Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2022 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді - Якимець О. І.,

за участю секретаря судових засідань Карпишиної К. С.

представника відповідача Корзаченко В. М. з`явився,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом керівника Бучанської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Бучанської міської ради Київської області та Бучанської міської об`єднаної територіальної громади до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

керівник Бучанської окружної прокуратури Київської області звернувся в інтересах інших осіб до суду із позовом до відповідача у якому просить стягнути з останнього збитки у розмірі 11400,00 грн. та вирішити питання судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідач отримав дозвіл на будівництва цеху у селі Луб`янка Бородянського району Київської області, а згодом декларацію про готовність такого об`єкта. Відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» відповідач, як особа, яка здійснила забудову на земельній ділянці у відповідному населеному пункті зобов`язана взяти участь у створені і розвитку інфраструктури цього населеного пункту шляхом перерахування замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію. Попри те, відповідач не звернувся із наміром укласти такий договір, а відтак і пайовий внесок не надійшов, чим порушено норми вищевказаного Закону та завдано збитки у виді упущеної вигоди. У зв`язку із наведеним просить позов задовольнити. Разом із тим, у відповідності до ст. 141 ЦПК України просить вирішити питання судових витрат.

Відповідачем подано відзив, який містить заперечення на позов. Наводить аргументи про те, що у прокуратури відсутні законні підстави для представництва інтересів держави, адже Бучанська міська рада має підстави і можливість самостійно захистити свої права шляхом подання до відповідача позову про стягнення коштів. У позовній заяві прокурор покликається на норми Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» щодо питання пайової участі, яке втратило чинність ще 01.01.2020. Для відшкодування збитків у цій справі відсутні усі необхідні елементи складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, причинний зв`язок між нею та наслідками, а також вина, які у цій справі відсутні, а відтак і немає цивільно-правової відповідальності. Наводить аргументи про те, що внаслідок військової агресії російської федерації проти України майно відповідача повністю знищене. Просить у позові відмовити.

Керівником прокуратури подано до суду 22 липня 2022 року та 28 липня 2022 року відповіді на відзив, яка містять наступні пояснення на заперечення відповідача. Наводить аргументи про те, що уповноваженим державним органом є Бучанська міська рада яка протягом розумного строку не вчинила жодних заходів щодо звернення до суду із позовом до відповідача в інтересах держави про стягнення упущеної вигоди, а відтак у прокуратури у відповідності до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» наявні підстави для представництва відповідного органу за цим позовом. Встановлено факт здачі у експлуатації об`єкта нерухомості, однак не було сплачено відповідачем пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури, із заявою про укладення договору про пайову участь відповідач не звертався до уповноваженого органу, у зв`язку із чим не надійшли кошти до місцевого бюджету. З 01 січня 2020 року положення ст. 40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» виключено, не звільняє відповідача про сплати пайового внеску, який повинен бути розрахований на підстав нормативно-правових актів, які діяли на момент виникнення у відповідача обов`язку сплати такого внеску, тобто до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію. Наводить дані про те, що у діях відповідача наявний склад цивільного правопорушення: протиправна поведінка (договір про пайову участь замовника з Бучанською міською радою не укладено, хоч це був обов`язок ОСОБА_1 ; внаслідок не виконання вимог ст. 40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» територіальна громада м. Буча в особі Бучанської міської ради не отримана кошти у розмірі 11400,00 грн; причинний зв`язок: внаслідок протиправних дій відповідача територіальна громада м. Буча завдано збитки у вигляді ненадходжень до місцевого бюджету у розмірі 11400,00 грн: вина відповідача полягає у тому, що останній не звернувся із заявою про укладення договору про та перерахунку пайового внеску на створення та розвиток інфраструктури м. Буча. Щодо знищення майна відповідача, то таке не відповідає дійсності, адже за заявою відповідача відкрито кримінальне провадження про викрадення майна з магазину ВелоБуча ТЦ «Пасаж» та такі доводи не стосуються спірних правовідносин. Просить позов задовольнити.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 12 травня 2020 року справу передано до Подільського районного суду м. Києва за територіальною підсудністю, яка отримана останнім 22 січня 2021 року.

04 лютого 2021 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі. Призначено підготовче засідання.

