Провадження №2/523/322/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2022 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Малиновського О.М.

за участю секретаря Славинського А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, у місті Одеса, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи без самостійних вимог Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гребенюк І.М. про визнання недійсною заяву про скасування заповіту, визнання недійсним заповіту,

ВСТАНОВИВ

І . Зміст вимог та заперечень учасників справи.

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовними вимогами в яких просить:

визнати недійсною заяву ОСОБА_3 від 22.07.2020р. № 64660755, яка зареєстрована в реєстрі за №690, нотаріальний бланк НОН №738348 про скасування заповіту від 27.08.2019р., зареєстрованого в реєстрі за №2657, нотаріальний бланк НОА 248959;

визнати недійсним заповіт (НОН 738376), посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гребенюк І.М. 24.07.2020р. за реєстровим №720 складений на ім`я ОСОБА_2 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який за життя залишив на ім`я ОСОБА_1 заповіт від 27.08.2019р. Позивач у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. З спадкової справи ОСОБА_1 дізналась, що ОСОБА_3 24.07.2020р. склав новий заповіт на ім`я ОСОБА_2 , а також 22.07.2020р. скасував заповіт від 27.08.2019р., складений раніше на ім`я ОСОБА_1 , в зв`язку з чим остання не може успадкувати майно після смерті ОСОБА_3 .

ОСОБА_1 стверджує, що до кінця 2020р. вона постійно контактувала з ОСОБА_3 , який наголошував про складання на її ім`я заповіту, і така інформація була ним озвучена в листопада-грудні 2020р., тобто після скасування заповіту та складання нового. В зв`язку з чим ОСОБА_1 стверджує, що заява про скасування складеного на її ім`я заповіту, а також новий заповіт, складений на ім`я ОСОБА_2 , були підписані не ОСОБА_3 , а іншою особою після смерті останнього, з метою привласнення його майна, що стало наслідком здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000106 від 16.03.2021р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України. ОСОБА_1 вважає, що оскільки скасування заповіту від 27.08.2019р. не було наслідком волевиявлення спадкоємця і не відповідало внутрішній волі ОСОБА_3 , то заява про скасування від 22.07.2020р. підлягає визнанню недійсною на підставі статті 215 ЦК України. Таким чином, ОСОБА_1 вважає, що вона, як заінтересована особа, має право на звернення до суду із позовом про визнання недійсними заяви про скасування заповіту від 22.07.2020р. та заповіту від 24.07.2020р., складеного на ім`я ОСОБА_2 , оскільки у випадку скасування зазначених правочинів, вона одержує право на спадкування за складеним на її ім`я заповітом від 27.08.2019р. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду.

Від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому вона просить відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на його безпідставність. Так, ОСОБА_2 зазначає, що заповіт від 27.08.2019р., який на думку ОСОБА_1 був складений ОСОБА_3 на її ім`я, був складений на ім`я ОСОБА_2 , а не на користь ОСОБА_1 . При цьому твердження ОСОБА_1 про складання заповіту від 28.07.2019р. не відповідають дійсності, так як заповіт був складений 27.08.2019р. За твердженнями ОСОБА_2 права ОСОБА_1 спірними актами жодним чином не порушені, так як визнання їх недійсними не породжує для ОСОБА_1 правових наслідків. Звертаючись до суду з позовними вимогами ОСОБА_1 не вірно обрала спосіб захисту, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Крім того, ОСОБА_2 зазначає, що з 18.12.2018р. вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 . Після розірвання шлюбу вони продовжили проживати однією сім`єю. Під час свого життя ОСОБА_3 видавав на ім`я ОСОБА_2 нотаріально посвідченні довіреності з метою його представництва у житлово-будівельних кооперативах, з питань укладання договорів про відступлення права вимоги, виступати від його імені та в його інтересах пов`язаних із входженням до складу Асоційованих членів ОК «Чорноморська Рив`єра 2016». Наявність вказаних обставин вказує на вислав своєї дійсної волі та волевиявлення ОСОБА_3 під час складання заповіту на ім`я ОСОБА_2 . Разом з тим, ОСОБА_2 стверджує, що під час життя ОСОБА_3 між ним та ОСОБА_1 виникали постійні конфлікти, які були наслідком неодноразових спорів в судах, в тому числі і в період листопад-грудень 2020р., у якому, за твердженням ОСОБА_1 , ОСОБА_3 висловлював своє бажання скласти на її ім`я заповіт.

Відповідь на відзив від ОСОБА_1 та її представників до суду не надходило.

ІІ. Клопотання та інші процесуальні рішення в справі.

Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 17.09.2021р. було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 17.09.2021р., за клопотанням представника позивача ОСОБА_4 , були витребуванні копія спадкової справи до майна ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , копія заповіту від 28.07.2019р., а також документи залучені до матеріалів кримінального провадження.

09.11.2021р. до суду надійшов відзив на позовні вимоги.

25.01.2021р. до суду надійшла відповідь зі слідчого управління ГУНП в Одеській області на виконання ухвали суду від 17.09.2021р.

28.01.2022р. до суду надійшла відповідь від приватного нотаріуса Гребенюк І.М. та копія спадкової справи до майна ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 01.06.2022р. було закрито підготовче провадження у справі з призначенням розгляду справи за участю сторін.

Ухвалою суду від 31.10.2022р., проголошеною судом без видалення до нарадчої кімнати, було відмовлено в задоволені клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_5 у витребуванні доказів.

ІІІ. Позиції сторін.

ОСОБА_1 в призначені судові засідання не з`явилась. Її представник ОСОБА_5 у судовому засіданні пред`явлені позовні вимоги підтримав, просить задовольнити.

ОСОБА_2 в судові засідання не з`явилась. Її представник ОСОБА_6 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Гребенюк І.М. в судове засідання не з`явилась. Про час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

Суд, заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Так, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 (копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ) (т.2 а.с.48).

За заявою ОСОБА_2 від 08.01.2021р. про прийняття спадщини за заповітом, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гребенюк І.М. була заведена спадкова справа №03/2021 до майна ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Із заявами від 13.01.2021р. та від 29.05.2021р. про прийняття спадщини за заповітом до приватного нотаріуса Гребенюк І.М. також звернулась ОСОБА_1 (т.2 а.с.65,107).

Судом встановлено, що 27.08.2019р. ОСОБА_3 був складений заповіт за умовами якого на випадок свої смерті він заповідав все належне йому майно ОСОБА_2 . Заповіт був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гребенюк І.М. 27.08.2019р., реєстровий № 2657 (т.1 а.с.166).

За заявою від 22.07.2020р., яка була посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гребенюк І.М., реєстровий № 690, ОСОБА_3 скасував заповіт від 27.08.2019р., реєстровий номер 2657, про що нотаріусом було проведено реєстрацію в Спадковому реєстрі скасування заповіту 22.07.2020р. (т.1 а.с.168,169).

Крім того, з копії матеріалів спадкової справи убачається, що за життя ОСОБА_3 24.07.2020р. склав заповіт за умовами якого усе майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, та взагалі усе те, що на день його смерті буде йому належати та на що він за законом матиме право заповідав ОСОБА_2 . Також, вказаним заповітом ОСОБА_3 висловлюючи свою волю скасував всі попередні заповіти, що були складені від його імені, а також позбавив права спадкування: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . Заповіт був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гребенюк І.М. 24.07.2020р., реєстровий № 720 (т.2 а.с.50).

Також, приватним нотаріусом Гребенюк І.М. було повідомлено суд, що нею, як нотаріусом, взагалі не посвідчувались заповіти від імені ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_1 (т.2 а.с.46).

Висновком експерта № 21-2625 проведеного Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз 20.12.2021р. на підставі постанови слідчого від 30.04.2021р. за матеріалами досудового розслідування № 0000106, було встановлено, що рукописний запис «Мною прочитано вголос, текст мною прочитан и понятен, с моих слов записано верно» у наданому на експертизу примірнику заповіту від 24.07.2020р., реєстровий номер 720 (бланк НОН 738376), складеному від імені ОСОБА_3 , розміщений нижче друкованого тексту «За особистим бажанням заповідача текст цього заповіту з його слів виготовлено за допомогою комп`ютерної техніки та прочитано особисто заповідачем вголос» виконаний ОСОБА_3 .

Рукописний запис «( ОСОБА_3 )» у наданому на експертизу примірнику заповіту від 24.07.2020р. реєстровий номер 720, (бланк НОН 738376), складеному від імені ОСОБА_3 , розміщений в графі «Підпис», виконаний ОСОБА_3 .

Підпис від імені ОСОБА_3 у наданому на експертизу примірнику заповіту від 24.07.2020р. реєстровий номер 720, (бланк НОН 738376), складеному від імені ОСОБА_3 , розміщений в графі «Підпис», виконаний самим ОСОБА_3 .

В силу ст.95,102,104 ЦПК України, представлений висновок оцінюється судом, як письмовий доказ, оскільки призначення та проведення експертизи відбувалось в межах кримінального провадження, а не даної цивільної справи.

Постановою слідчого СУ ГУНП в Одеській області від 24.12.2021р. кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000106 від 16.03.2021р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України було закрито у зв`язку з відсутністю складу злочину (т.2 а.с.33-36).

