2-др/465/79/22
РІШЕННЯ

Іменем України

22.12.2022 р. м. Львів

Франківський районниий суд м.Львова в складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.

при секретарі судового засідання Лозинського Т.-Р.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові заяву представника позивача адвоката Манукян Марти Андріївни про винесення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трирічного віку, -

встановив:

представник позивача подала до суду заяву про винесення додаткового рішення у справі щодо розподілу судових витрат. Зазначає, що 13.12.2022 року судом прийнято рішення про задоволення позову частково. Проте судом не вирішено питання розподілу судових витрат, а саме стягнення з відповідача на користь позивача понесиних витрат на правову допомогу. В позовній заяві було зазначено, що позивачем понесено витрати на правову допомогу у розмірі 8000, 00 гривень згідно договору про надання правової допомоги № 04/08 від 04.08.2022 року. На підтвердження понесення витрат долучено до позовної заяви договір про надання правової допомоги № 04/08 від 04.08.2022 року, додаток до договору, квитанцію до прибуткового касового ордера №4 від 04.08.2022 року. Адвокатом надано правову допомогу у межах договору про наданн правової допомоги, зокрема ознайомлено із документами, здійснено усну консультацію клієнту, підготовлено та подано позов до суду, підготовлено та направлено адвокатський запит. На підставі викладеного, просить заяву задоволити.

Представник позивач подала до суду клопотання про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення у її відсутності.

Відповідач та його представник в судовому засіданнні, стосовно задоволення заявленої заяви заперечили.

За змістом ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Суд, заслухавши учаників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив, що в провадженні Франківського районного суду м.Львова перебувала цивільна справа № 466/5402/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

Рішенням Франківського районного суду м.Львова від 13.12.2022 року, позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трирічного віку, задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 3500 ( три тисячі п`ятсот) грн., але не менше, ніж 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з 19.09.2022 року до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку у розмірі 1000 ( одна тисяча) грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 992 ( дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

04.08.2022 року між ОСОБА_1 та адвокатом - Манукян Мартою Андріївною укладено договір № 04/08 про надання правничої допомоги.

Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру № 4 від 04.08.2022 року про надання правничої допомоги, загальна вартість правничої допомоги становить 8 000, 00 грн.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення або/чи не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 3 ст. 259 ЦПК України визначено, що суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Частиною першою статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Позивач виконавсвій процесуальнийобов`язок передбаченийу ч.1ст.134ЦПК Україниі узаяві посуті спору(позовнійзаяві)навів попередній(орієнтовний)розрахунок сумисудових витрат,який відповідаєрозміру судовихвитрат,вказаний ниму заявіпро ухваленнядодаткового рішення.

Із заявою про ухвалення додаткового рішення звернувся у визначений законом строк.

Отже, процесуальний порядок вирішення питання про відшкодування понесених судових витрат дотримано.

Право на правничу допомогу в Україні гарантовано ст. 59 Конституції України та ст. 15 ЦПК України.

Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При стягненні витрат на правничу допомогу слід враховувати, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України).

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Такий правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі № 372/1010/16-ц.

У постанові Верховного Суду від 24 січня 2022 року в справі № 757/36628/16ц (провадження № 61-19062св21) вказано, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної робот, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

В цілому, зміст наведених стороною позивача послуг адвоката відповідає предмету спору, а тому визнається судом обґрунтованим.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи, суд бере до уваги обставини справи, те, що позов задоволено частково, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи, ціну позову, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, тривалість судового розгляду, значення справи для сторін, а також, враховує принцип розумності та справедливості. Також в матеріалах справи відсутній акт виконаних робіт, тому суд позбавлений можливості встановити обсяг виконаної роботи адвокатом.

Враховуючи наведене, а також положення ч.2 ст. 141 ЦПК України, суд вважає вимоги позивача щодо розподілу судових витрат, слід задоволити частково.

Керуючись ст.ст.133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

заяву ОСОБА_4 про винесення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трирічного віку задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 000 (одну тисячі) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 22.12.2022 р.

Позивач: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя Ванівський Ю. М.