Справа № 504/1196/22
провадження №2/504/1350/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2022смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Вінської Н.В.,

при секретарі Коцар А.М.,

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

представника третьої особи: Бритченко Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Доброслав одеської області справу за позовом Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Визирської сільської ради Одеського району Одеської області, який діє в інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи: служби у справах дітей Визирської сільської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Визирської сільської ради Одеського району Одеської області звернувся до суду із позовом, який у подальшому було уточнено, в якому просить позбавити ОСОБА_2 , батьківських прав по відношенню до її малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та стягнути із неї аліменти на утримання дітей у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У обґрунтування позову зазначив, що ОСОБА_2 не належним чином виховує своїх малолітніх дітей, не працює, житлово побутові умови не задовільні та не сприяють належному вихованню дітей. Відповідач неодноразово залишала своїх неповнолітніх дітей без догляду, в результаті чого малолітні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 01.04.2021 року були влаштовані до КЗ «Центр соціально психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Одеської обласної державної адміністрації», а малолітнього ОСОБА_8 було влаштовано до КНП «Спеціалізований психоневрологічного будинку дитини №3 «Сонечко» Одеської міської ради. За період перебування дітей у державних закладах мати відвідувала ОСОБА_7 та ОСОБА_6 чотири рази, до директора із відповідними проханнями щодо надання дозволу на побачення із дітьми не зверталась, не цікавилась їх станом здоров`я, не приймала участь у їх вихованні. Вважають, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, не має можливості належним чином забезпечити базові потреби дітей, а тому просять суд вирішити питання про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до її малолітніх дітей. Крім того, просять суд стягнути із відповідача аліменти на утримання дітей.

Представник позивача у судовому засіданні уточнений позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідач проти задоволення уточненого позову заперечувала, пояснивши суду, що на даний час проживає разом із співмешканцем та його батьком у двокімнатній квартирі, власного житла не має. Співмешканець працює таксистом, вона не працює, оскільки відсутні документи необхідні для працевлаштування, проте має намір працювати. Батько малолітнього ОСОБА_9 помер після в`язниці.

Представник третьої особи у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_2 є матір`ю дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей /а.с. 28-30/.

Відповідно до відомостей відділів державної реєстрації актів цивільного стану, відомості про батька дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_6 внесені у відповідності до ч.1 ст. 135 Сімейного Кодексу України. Батьком малолітнього ОСОБА_8 значиться ОСОБА_10 /а.с. 48-50/.

Відповідач 01.04.2021 року залишила своїх малолітніх дітей: ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 без батьківського догляду при обставинах що загрожували здоров`ю та життю дітей, зазначене підтверджується актами органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку /а.с. 31-33/

Малолітні діти: ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_11 перебувають на обліку у службі у справах дітей Визирської сільської ради, як діти що перебувають у складних життєвих обставинах /а.с.37-39/.

Відповідно до розпоряджень Визирської сільської ради малолітніх дітей: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 влаштовано до КЗ «Центр соціально психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Одеської обласної державної адміністрації», а малолітнього ОСОБА_8 було влаштовано до КНП «Спеціалізований психоневрологічного будинку дитини №3 «Сонечко» Одеської міської ради /а.с.34-36/.

Згідно листа директора ЦНСП Визирської сільської ради Хараїм Людмили, мати - ОСОБА_2 не виконує пункти плану соціального супроводу, на телефоні дзвінки не відповідає, місце проживання змінила та теперішнє її місце знаходження не відомо /а.с.59/.

Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав, орган опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Визирської сільської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до її малолітніх дітей: ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , у зв`язку із свідомим ухиленням матері від своїх батьківських обов`язків щодо виховання дітей та така міра на думку органу опіки відповідатиме інтересам дітей /а.с.9-12/.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що відповідач свідомо самоусунулась від виховання своїх малолітніх дітей не піклується про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. Доказів про протилежне судовим розглядом не встановлено, а відповідачем не доведено.

Ухвалюючи рішення, суд зазначає, що відповідач не працевлаштована, власного житла не має, забезпечити належні умови життя для своїх дітей не намагається, зазначені дії з боку відповідача не сприяють належному вихованню дітей.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1)не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2)ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3)жорстоко поводяться з дитиною; 4)є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5)вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6)засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

При вирішенні питання про стягнення аліментів, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2)доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4)інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.ч. 2 і 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк із дня набрання законної сили рішенням суду.

Задовольняючи позов в частині стягнення аліментів, суд зазначає, що відповідач не зважаючи на позбавлення батьківських прав по відношенню до своїх малолітніх дітей не звільняється від обов`язку щодо утримання своїх дітей.

Ухвалюючи рішення в частині стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, суд зазначає, що аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з огляду на працездатний вік відповідача не будуть для неї непосильним тягарем.

Відповідно до ч.1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.182 ч.2 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При цьому при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище сторін і вважає за необхідним визначити розмір аліментів на утримання дітей у розмірі 50% прожиткового мінімуму встановленого законом для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Суд роз`яснює, що згідно з ч. 1 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Керуючись ст.ст. 12 і 19 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 150, 164, 180-183 і 191 СК України, ст.ст. 258, 259, 263, 264, 265, 268, 352, 354 і 355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Визирської сільської ради Одеського району Одеської області, який діє в інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи: служби у справах дітей Визирської сільської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів в редакції від 05.10.2022 року - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав по відношенню до її малолітніх дітей, саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26.05.2022 року і до досягнення дітьми повнолітня, шляхом перерахування коштів на особисті рахунки дітей.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Н.В. Вінська