Єдиний унікальний номер 741/192/22
Провадження № 2/741/299/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 19 жовтня 2022 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря судового засідання Гордіної Н.О.,

позивача ОСОБА_1 та представника позивачів адвоката Гунька О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив:

Позивачі звернулися до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що вони в рівних частинах є власниками житлового будинку АДРЕСА_1 . З 1997 року відповідач проживала та була зареєстрована у вказаному будинку. У 1999 році відповідач залишила будинок та з того часу за місцем реєстрації не проживає та до будинку не з`являється. Відповідач добровільно залишила місце проживання, на проживання у будинку не претендує, вселятися не намагалася, особистих речей, а також речей повсякденного використання, які б їй належали, в будинку не має. Відповідач не цікавиться житлом, не виконує обов`язків наймача, пов`язаних з оплатою за користування житловим приміщенням та комунальних послуг. Вони (позивачі) самостійно несуть усі витрати по утриманню житла.

Позивачі просили суд визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивачів адвокат Гунько О.Ю. підтримали позовні вимоги з підстав, які зазначені у позовній заяві, та просили їх задовольнити. ОСОБА_1 надав суду пояснення, суть яких зводиться до того, що на даний час він проживає у будинку АДРЕСА_1 . Відповідач не проживає в цьому будинку, не ночує, власний речей в будинку не має, останній раз приїздила у 2004 році на похорон діда та баби.

У судове засідання позивач ОСОБА_2 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, не просив розгляд справи відкласти.

У судове засідання відповідач не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки до суду не повідомила, не просила розгляд справи відкласти.

Суд розглядає справу у загальному порядку у відсутності позивача ОСОБА_2 та відповідача за наявними у ній доказами, оскільки позивач ОСОБА_1 та представник позивачів адвокат Гунько О.Ю. заперечували проти проведення заочного розгляду справи та в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_4 дала показання, суть яких зводиться до того, що позивачів вона знає з дитинства, оскільки з 2006 року проживає по сусідству. За увесь час вона (свідок) бачила відповідача лише 3 рази, коли остання приїздила із запізненням на похорон до батька. Відповідач не хотіла спілкуватися з батьком, до нього та матері, яка була лежачою, не приїжджала.

Вислухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , представника позивачів - адвоката Гунька О.Ю., допитавши свідка, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що на рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 25 травня 2021 року у справі № 741/857/19 (провадження № 2/741/35/21), яке набрало законної сили, позивачі в рівних частинах є власниками житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 8-11).

З копій матеріалів справи (а.с. 13-14; 18) вбачається, що в житловому будинку АДРЕСА_1 зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_3 .

У судовому засіданні встановлено, що більше ніж пів року відповідач не проживає у житловому будинку за місце реєстрації, особистих речей у ньому не має, не сплачує комунальні платежі, що підтверджується поясненнями позивача ОСОБА_1 , показаннями свідка та матеріалами справи (а.с. 12).

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», при розгляді спорів, що не урегульовані житловим законодавством, суд застосовує норми цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Суд приймає до уваги той факт, що на час розгляду справи в суді відповідач не ставить питання ні про вселення, ні про зобов`язання позивачів не чинити перешкод в користуванні жилим приміщенням.

Таким чином, оцінюючи у сукупності докази по справі, суд знаходить достовірно встановленим, що відповідач вибула на постійне проживання в інше житлове приміщення, не проживає у будинку АДРЕСА_1 більше шести місяців, а тому втратила право користуватися цим житловим приміщенням з дня вибуття.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані на законі і підтверджені доказами, а тому підлягають задоволенню.

При зверненні до суду позивачі сплатили судовий збір в сумі 992,40 грн., що підтверджується квитанцією (а.с. 5).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в рівних частинах на користь позивачів підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 992,40 грн.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 319, 391 ЦК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України ст.ст. 141, 259, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП не встановлено, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , такою, що втратила право користуватися житловим будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП не встановлено, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судові витрати по сплаті судового збору в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП не встановлено, на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , судові витрати по сплаті судового збору в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Киреєв