РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

21 липня 2022 року

м. Рівне

Справа № 569/11868/20

Провадження № 22-ц/4815/236/22

Рівненський апеляційний суд в складі суддів:

головуючого Боймиструка С.В,

суддів : Гордійчук С.О.,

Ковальчук Н.М.,

перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 21 грудня 2020 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 21 грудня 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 25.11.2021 року вище зазначену апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення допущених недоліків.

Примірник ухвали надіслано ОСОБА_1 за адресою, вказаною в апеляційній скарзі, але остання повернута суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Іншої адреси ОСОБА_1 у матеріалах справи не має.

Таким чином, станом на дату постановлення даної ухвали скаржник не усунув недоліки, про які зазначено в ухвалі суду про залишення апеляційної скарги без руху.

Верховний Суд у своїй постанові від 11.06.2021 р. у справі № 2-6236/11 висловив правову позицію, яка полягає у тому, що сам лише факт неотримання заявником поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки це зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надала суду таку адресу для направлення кореспонденції, вказавши її у своїй скарзі.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Отже, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Також належить зауважити, що ініціатором апеляційного провадження був ОСОБА_1 , який подав апеляційну скаргу ще у жовтні 2021 р., на момент постановлення цієї ухвали пройшло більше пів року з моменту подачі апеляційної скарги на рішення першої інстанції і більше року із моменту ухвалення рішення суду першої інстанції, і протягом цього часу апелянтом не вчинено жодних заходів для того щоб якомога скоріше дізнатися про стан своєї апеляційної скарги та усунути недоліки, які були виявлені судом апеляційної інстанції під час її подачі.

Частиною 2 ст.43 ЦПК України передбачено, що учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися своїми процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. (ч. 1 ст. 44 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» сформував позицію про те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany) наголосив на тому, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Принцип юридичної визначеності як складова частина конституційного принципу верховенства права зобов`язує апелянта самостійно цікавитися перебігом розгляду його скарги в суді апеляційної інстанції. Тривала відсутність такого інтересу з боку апелянта свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права та зловживання правом на апеляцію.

З моменту подання апеляційної скарги апелянтом не вжито жодних заходів для реалізації права на апеляційне оскарження судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст.357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст.356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

З врахуванням того, що недоліки апеляційної скарги апелянтом не усунуто, відповідно до ст.ст.185, 357 ЦПК України, апеляційну скаргу слід визнати неподаною та повернути апелянту.

Керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 21 грудня 2020 року вважати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий Боймиструк С. В.

Судді: Гордійчук С.О.

Ковальчук Н.М.