01 квітня 2022 року заочним рішенням суду задоволено позов повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Бучанської міської ради Київської області збитки у розмірі 11400,00 грн.

17 травня 2021 року заочне рішення суду скасовано і призначено справу до розгляду.

24 вересня 2021 року ухвалою суду залишено позовну заяву без розгляду. 14 червня 2022 року постановою Київського апеляційного суду ухвалу суду скасовано, а справу направлено для продовження розгляду справи до суду першої інстанції.

Ухвалою суду від 25 липня 2022 року, яка внесена до протоколу судового засідання, задоволено клопотання представника позивача та змінено найменування органу прокуратури, який звернувся із позовною заявою до суду із заступника керівника Фастівської прокуратури Київської області на «керівника Бучанської окружної прокуратури Київської області».

У судовому засіданні представник відповідача заперечив проти позову та просить у таку відмовити з підстав викладених у заяві по суті.

У судове засідання прокурор та позивач не з`явились, хоча була повідомлені належним чином, а тому з урахуванням думки представника відповідача, а також враховуючи те, що прокурор у судовому засіданні 25 липня 2022 року підтримала позов повністю, враховуючи заяви по суті, які містяться у матеріалах справи, у відповідності до ч. 3 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності сторони позивача.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Луб`янська сільська територіальна громада села Луб`янка Бородянського району Київської області добровільно приєдналась до Бучанської міської об`єднаної територіальної громади Київської області, що підтверджено рішенням ХХVІІ сесії VII скликання Луб`янської сільської ради Бородянського району Київської області від 20 вересня 2018 року /арк. спр. 43/.

ОСОБА_1 (замовник) повідомив Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків належить до об`єктів з незначними наслідками, а саме - будівництва цеху м`ясних напівфабрикатів, побутові і господарські приміщення (та холодильник) за адресою - АДРЕСА_1 /арк. спр. 49-50/.

Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області 02 травня 2018 року зареєстрував декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) № КС 40. Інформація про об`єкт - будівництво цеху м`ясних напівфабрикаті, побутові і господарські приміщення (та холодильник), що за адресою - АДРЕСА_1 /арк. спр. 45-48/.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин) замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин) порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

Відповідно до Порядку сплати пайової участі замовника у розвитку інфраструктури міста Буча, затвердженого рішенням Бучацької міської ради 29 березня 2012 року № 609-23-VI, із наступними змінами та доповненнями (далі - Порядок), встановлено порядок та умови участі замовників у розвитку населеного пункту, визначення розміру пайової участі замовників, договір про пайову участь /арк. спр. 30-35/.

Згідно з ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, доходи, які могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 1166 цього Кодексу майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідним є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника, збитками та вини.

Відсутність хоча б одного з вищевказаних елементів, які утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання ним взятих на себе зобов`язань.

Повертаючись до матеріалів справи суд зазначає, що відповідач, як замовник будівельних робіт не уклав договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту села Луб`янка, хоча про необхідність його укладення був повідомлений Луб`янською сільською радою; коштів на рахунки для зарахування коштів пайової участі у розвитку населеного пункту від замовника не надходило, що підтверджено доказами, які містяться у матеріалах справи /арк. спр. 53, 56/.

Таким чином, встановленні обставини свідчать про бездіяльність відповідача у вчиненні передбачених законодавством обов`язкових дій щодо такого звернення, укладення договору та є протиправною формою поведінки, внаслідок якої Луб`янська сільська рада була позбавлена права отримати на розвиток інфраструктури населеного пункту відповідну суму коштів, яка є упущеною вигодою.

Отже, наслідки у виді упущеної вигоди перебувають у безпосередньому причинному зв`язку із наведеною неправомірною бездіяльністю відповідача.

У зв`язку із встановленим, суд критично оцінює доводи відповідача про те, що відсутній склад цивільного правопорушення у дії відповідача, адже таке спростовано наявними у справі доказами.

З цього ж питання, суд приймає аргументи сторони позивача про наявність складу цивільного правопорушення у діях ОСОБА_1 .

Разом із тим, щодо визначеного розміру упущеної вигоди, суд виходить із наступних мотивів.

