Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

Головуючої судді Хамник М.М.,

за участі секретаря судового засідання - Івашко Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк «Львів» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач Акціонерне товариство Акціонерно-комерційний банк «Львів» звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №02835/105/2018 від 14.03.2018 в розмірі 92167,01грн., з яких: 75 771,64 грн. - сума заборгованості за кредитом, 16 395,37 грн. - сума заборгованості за відсотками та просить звернути стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки, посвідчений 22.03.2018 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Хребтань Н.М. та зареєстрований в реєстрі за №262, а саме: торгові та виробничі приміщення по виробництву поліграфічної продукції після реконструкції власних вбудованих приміщень (літ.В), загальною площею 190,2 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором. Встановити спосіб реалізації нерухомого майна - предмета іпотеки шляхом проведення електронного аукціону предмета іпотеки у межах процедури виконавчого провадження із визначенням початкової ціни предмета іпотеки при примусовому виконанні рішення суду на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позичальник, ОСОБА_1 , систематично не виконує взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором №02835/105/2018 від 14.03.2018 у зв`язку з чим позивач, керуючись положеннями ст. 1050 Цивільного кодексу України та умовами Кредитного договору, набув право вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших платежів за Кредитним договором.

Зважаючи на викладене, а також те, що позичальник є відмінною від особи іпотекодавця, позивач просить одночасного звернути стягнення на предмет іпотеки у визначений спосіб суму заборгованості з позичальника.

Ухвалою суду від 07.04.2022 відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 06.06.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, разом з тим у прохальній частині позову просив здійснювати розгляд справи без його участі, проти заочного рішення не заперечує.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, хоча були повідомлені належним чином про час та місце його проведення. Про причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи, що відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, але не з`явились в судове засідання без повідомлення причин, правом подання відзиву на позов не скористались і позивач не заперечував проти заочного вирішення справи, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 14.03.2018 між Публічним акціонерним товариством Акціонерно-комерційний банк «Львів», правонаступником якого є Акціонерне товариство Акціонерно-комерційний банк та ОСОБА_1 (Позичальником) укладено Кредитний договір № 02835/105/2018.

Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, Банк надає Позичальнику кредит у сумі 150 000,00грн. на строк до 13.03.2023.

Згідно із п. 3.2 Кредитного договору, за користування кредитом Позичальник сплачує Банку 21,6% річних. Згідно п. 3.1 Кредитного договору, Позичальник сплачує Банку, в порядку та строки, визначені цим Договором комісію за адміністрування кредиту, що нараховується та сплачується щомісячно в розмірі 0,1% від суми отриманого кредиту.

Прийняті на себе зобов`язання по Кредитному договору Банк виконав у повному обсязі, надавши Позичальнику кредит на суму, що зазначена в п. 1.1 Кредитного договору. Факт отримання кредиту підтверджується меморіальним ордером № 344542 від 22.03.2018.

Відповідно до п. 5.1 Кредитного договору, Позичальник зобов`язаний повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені Кредитним договором та/або додатками до нього. Повернення суми кредиту та нарахованих доходів здійснюється щомісячно згідно Додатку 1 до кредитного договору, не пізніше останнього робочого дня поточного місяця (п. 5.2 Кредитного договору).

Згідно з п. 3.7 Кредитного договору, Позичальник сплачує проценти щомісяця до дня повернення кредиту, але не пізніше останнього робочого дня місяця, за який нараховані проценти.

Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1ст. 626 ЦК України).

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Визначення поняття зобов`язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно вимог п. 1 ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Тож, в силу положень Цивільного кодексу України договірні зобов`язання є обов`язковими для виконання сторонами у порядку та у строк, визначений відповідним договором, або законом.

За приписами ст.ст. 3, 629 Цивільного кодексу України цивільне законодавство ґрунтується на принципах справедливості, добросовісності та розумності і передбачає обов`язковість виконання договірних зобов`язань.

Відповідно до статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

В силу приписів ст. 204 ЦК України діє презумпція дійсності правочину.

Як вбачається з матеріалів справи, сторонами було досягнуто домовленості з усіх істотних умов договору шляхом підписання тексту договору укладеного в простій письмовій формі, що відповідає вимогам законодавства.

