441/1365/22 2/441/657/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2022 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючої, судді Ференц О.І.

за участю секретаря судових засідань Пеленської Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городок за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Городоцької міської ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

22.09.2022 представник позивача звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка до дня смерті була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 . Батько позивача ОСОБА_4 , доглядав за подружжям ОСОБА_5 , оскільки вони не мали своїх дітей, чоловік ОСОБА_3 - ОСОБА_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батько позивача успадкував належний ОСОБА_3 будинок в АДРЕСА_1 за заповітом, оскільки фактично спадщину прийняв, що підтверджується довідкою Городоцької міської ради № 246 від 01.08.2022.

Батько позивача помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Позивач спадщину фактично прийняв, оскільки проживав та був зареєстрований з батьком станом на момент його смерті у житловому будинку АДРЕСА_1 . Інший спадкоємець за законом майна ОСОБА_4 ОСОБА_2 , на спадкове майно батька не претендує, не заперечує, щоб таку оформив на себе позивач. Однак після звернення до приватного нотаріуса Павлишин Х.М. з`ясувалося, що батько позивача за життя належним чином не зареєстрував право власності на успадкований після смерті ОСОБА_3 житловий будинок, що унеможливлює оформлення позивачем своїх спадкових прав на таке майно в нотаріальному порядку.

З огляду на наведені обставини просила суд ухвалити рішення, яким визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами на АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач та його представник в в судове засідання не з`явилися, від представника надійшла письмова заява про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять позов задоволити.

Представник відповідача Городоцької міської ради Львівської області, в судове засідання не з`явився, проте подав письмові пояснення по суті справи, в яких позов визнав та просив про розгляд справи у його відсутності (а.с.49-51).

Третя особа ОСОБА_2 , в судове засідання не зявилася, подала письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, заявлений ОСОБА_1 позов підтримує та просить його задоволити (а.с.56).

Беручи до уваги письмову заяву про визнання позову представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підставний, підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно даних погосподарських книг Добрянської сільської ради народних депутатів на 1996-2000 останнім членом колгоспного двору АДРЕСА_2 була ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.34). Чоловік ОСОБА_3 ОСОБА_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.34). Згідно довідки виконавчого комітету Добрянської сільської ради Городоцького району Львівської області № 111 від 16.08.1997 ОСОБА_4 дійсно проживав з ОСОБА_6 до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.33).

Довідкою Самбірського МБТІ № 667 від 10.06.2022 стверджується, що згідно записів у реєстрових книгах та матеріалах інвентаризаційних справ Самбірського МБТІ право власності на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 не зареєстровано (а.с.28). Аналогічна за змістом інформація міститься і у довідці КП «Городоцьке бюро технічної інвентаризації» № 91 від 19.09.2022 (а.с.29).

Згідно даних технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами на АДРЕСА_1 , такий до 1939 року забудови (а.с.24-27).

26.12.1996 ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Добрянської сільської ради Городоцького району Львівської області Гасюк Н.С. і зареєстрований в реєстрі за № 25, яким усе належне їй майно заповіла ОСОБА_4 (а.с.14). ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.34). Згідно довідки Городоцької міської ради Львівської області № 245 від 01.08.2022 ОСОБА_3 до дня смерті постійно проживала і була зареєстрована в АДРЕСА_1 , на день смерті разом з нею зареєстрованих осіб не було, але проживав без реєстрації ОСОБА_4 , 1958 р.н. (а.с.30). Згідно довідки Городоцької міської ради Львівської області № 246 від 01.08.2022 ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_3 , яка померла НОМЕР_1 , доглядав за житловий будинком АДРЕСА_1 (а.с.32).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Градівка Городоцького району Львівської області (а.с.13). ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 22.03.2001 і по даний час зареєстрований в будинку АДРЕСА_1 (а.с.7). Згідно потворно виданого свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 06.09.2022 батьком ОСОБА_1 є ОСОБА_4 (а.с.10).

Як вбачається із довідки Городоцької міської ради Львівського району Львівської області № 158 від 30.05.2022 станом на час смерті ОСОБА_4 разом з ним були зареєстровані співжителька ОСОБА_7 , дочка співжительки ОСОБА_8 , син ОСОБА_1 , та дочка ОСОБА_2 (а.с.31).

Постановою приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Павлишин Х.М. від 08.09.2022 ОСОБА_1 відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті його батька ОСОБА_4 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на це майно (а.с.15). Згідно Витягу зі Спадкового реєстру № 69975177 від 08.09.2022 спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилася. ОСОБА_9 на спадкове майно, яке залишилося після смерті її батька ОСОБА_4 (а.с.11-12), не претендує, не заперечує проти задоволення позову ОСОБА_1 , про що подала письмову заяву в суд (а.с.56)

Відповідно до наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року № 127 «Про затвердження Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна» з подальшими змінами та доповненнями не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 5 серпня 1992 року. Відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, який затверджено Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства № 91 від 24.06.2011р., документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992р. індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Крім того, згідно ч.3 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:

1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;

2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як роз`яснено у п.1 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК в редакції 2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004р.. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати, застосовується чинне на той час законодавства, зокрема, відповідні правила ЦК 1963р., у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Згідно ст.524 ЦК України в редакції 1963р., яка діяла на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 , спадкоємство здійснюється за законом та за заповітом.

Згідно ст.549 ЦК України в редакції 1963р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Таким чином, оскільки батько позивача ОСОБА_4 , був спадкоємцем за заповітом майна ОСОБА_3 , постійно проживав з нею на час її смерті, після відкриття спадщини доглядав за будинком, в якому згодом і зареєструвався, він вважається таким, що спадщину прийняв в порядку ст.549 ЦК України в ред.1963.

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За положеннями ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 цього кодексу. Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 5 ст.1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно вимог ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Оскільки ОСОБА_1 фактично прийняв спадщину за законом після смерті свого батька - ОСОБА_4 , якому правомірно належало будинковолодіння АДРЕСА_1 , оскільки він спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 прийняв, що підтверджується матеріалами справи, інший спадкоємець першої черги спадкування за законом майна ОСОБА_4 ОСОБА_2 , не заперечує проти прийняття спадщини після смерті її батька братом позивачем у справі, а відсутність правовстановлюючих документів на спірне майно унеможливлює позивачу прийняття спадщини в нотаріальному порядку, суд приходить до переконання про необхідність визнання за ним права власності на спірне будинковолодіння.

На підставі викладеного, керуючись ст. 524, 549 ЦК України в ред.1963, ст.346, 1217, 1258, 1268-1269 ЦК України, ст.ст.5, 10, 18-19, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами на АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Головуючий Ференц О.І.