Справа № 307/3241/20
Провадження № 22-ц/4806/1126/22
У Х В А Л А

про визнання неподаною та повернення апеляційної скарги

26 грудня 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого: судді Джуги С.Д.,

суддів: Мацунича М.В., Кондора Р.Ю.

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Матіко Роман Іванович, на рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 02 серпня 2022 року у складі судді Сойма М.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Тячівська района лікарня» Тячівської районної ради про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и в :

13 жовтня 2022 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Матіко Р.І., подала апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження, на рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 02 серпня 2022 року, повний текст якого складено 08 серпня 2022 року, яким у задоволенні заявленого позову відмовлено.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 25 жовтня 2022 року поновлено ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Матіко Р.І. строк на апеляційне оскарження рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 02 серпня 2022 року, а вищевказану апеляційну скаргу залишено без руху, у зв`язку з невідповідністю вимогам ст.356 ЦПК України, оскільки за подання апеляційної скарги не сплачено судовий збір.

Згідно ч.3 ст.3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

За правилом п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Згідно ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18) висловлено правову позицію про те, що пільга щодо сплати судового збору, передбачена п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку час вимушеного прогулу під час розгляду таких справ у всіх судових інстанціях.

Разом з цим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року, (справі № 755/12623/19, провадження № 14-47цс21) зробила висновок, що за пред`явлення вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, передбаченого ч.2 ст.235 КЗпП України позивачі звільняються від сплати судового збору в усіх судових інстанціях на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Як вбачається з матеріалів справи позивачкою ОСОБА_1 , заявлено позовні вимоги про: визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Апелянтом оскаржено рішення суду першої інстанції в повному обсязі.

Враховуючи вищенаведене, ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору в частині позовних вимог про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Однак, апелянт не звільнена від сплати судового збору в частині вимоги про стягнення моральної шкоди.

Таким чином апелянту (позивачу) необхідно було сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги в частині оскарження рішення щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди.

Так, залишаючи апеляційну скаргу без руху, апелянту було надано строк на протязі десяти днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків.

Згідно довідки про доставку електронного листа, представнику апелянта ОСОБА_1 - ОСОБА_2 доставлено копію ухвали від 25 жовтня 2022 року 31 жовтня 2022 року на вказану в апеляційній скарзі адресу.

Відповідно до ч.5 ст.130 ЦПК України, вручення судової повістки (поштового відправлення) представникові учасника справи, вважається врученням повістки (поштового відправлення) і цій особі.

Станом на сьогоднішній день, недоліки апеляційної скарги апелянтом не усунуто.

Будь-яких відомостей про неможливість у встановлений строк виконання вимог ухвали від апелянта не надходили.

З моменту подання апеляційної скарги, а саме з 13 жовтня 2022 року апелянт не цікавився про стан своєї апеляційної скарги та не вжив жодних заходів для того, щоб усунути недоліки, які були виявлені судом апеляційної інстанції під час її подачі.

Верховний Суд в ухвалі від 23 листопада 2021 року у справі №522/12850/21 (провадження № 61-18658ск21) зазначив, що зміст та перелік позовних вимог визначаються позивачем під час звернення до суду. Встановивши недоліки поданої апеляційної скарги (позовної заяви), суд в цілому залишає її без руху, і лише повне виконання вимог суду, викладених у мотивованій ухвалі про залишення апеляційної скарги (позову без руху), може мати правовим наслідком відкриття провадження у справі за таким позовом з усіма пред`явленими вимогами.

Відповідно до ч.2 ст.357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст.356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

З врахуванням того, що недоліки апеляційної скарги апелянтом не усунуто, відповідно до ст.ст.185, 357 ЦПК України, апеляційну скаргу слід визнати неподаною та повернути апелянту.

Керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Матіко Роман Іванович, на рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 02 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Тячівська районна лікарня» Тячівської районної ради про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди - визнати неподаною та повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, однак протягом тридцяти днів може бути оскаржена до Верховного Суду.

Головуючий:

Судді: