Справа № 750/6495/22
Провадження № 2/750/1488/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2022 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова в складі:

судді Карапута Л.В.,

секретаря Новик В.С.,

за участі позивача, представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

12.10.2022 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 та просила визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

Обґрунтовано позов, зокрема, тим, що батько позивача - ОСОБА_4 , позивач, брат позивача - ОСОБА_5 , малолітня донька позивача та відповідач (мати позивача) є наймачами квартири за аресою: АДРЕСА_1 . Відповідач з жовтня 2021 року фактично в квартирі не проживає. Добровільно знятися з реєстраційного обліку відповідач не має можливості, оскільки перебуває в республіці Білорусь. В утриманні житла відповідач участі не бере, особистих речей в квартирі не має, тому позивач змушена нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 20.10.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили задовольнити. Позивач пояснила, що відповідач є її матір`ю, вона бачила її влітку 2021 року. На даний час відповідач проживає на території Білорусі, телефонний зв`язок не підтримують. Після розірвання шлюбу батьки позивача поділили квартиру на два особові рахунки 36/1 і 36/2. В 2019 році кімнату 36/2 розділили на 36/2 і 36/3. Перша кімната належить батьку позивача, друга матері і брату позивача, третя кімната самій позивачці, в якій вона проживає разом зі своєю малолітньою дочкою. Відповідач не сплачує комунальні послуги по кімнаті 36/2. З 2019 року позивач не несе зобов`язання по кімнаті 36/2, комунальні послуги до неї не пред`являються. Однак в квартирі не має газових лічильників, тому рахунок за комунальні послуги за споживання газу розподіляється між всіма зареєстрованими особами, в тому числі і на відповідача. У разі подальшої несплати рахунку відповідачем, весь будинок можуть відключити від газопостачання. Зареєстрований в кімнаті 36/2 ОСОБА_6 живе і працює в Німечинні, частково сплачує борги, тому позивач не ставить питання про визнання його таким, що втратив право на житло.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи сповіщалась в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила.

Заслухавши пояснення позивача та її представника, допитавши свідка та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

01 серпня 1997 року ОСОБА_4 із сім`єю з чотирьох чоловік ( ОСОБА_7 дружина, ОСОБА_8 син, ОСОБА_9 дочка) видано ордер на житлове приміщення по АДРЕСА_2 (а.с. 10).

Відповідач проживає на території Республіки Білорусь, що підтверджується посвідкою на проживання іноземного громадянина (а.с.16-17).

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 21.09.2020 року позов ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_10 до ОСОБА_3 , ОСОБА_11 , Комунального підприємства «Деснянське» Чернігівської міської ради про зміну договору найму квартири, встановлення порядку користування квартирою та зобов`язання укласти окремі договори найму задоволено частково. Змінено договір найму квартири АДРЕСА_3 та встановити такий порядок користування: - виділено ОСОБА_2 разом з малолітньою дитиною ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в користування ізольовану жилу кімнату, загальною площею 12,00 кв.м, з балконом; - виділено ОСОБА_3 та ОСОБА_11 в користування ізольовану кімнату, загальною площею 17,40 кв.м, з балконом; - інші приміщення квартири: кухню, ванну, кімнату, вбиральню, коридор залишено в спільному користуванні ОСОБА_2 , ОСОБА_10 , ОСОБА_3 та ОСОБА_11 . У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідно до довідки Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради від 26.10.2022 року № 5794 в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані наступні особи: ОСОБА_4 (кв. 36); ОСОБА_3 (кв. 36/2); ОСОБА_11 (кв. 36/2); ОСОБА_2 (кв. 36/3); ОСОБА_10 (кв. 36/3).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що реєстрація розірвання шлюбу з відповідачем відбулась в 2015 році. В квартирі АДРЕСА_4 відповідач не проживає приблизно з жовтня 2021 року. За комунальні послуги відповідач не сплачує, борг зростає.

Відповідно до ст.61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Проте, позивачем в обґрунтування заявленого позову не було надано суду беззаперечних доказів, які б підтверджували не проживання відповідача без поважних причин в квартирі АДРЕСА_3 та періоду не проживання.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Враховуючи вище викладене, а також той факт, що на час звернення позивача, яка проживає в кімнаті 3 квартири АДРЕСА_5 , відповідач жодним чином не порушує права позивача, оскільки кімната 2 виділена в користування відповідача та брата позивача, які перебувають за кордоном, проте брат частково сплачує комунальні послуги, особові рахунки по кімнатах квартири розділені та позивач не надала суду доказів сплати комунальних послуг за кімнату відповідача, а тому в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, з підстав заявлених позивачем, слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду складено 11.11.2022.

Суддя Л.В. Карапута