Справа № 594/938/22
Провадження №2/594/341/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2022 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого Чир П.В.

з участю секретаря Козій Я.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, що стягуються на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з відповідача в її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 20.03.2019. Стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , в розмірі ј частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з часу присудження аліментів майновий стан дитини змінився, син поступив у вищий навчальний заклад, є студентом ІІ курсу Борщівського агротехнічного фахового коледжу, денного відділення, за рахунок державного бюджету. У зв`язку з чим збільшились витрати на проїзд, харчування за межами дому, приладдя та книги для навчання, взуття, одяг. Вона офіційно не працює, періодично їздить на заробітки за межі України, проте дохід який вона отримує є мінливий та не вистачає на утримання сина. На сьогодні син потребує більше 6000 грн в місяць.

Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 05 жовтня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

04 листопада 2022 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву про зміну розміру аліментів, в якому вказав, що на сьогодні, він сплачує аліменти на утримання сина в розмірі 1700 гривень щомісячно, згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 01.11.2022, виданого головних державним виконавцем Борщівського ВДВС у Чортківському районі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) заборгованість по аліментах становить 5116 гривень. Вказану заборгованість він допустив через відсутність роботи, а відповідно і коштів для оплати. Йому вкрай складно сплачувати, навіть таку суму через нестабільний та мінливий дохід. Для утримання сім`ї, сина та сплати аліментів він змушений регулярно користуватися кредитними коштами. Так, станом на 02.11.2022 заборгованість по кредиту становить 9500 гривень, що підтверджується довідкою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 02.11.2022 року. Він перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у шлюбі народився син ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 27.12.2018 Скала-Подільською селищною радою Борщівського району Тернопільської області. Згідно Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків від 02.11.2022 №1902-22-02738, за період з 1 кварталу 2021 року по 2 квартал 2022 року доходів він не отримував. Згідно Індивідуальних відомостей про застраховану особу, виданими 20.10.2022 останні відомості про роботу в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування датуються жовтнем 2019 року з ТзОВ «ПЕОПАРТ». З того часу, як і до того відомості відсутні. Отже, у нього, як платника аліментів, ні сімейний, ні матеріальний стан не змінився після прийняття Борщівським районним судом Тернопільської області рішення у справі № 594/63/19, яким визначено розмір аліментів на утримання сина, ОСОБА_3 , у сумі 1700 грн. щомісячно. Не змінився сімейний та матеріальний стан у позивачки також. Позивачка зазначає, що з часу присудження аліментів, майновий стан дитини змінився. Син подорослішав, у нього з`явилися свої вподобання, інтереси, своє бачення на світ, він став студентом Борщівського агротехнічного фахового коледжу, денного відділення, за рахунок державного бюджету. Вважає, що вказана обставина не підтверджує зміну матеріального стану дитини, оскільки він навчається на державній формі навчання. Позивачка жодними належними та допустимими доказами не підтвердила зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я його, як платника аліментів або її, як одержувача аліментів. Він розуміє свій обов`язок сплачувати аліменти, не має наміру ухилятися від такого, але сплата аліментів у розмірі, якому просить позивачка є для нього непосильною, оскільки його матеріальний стан не покращився. Не було змін і у сімейному стані, крім того на його утриманні перебуває ще одна неповнолітня дитина від іншого шлюбу. На підставі вищенаведеного просить у задоволенні позову відмовити.

Позивач ОСОБА_1 в зал судового засідання не прибула, подала до суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Відповідач ОСОБА_2 в зал судового засідання не прибув, подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти.

Рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 26.05.2015 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

Сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 ).

Рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 25.10.2018, стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 ( дві тисячі п`ятсот) грн щомісячно, з урахуванням індексу інфляції, починаючи з 10 вересня 2018 року і до досягнення ним повноліття. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 20.03.2019, зменшено розмір аліментів, визначений рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2018 року у справі №594/1048/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та ухвалено стягувати із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в сумі 1700,00 грн, щомісячно з урахуванням індексу інфляції, однак, не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий лист, виданий Борщівським районним судом Тернопільської області на виконання рішення суду від 25 жовтня 2018 року у справі №594/1048/18, відкликано з виконання.

Рішення є таким, що набрало законної сили.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої-другої статті 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 теж зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Вирішуючи питання про наявність підстав для зміни раніше встановленого розміру аліментів, суд виходить із наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 81 СК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 80 цього Кодексу достатніми є доказами, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять предмета доказування.

Звертаючись до суду із позовом про зміну (збільшення) розміру аліментів ОСОБА_1 посилається на те, що з часу присудження аліментів майновий стан дитини змінився, син поступив у вищий навчальний заклад, є студентом ІІ курсу Борщівського агротехнічного фахового коледжу, денного відділення, за рахунок державного бюджету. У зв`язку з чим збільшились витрати на проїзд, харчування за межами дому, приладдя та книги для навчання, взуття, одяг. Вона офіційно не працює.

На підтвердження наведеного ОСОБА_1 надала довідку видану Борщівським агротехнічним фаховим коледжем №264 від 01.09.2022, згідно якої ОСОБА_3 дійсно є студентом ІІ курсу даного вишу, денного відділення навчання за рахунок державного бюджету.

Позивач ОСОБА_1 на підтвердження того, що син проживає разом з нею надала довідку №76 від 12.09.2022 та акт №77 обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 12.09.2022, виданих Скала-Подільською селищною радою.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 нічим не довела обставини, передбачені ст.192 СК України (зміна майнового чи сімейного стану її та дитини, погіршення стану здоров`я дитини), які могли б стати підставою для перегляду визначеного судом розміру аліментів.

Стосовно посилань ОСОБА_1 на те, що у зв`язку з вступом сина до вищого навчального закладу, збільшились витрати на проїзд, харчування, одяг, взуття, книги та приладдя для навчання, позивач не надала жодних допустимих та належних доказів.

Суд враховує доводи відповідача ОСОБА_2 , що його майновий стан з часу винесення рішення про сплату аліментів не змінився, на підтвердження чого він подав відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 02.11.2022, згідно якої за період з 1 кварталу 2021 року по 2 квартал 2022 року інформація про доходи відсутня.

Згідно Індивідуальних відомостей про застраховану особу від 20.10.2022 ОСОБА_2 , звітний рік 2019, сума заробітку за 10 місяць 189,68 грн. Страхувальник ТОВ «ПЕОПАРТ».

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Позивачкою не надано суду доказів на підтвердження того, що позивач ОСОБА_1 відповідно до свого майнового становища має можливість сплачувати аліменти на утримання сина у збільшеному розмірі.

Отже, з урахуванням рівності обов`язку сторін щодо утримання дитини, з огляду на встановлені в судовому засіданні обставини у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зміну (збільшення) розміру аліментів на утримання дитини слід відмовити.

Судові витрати слід покласти на сторони в тій частині, в якій вони їх понесли.

На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 191, 192 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, що стягуються на утримання неповнолітньої дитини відмовити.

Судові витрати по справі покласти на сторони в тій частині, в якій вони їх понесли.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду з дня складення повного рішення суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , житель АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_4 .

Повне рішення складено 11 листопада 2022 року.

Головуючий Чир П. В.