печерський районний суд міста києва
Справа № 757/3734/22-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2022 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Остапчук Т.В.,

при секретарі - Луста В.І

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку рлзовного (загального) провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої рішенням та діями органів досудового слідства та суду, що порушують права позивача,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди, посилаючись на те що у зв`язку з незаконним рішенням та діями органу досудого розслідування та суддями, які порушили право на доступ до суду та «на ефективний засіб правового захисту в Національному органі» в результаті чого незаконна по сутті постанова судді Миколаївського апеляційного суду ОСОБА_2 від 05.02.2018 року у справі №33/784/61/18 вступнила в законну силу, тому позивач вважає, що за рахунок коштів державного бюджету йому необхідно сплатити моральну шкоду в розмірі 1 500 00,00 грн. Позивач зазначив, що суддя Миколаївського апеляційного суду ОСОБА_2 постновою від 05.02.2018 року у справі №33/784/61/18 відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , який є уповноваженою особою ТОВ «Роскосметика» на роботу з митницею, про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 05.01.2018 року у справі №490/9777/17 про адміністративне правопорушення, винесеної на підставі протоколу про порушення итних правил №0187/50400/17 від 01.11.2017 року, складеного Мколаївською митницею Державної фіскальної служби україни, якою позивача було визнано винним у вчиненні адмінітстивного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.483 Митного кодексу України, з накладенням на нього адмінітсативного стягнення у вигляді штрафу та конфіскації товару. Тому моральна шкода заподіяна позивачу, яку він бажає стягнути з державного бюджету становить 1 500 000 грн.

Ухвалою суду від 26.01.2022 року відкрито провадження у справі в порядку позовного (загального) провадження.

Ухвалою суду від 21.07.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті

Позивач в судове засідання не з"явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у відсутність.

Представники відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного.

Встановлено, що позивач, посилаються в позовній заяві на те що державним органом, йому була спричинена моральна шкода, яку оцінює у розмірі 57 000 100,00 грн. Представник відповідача в своєму відзиві зазначив настпне, що як вбачається з позовної заяви, постановою Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві від 15.04.2020 кримінальне провадження від 22.04.2019 № 0000924 відносно судді Апеляційного суду Миколаївської області ОСОБА_2 закрито.

Відносно суддів Заводського районного суду м. Миколаєва та Херсонського апеляційного суду кримінальні провадження не відкривалися.

Крім того, відповідно до статті 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Особи мають право оскаржити судове рішення до судів вищої інстанції в порядку та з підстав, визначених у процесуальному законодавстві. Законодавство дає особі можливість повною мірою реалізувати своє право на оскарження судового рішення.

Аналогічну позицію висловлено у пункті 57 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів, де зазначено, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» виключне право перевірки законності та обгрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв із таким предметом.

Таким чином, у Позивача відсутні підстави для відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок постановлення процесуального рішення суду. На сьогоднішній день не існує жодного судового рішення, яким би дії Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві були визнані незаконними. Таким чином, вимоги позивача щодо відшкодування моральної шкоди є безпідставними та необгрунтованими, оскільки відсутні правові підстави для їх задоволення. Також необгрунтовано пред`явлені вимоги щодо відшкодування моральної шкоди у сумі 1 500 000,00 гри, не зрозуміло з яких міркувань виходив позивач, оцінюючи шкоду в такому розмірі.

Статтею 56 Конституції України закріплено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно ст. 12 ЦПК України Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, шкода завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За положеннями ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана неправомірними рішеннями , діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.6 ст.1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої, ніж передбачені в частинах 1-5 цієї норми , незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання , попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду відшкодовується на загальних підставах, передбачених нормами ст.ст.1166,1167 УК України.

Відповідно до абзацу 9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного суду N 5 від 25.05.2001 , розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1,2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Позивачами не надано доказів підтвердження факту матеріальної шкоди та моральних страждань, за яких обставин і якими діями (бездіяльністю) вони завдані, ступінь вини заподіювача, яких моральних страждань зазнав, в якій грошовій сумі та з чого при цьому виходить. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, позовні вимоги не знайшли своє підтвердження, не обґрунтовані, не встановлено що спричинено матеріальну та моральну шкоду позивачам , та не підлягають задоволенню. Керуючись ст. 56 Конституції України, ст.ст. 23, 1166, 1167 1176 ЦК України, ст.ст. 2, 3, 7, 10, 11, 12, 13, 76, 77, 78, 79, 81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до Держави України в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої рішенням та діями органів досудового слідства та суду, що порушують права позивача- відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту.

Дата складання повного тексту 04.10.2022 року.

Суддя Остапчук Т.В.