Номер провадження 2/754/5108/22
Справа №754/8911/22
РІШЕННЯ

Іменем України

22 листопада 2022 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Сенюти В.О.,

при секретарі: Сінєльніковій С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Подану заяву мотивує тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.09.1998 року. У період шлюбу народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Протягом останнього року відносини із відповідачем поступово погіршилися, що призвело до неможливості продовження шлюбних відносин та їх фактичного припинення. Шлюб існує формально.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 11.10.2022 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

На адресу Деснянського районного суду м. Києва, від позивачки ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовну заяву підтримує у повному обсязі.

Від відповідача ОСОБА_2 на адресу Деснянського районного суду м. Києва надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26 вересня 1998 року у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з філією Державного Центру розвитку сім`ї, актовий запис № 1019.

У період шлюбу народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно з приписами ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Під час розгляду справи судом з`ясовано, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбно-сімейні стосунки та втратили один до одного почуття поваги і любові.

З часу припинення шлюбних відносин та часу знаходження позовної заяви в суді, примирення між сторонами не відбулось. Кожна з сторін не вважає можливим збереження сім`ї.

При таких обставинах суд приходить до висновку , що подальше спільне життя подружжя та збереження їх сім`ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України уразі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

За змістом ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи викладені норми чинного законодавства України та ту обставину, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову у розмірі 496,20 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, ст. ст. 2, 10, 76-81, 141-142, 206, 263-265, 273 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 26 вересня 1998 року у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з філією Державного Центру розвитку сім`ї, актовий запис № 1019 - розірвати.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді половини сплаченого судового збору у розмірі 496,20 грн.

Повернути ОСОБА_1 , з державного бюджету 50 відсотків судового збору в сумі 496,20 грн. сплаченого при подачі позову відповідно до квитанції № 0.0..1 від 04.10.2022 року.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду виготовлено: 22.11.2022 року.

Суддя: В.О. Сенюта