Кредитний договір був підписаний позичальником власноруч, що підтверджує обізнаність та згоду з його умовами.

Сторони погодили між собою умови договору, відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, про що свідчать їх підписи на договорі.

У відповідності до ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Оскільки судом встановлено, що відповідач не виконав зобов`язання, передбачені кредитним договором у строк, встановлений цим договором, суд вважає, що у відповідності до ч.1 ст. 612, ст. 610 ЦК України його слід вважати таким, що прострочив виконання зобов`язання.

Зазначене також свідчить про порушення позичальником умов договору, а також вимог ст. 525 ЦК України, які встановлюють неприпустимість односторонньої відмови від виконання зобов`язань.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Пунктом 2.3.3 Кредитного договору передбачено, що Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших платежів за Кредитним договором, у разі несвоєчасної сплати процентів та/або повернення суми кредиту (частини кредиту).

Окрім цього, відповідно до п. 2.3.4 Кредитного договору, Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших платежів за Кредитним договором у разі невиконання Позичальником (Заставодавцем, Поручителем, Майновим поручителем, Гарантом) зобов`язань, передбачених цим Договором та/або договорами, якими забезпечується виконання зобов`язань за Кредитним договором.

Згідно п. 5.9 Кредитного договору, Позичальник зобов`язаний впродовж 30 календарних днів (а за кредитом, забезпеченим іпотекою, та за кредитом на придбання житла - 60 календарних днів) з моменту отримання письмової вимоги Банку, достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за Кредитним договором.

У зв`язку з тим, що Позичальник систематично не виконує взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором у визначені Кредитним договором терміни, Позивач, відповідно до положень ст.1050 Цивільного кодексу України та умов кредитного договору, набув право вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших платежів за кредитним договором.

22.03.2018 року з метою забезпечення виконання зобов`язань Позичальника по Кредитному договору, між ПАТ АКБ «Львів» та ОСОБА_2 Іпотекодавець, (Майновий поручитель) укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Хребтань Н.М. та зареєстрований в реєстрі за №262, згідно якого іпотекодавець передав в іпотеку Банку належне йому на праві приватної власності нерухоме майно, а саме: торгові та виробничі приміщення по виробництву поліграфічної продукції після реконструкції власних вбудованих приміщень (літ.В), загальною площею 190,2 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого 18.07.2012 приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Гудковою Н.В., зареєстрованого в реєстрі за № 211 та зареєстрованого 18.07.2012р. в Державному реєстрі правочинів за № 5106932 та зареєстрованого 20.07.2012р. в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, реєстраційний номер: 15643575, номер запису: 1016 в книзі: дод.7. Державну реєстрацію права власності проведено 19.03.2018р. приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Хребтань Н.М., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, номер запису про право власності: 25360783.

Узгоджена заставна вартість Предмету іпотеки визначена Сторонами в сумі 336 800,00 грн. (п.1.4 Договору іпотеки).

Відповідно до п.3.1.4 Договору іпотеки, Іпотекодержатель має право, у випадку невиконання/неналежного виконання Іпотекодавцем та/або Позичальником зобов`язань за Договором іпотеки та/або за Кредитним договором, достроково звернути стягнення на Предмет іпотеки і порядку, передбаченому розділом 5 цього Договору, та за рахунок вирученої від реалізації Предмета іпотеки суми, переважно перед іншими кредиторами, задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи повернення суми кредиту, сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, пов`язаних з реалізацією Предмета іпотеки.

Відповідно до п. 5.1 Договору іпотеки, у разі порушення Позичальником зобов`язань за Основним зобов`язанням та/або Іпотекодавцем умов Договору іпотеки, Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на Предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення, Іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до п. 5.2 Договору іпотеки, Іпотекодержатель набуває права звернення стягнення на Предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов`язання, якщо у момент настання строку виконання Позичальником хоча б однієї з умов Основного зобов`язання, вона не буде виконана, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений Основним зобов`язанням строк суми кредиту, та/або при несплаті або частковій несплаті у встановлені Основним зобов`язанням строки сум процентів; та/або при несплаті або частковій несплаті у встановлені Основним зобов`язанням строки сум неустойки (пені, штрафних санкцій).