Згідно з декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 02 травня 2018 року № КС 40 кошторисна вартість будівництва за затвердженою проектною документацією 114 тисяч гривень (п. 20 декларації).

Частиною шостої статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що встановлений органом місцевого самоврядування для замовника розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не може перевищувати граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту; граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту з урахуванням інших передбачених законом відрахувань не може перевищувати 10 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта - для нежитлових будівель та споруд.

Відповідного до п. 4.2 Порядку пайова участь у розвитку інфраструктури становить 10 % загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта - для нежитлових будівель та споруд /арк. спр. 32/.

Таким чином, розмір упущеної вигоди становить у сумі 11400,00 грн, що підтверджено розрахунком величини пайової участі на розвиток інфраструктури міста Буча /арк. спр. 52/. Даний розрахунок приймається судом до уваги, адже будь-яких заперечень щодо розрахунку не подано, а відтак такий є чинним та проведений вірно з урахуванням вищенаведених обставини.

Враховуючи наведене вище суд прийшов до переконання про те, що оскільки у відповідача наявний склад цивільного правопорушення, адже договір про пайову участь не уклав, хоч зобов`язаний був це зробити як замовник будівництва, внаслідок чого порушив законодавчо встановлені вимоги, внаслідок такої бездіяльності не взяло участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури територіальна громада міста Буча, у зв`язку із чим останнім не отримала дохід у розмірі 11400,00 грн, які є упущеною вигодою у розумінні ст. 22 ЦК України, а відтак позов необхідно задовольнити повністю.

Щодо доводів відповідача про те, що відсутні підстави для представництва інтересів Бучанської міської ради прокуратурою, то з цього питання суд приймає аргументи прокуратури, адже уповноважений орган, який неналежно виконав свої повноваження щодо контролю за здійсненням наповнення місцевого бюджету та протягом розумного строку не вжив заходів, після отримання повідомлення про несплату пайового внеску відповідача, щодо звернення із позовом до суду за захистом своїх порушених прав.

Аналогічні позиції викладено у постановах Верховного Суду від 15 жовтня 2019 року № 903/129/18, від 912/2385/18 від 25 травня 2020 року.

Щодо аргументів відповідача про те, що положення ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" щодо внесення пайового внеску втратили чинність 01 січня 2021 року, а відтак відсутні підстави для стягнення упущеної вигоди, то такі суд не бере до уваги, адже на момент виникнення спірних правовідносин, зазначені норми ст. 40 були чинними, а відтак спірні правовідносини регулюються положення цього закону, під час дії якого вони настали або мали місце.

Аналогічні висновки викладені у рішеннях Конституційного Суду України від 13 травня 1997 №1-зп, від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99, від 05 квітня 2001 року № 3-рп/2001, від 13 березня 2012 року № 6-рп/201.

Доводи відповідача про те, що майно щодо якого необхідно було сплатити пайовий внесок знищено внаслідок агресії російської федерації, то такі суд не приймає до уваги, адже не стосуються предмету доказування.

Будь-яких інших фактичних даних, які б мали значення для правильного вирішення спору, суд не встановив.

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 1921,00 грн, що підтверджено платіжним дорученням, яке міститься у матеріалах справи. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 1921,00 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 17, 76-80, 259, 265, 273, 354, пунктом 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України, суд

у х в а л и в:

позов керівника Бучанської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Бучанської міської ради Київської області та Бучанської міської об`єднаної територіальної громади до ОСОБА_1 про стягнення коштів- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Бучанської міської ради Київської області збитки у розмірі 11400 (одинадцять тисяч чотириста) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Київської обласної прокуратури судовий збір у сумі 1921,00 грн.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Строк апеляційного оскарження може бути поновлено у відповідності до ч.2 ст. 354 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Роз`яснити, що відповідно до пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України від 18 червня 2020 року № 731-ІХ, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Учасники справи:

позивач керівник Бучанської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Бучанської міської ради Київської області та Бучанської міської об`єднаної територіальної громади, місцезнаходження - Київська область, місто Буча, вулиця Пушкінська, 61/1, ;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_2 , серія та номер паспорта НОМЕР_1 .

Повне судове рішення складено 14 листопада 2022 року.

Суддя О. І. Якимець