Справа № 709/705/22
Провадження № 2-о/712/187/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2022 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Романенко В.А.

за участю секретаря Шаповал А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку окремого провадження, заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа: ОСОБА_2 про розірвання шлюбу в порядку окремого провадження з особою, яка відбуває покарання в місцях позбавлення волі, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 22.02.2020 року вона уклала шлюб із ОСОБА_2 у Черкаському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 224.

З березня 2021 року вони припинили проживати однією сім`єю, та перестали проживати в одному домоволодінні, і по даний час шлюбні відносини не відновились.

Спільне життя з відповідачем не склалося, часто виникали скандали, вони перестали розуміти один одного, вони мають різні погляди на життя. Подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Дітей не мають. Основною причиною розлучення є схильність чоловіка др. Правопорушень, злочинів. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені у березні 20221 року.

Примирення між нею та ОСОБА_2 є неможливим. Крім того, ОСОБА_2 відбуває покарання в місцях позбавлення волі, відповідно до вироку Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 15.03.2021 року (справа № 695/82/20).

Просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 22.02.2020 року у Черкаському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 224. Після розірвання шлюбу залишити прізвище ОСОБА_3 . Судові засідання проводити без її участі.

Ухвалою судді Чорнобаївського районного суду м. Черкаси від 26.09.2022 року вказана заява передана до Соснівського районного суду м. Черкаси для розгляду за підсудністю.

Ухвалою судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 02.11.2022 року відкрито провадження у даній справі.

Заявниця в судове засідання не з`явилась, в прохальній частині позовної заяви просила судові засідання проводити без її участі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 , який відбуває покарання у державній установі «Житомирська виправна колонія № 4», про дату, час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином, будь-яких заяв чи клопотань не надав.

За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи.

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, доводи поданої сторонами заяви, оцінивши наявні у справі докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного.

У відповідності до ч. 3 ст. 293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Як вбачається з матеріалів справи 22 лютого 2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб, який зареєстрований Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 224.

Від шлюбу у заявників дітей немає.

На даний час ОСОБА_2 відбуває покарання в місцях позбавлення волі відповідно до вироку Каніваського міськрайонного суду Черкаської області від 15,03.2021 року (справа № 685/82/20).

Судом встановлено, що сімейні стосунки між сторонами не склалися, сім`я розпалась через втрату взаєморозуміння та різних поглядів на життя, сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України).

Згідно положень ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11 зазначено, що охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких заявник наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, ОСОБА_2 відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали не можливим, поновлювати сімейно-шлюбні відносини подружжя наміру не має, а тому заява ОСОБА_4 про розірвання шлюбу з чоловіком, засудженим до позбавлення волі підлягає задоволенню.

Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, тому заява підлягає задоволенню.

Згідно ч.2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Керуючись ст. ст. 36, 51, 104, 112, 114 Сімейного кодексу України ст.ст. 2, 10, 76, 77-80, 89, 263-265, 293, 294, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа: ОСОБА_2 про розірвання шлюбу в порядку окремого провадження з особою, яка відбуває покарання в місцях позбавлення волі, задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 22 лютого 2020 року зареєстрований Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 224.

При реєстрації розірвання шлюбу залишити заявнику шлюбне прізвище « ОСОБА_3 ».

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу (п.15 Розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України).

Головуючий: В.А. Романенко