для власних потреб, в тому числі використовував кредитні кошти (а.с.149 т.1).

Даний факт не заперечувався учасниками процесу.

Матеріали справи не містять доказів того, що рахунок IBAN НОМЕР_3 відкрито не ОСОБА_1 та того, що картка № НОМЕР_1 видана іншій особі.

ОСОБА_1 не спростовано факту користування кредитними коштами, який підтверджується випискою з банківського рахунку.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 1050 ЦК України з урахуванням ст. 526, 527, 530 ЦК України, банк має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із вказаною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Таким чином, виписка з карткового рахунку, що міститься в матеріалах справи є належним доказом заборгованості відповідача.

Згідно виписки по рахунку у період з 20.11.2018 по 01.03.2020 ОСОБА_1 активно користувався карткою, проводив розрахункові операції, зокрема, оплачував комунальні послуги, розраховувався за проїзд, отримував перекази від третіх осіб тощо (а.с. 82-101 т.1).

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості ОСОБА_1 станом на 23.03.2020 має заборгованість за тілом кредиту у сумі 55331,27 грн, до складу якої включено 5478,94 грн простроченої заборгованості за тілом кредита та 12679,02 грн заборгованості за відсотками (а.с.7 зв. ст. т.1), за несплату якої нараховано пеню та комісію в сумі 15906,70 грн (а.с.6-7 т.1).

При цьому природа та підстави нарахування заборгованості за простроченим тілом кредиту не передбачені самими Умовами та Правилами надання банківських послуг.

Не визначено відмінності між термінами і поняттями «тіло кредиту» та «прострочене тіло кредиту», що з урахуванням принципу юридичної визначеності, виключає підстави для покладення на споживача банківських послуг обов`язку по його поверненню.

Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобов`язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення.

У анкеті-зяві позичальника від 18.11.2021 процентна ставка за користування кредитом не визначена, відсутні також умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Встановлено, що відповідач користувався коштами в межах ліміту, проте неналежно виконував взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого виникла заборгованість по тілу кредита у розмірі 37173,31 грн (55331,27 грн 5478,94 грн 12679,02 грн), яка підлягає стягненню на користь банку.

Оскільки процентна ставка, розміри пені та комісії сторонами не узгоджені, то в іншій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню через їх недоведеність.

Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання з підстав та у розмірах, установлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України, банк не пред`являв.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у сумі 37173,31 грн є помилковим і не відповідає вимогам норм матеріального права, зроблений з порушенням норм процесуального права, без врахування і належної оцінки всіх обставин та наданих доказів.

Рішення суду першої інстанції з підстав, передбачених п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення первісного позову і стягнення з відповідача на користь позивача 37173,31 грн заборгованості за тілом кредиту.

В іншій частині рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 18.05.2022 сторонами не оскаржується, тому не переглядається апеляційним судом.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, то згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір 5675,00 грн (а.с. 5 т.1, а.с. 58 зв. ст. т. 2), пропорційно до задоволених вимог в сумі 2961,20 грн (52,18%), за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

Керуючись ст. 367, 368, 371, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк», інтереси якого за довіреністю представляє Македон Олександр Андрійович, задовольнити частково.

Рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 18.05.2022 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту скасувати.

Позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за тілом кредиту у сумі 37173,31 грн.

В іншій частині рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 18.05.2022 залишити без змін.

В порядку розподілу судових витрат стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» 2961,20 грн сплаченого судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий С. М. Єгорова

Судді О. А. Письменний

О. І. Чельник