V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо аргументів наведених учасниками справи.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Між сторонами виникли правовідносини з приводу спадкування, які регулюються нормами ЦК України.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ст. ст. 1216 ч.1, 1217, 1220 ч.1, 1221 ч.1, 1222 ч.1, 1223 ч.ч.1-3 ЦК України).

Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто (стаття 1234 ЦК України).

Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем (абзац 1 частини другої статті 1247 ЦК України).

За приписами частини першої, другої та четвертої статті 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

У разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах.

Пунктом 5 Постанови пленуму ВСУ від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі недійсності нового заповіту чинність попереднього відновлюється лише у випадках, передбачених статтями 225, 231 ЦК України.

Ключовим питанням в розрізі даної цивільної справи та з урахуванням норм права, які регулюють виниклий між сторонами спір, є перш за все доведеність позивачкою порушення її спадкових прав укладеним заповітом від 24.07.2020р. та заяви про скасування заповіту від 27.08.2019р., як заінтересованою особою, а визнання недійсними вказаних актів буде наслідком успадкування ОСОБА_1 спадкового майна за заповітом та/або за законом після смерті ОСОБА_3 .

При цьому заінтересованою особою слід визнавати особу, яка набуває право на спадкування за законом або за заповітом після смерті спадкодавця.

В контексті завдань цивільного судочинства (статті 2 ЦПК України) звернення до суду є способом захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Тому особа повинна довести (а суд - встановити), що їй належать права, свободи або законні інтереси, за захистом яких вона звернулася до суду. Права, свободи та законні інтереси, які належать конкретній особі (особам) є предметом судового захисту.

Заінтересованість повинна мати правовий характер, який виявляється в тому, що рішення суду повинно мати правові наслідки для позивача, а також повинна мати об`єктивну основу. Юридична заінтересованість не випливає з факту звернення до суду, а повинна передувати йому.

Звертаючись до суду з позовними вимогами про визнання недійсними заповіту від 24.07.2020р. та заяви від 22.07.2020р. ОСОБА_1 стверджує, що вона є спадкоємцем за заповітом, а визнання таких недійсними надає їй право на успадкування майна ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Частина перша статті 1222 ЦК України визначає загальне поняття спадкоємців, зокрема, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Як було встановлено судом та підтверджено документально заповіт, складений ОСОБА_3 від 27.08.2019р. та ним скасований за заявою від 22.07.2020р., був укладений на користь ОСОБА_2 .

Таким чином, доводи позивачки про те, що ОСОБА_3 під час свого життя 27.08.2019р. залишив заповіт на її ім`я є безпідставними та документально спростовані під час розгляду справи.

Будь-яких достовірних доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_10 є спадкоємцем за заповітом та/або за законом з її боку суду надано не було.

Відсутність у ОСОБА_1 статусу спадкоємця після смерті ОСОБА_3 , крім іншого, підтверджується ухвалою Одеського апеляційного суду від 23.05.2022р. (справа №523/13996/21), якою було встановлена відсутність порушення прав ОСОБА_1 , як спадкоємця після смерті ОСОБА_3 ухваленим Суворовським районним судом м. Одеси рішенням від 21.10.2021р. за позовними вимогами ОСОБА_2 , яким розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зареєстроване 24.10.2019р., актовий запис №283 було визнано фіктивним.

Отже, позивач не зазнала жодного втручання в свої права або порушення охоронюваних законом інтересів, оскільки ані укладанням заповіту від 24.07.2020р., ані заявою про скасування заповіту від 22.07.2020р. не спричинено впливу саме на позивача, як спадкоємця, так як вона не є такою.

Само по собі звернення ОСОБА_1 до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 не свідчить, що вона набула статусу спадкоємця.

Встановлення відсутності матеріально-правової заінтересованості позивача є самостійною і достатньою підставою для відмови у задоволенні позову та не вимагає додаткового дослідження та надання оцінки доводам та аргументам, висловлених, як позивачкою у позовній заяві, так і відповідачкою у відзиві на позовну заяву. При цьому відсутність матеріально-правової заінтересованості ОСОБА_1 є підставою для відмови у задоволенні позову незалежно від правомірності чи неправомірності правочинів, вчинених спадкодавцем ОСОБА_3 під час свого життя.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що пред`явлені позовні вимоги є безпідставні, не доведені та такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі.

VІ. Судові витрати.

В силу статті 141 ЦПК України відмова у задоволенні позовних вимог виключає можливість стягнення з відповідача судового збору.

Керуючись ст.ст.12,13,76,141,158,259,263-265,268,279 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи без самостійних вимог Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гребенюк І.М. про визнання недійсною заяву про скасування заповіту, визнання недійсним заповіту залишити без задоволення у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 03.11.2022р.

Суддя