Відповідно до п. 5.4 Договору іпотеки, звернення стягнення на Предмет іпотеки за цим Договором на розсуд Іпотекодержателя може здійснюватись на підставі, зокрема, рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

У разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом (ч.1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку»).

У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону (ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку»).

Згідно із ч. 4 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються:

загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки;

опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя;

заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності);

спосіб реалізації предмета іпотеки;

пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки.

У разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронного аукціону ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Як установлено з матеріалів справи позивачем направлявся лист відповідачам з вимогою погасити заборгованість за Кредитним договором, що підтверджується копією листа-вимоги № 873/0-20 від 02.09.2021р., накладними №№ 814, 830, 822; фіскальними чеками від 07.09.2021 та описами вкладення у цінний лист, однак вимоги позивача залишилась без відповідного реагування.

Станом на 23.11.2021 заборгованість позичальника по Кредитному договору складає 92167,01 грн., з яких: 75 771,64 грн. - сума заборгованості за кредитом, 16 395,37 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Відповідно до п. 9 Постанови №5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що -виникають із кредитних правовідносин», право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК).

У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону (ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку»).

Вищенаведені обставини підтверджують факт неналежного виконання Відповідачами зобов`язань по кредитному договору, що дає право на дострокове стягнення заборгованості по кредиту та право на звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до статті 229 ЦПК України докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереcи фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 2 ЦПК України.

У свою чергу відповідачі не скористались своїм правом щодо подання суду доказів та можливого доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі, з підстав та мотивів викладених вище.

Згідно з вимогами ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову з відповідачів слід стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі по 2270грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4 7, 10, 49, 76, 79, 211, 228, 244, 258 259, 264, 265, 276, 354 ЦПК України, ст.ст. 549, 625, 1046, 1049, 1052 ЦК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов Акціонерно-комерційний банк «Львів» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк «Львів» заборгованість за Кредитним договором №02835/105/2018 від 14.03.2018 в розмірі 92167,01 грн. (дев`яносто дві тисячі сто шістдесят сім гривень 01 копійка), з яких: 75 771,64 грн. - сума заборгованості за кредитом, 16 395,37грн. - сума заборгованості за відсотками.

Звернути стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки, посвідченим 22.03.2018 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Хребтань Н.М. та зареєстрованим в реєстрі за №262, а саме:

- торгові та виробничі приміщення по виробництву поліграфічної продукції після реконструкції власних вбудованих приміщень (літ.В), загальною площею 190,2 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого 18.07.2012р. приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Гудковою Н.В., зареєстрованого в реєстрі за №211 та зареєстрованого 18.07.2012р. в Державному реєстрі правочинів за №5106932 та зареєстрованого 20.07.2012р. в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, реєстраційний номер: 15643575, номер запису: 1016 в книзі: дод.7. Державну реєстрацію права власності проведено 19.03.2018р. приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Хребтань Н.М., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, номер запису про право власності: 25360783,

в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) перед Акціонерним товариством Акціонерно-комерційний банк «Львів» (AT АКБ «Львів») (код в ) за Кредитним договором № 02835/105/2018 від 14.03.2018р. у розмірі 92 167,01 грн. (Дев`яносто дві тисячі сто шістдесят сім гривень 01 копійка), з яких: 75 771,64 грн. - сума заборгованості за кредитом, 16 395,37 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Встановити спосіб реалізації нерухомого майна - предмета іпотеки шляхом проведення електронного аукціону предмета іпотеки у межах процедури виконавчого провадження із визначенням початкової ціни предмета іпотеки при примусовому виконанні рішення суду на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій;

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк «Львів» витрати, понесені по сплаті судового збору по 2270 (дві тисячі двісті сімдесят гривень) грн. з кожного.

Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. ст.284-285 ЦПК України.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Закарпатського апеляційного суду до або через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Сторони у справі:

Позивач: Акціонерне товариство Акціонерно-комерційний банк «Львів» (AT АКБ «Львів»). Адреса: 79008, м. Львів, вул. Сербська, 1; код в .

Відповідачі: ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_2 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повне рішення складено 26.07.2022.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області М.М.Хамник