ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/3534/22
Провадження № 2/362/2112/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.11.22 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

за участю секретаря Берковської Д.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без фіксування технічними засобами на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України в м. Василькові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання у зв`язку з продовженням навчання на його користь у розмірі 5 000,00 грн. щомісячно, до досягнення 23 років.

В обґрунтування позову посилається на те, що він є сином відповідача.

Шлюб між батьками було розірвано 14.11.2006 року. Аліменти утримувалися в мінімальному розмірі до повноліття. Після досягнення 18 років жодної допомоги не надавалося.

На теперішній час він знаходиться на утриманні матері, яка на даний час втратила роботу. З 2019 року він навчається на платній основі Київського Державного торгівельно-економічного університету на денному відділенні. Також навчався на платній основі кафедри військової підготовки Національного Університету Оборони України.

Так, як мати самостійно несла витрати (придбання канцелярських товарів, освітньої літератури, оплачувала освітні послуги, забезпечувала житлом, одягом, харчуванням, лікуванням та кишеньковими коштами на проїзд, на власні потреби) на даний час необхідна матеріальна підтримка від батька, який не брав жодної участі у матеріальному забезпеченні.

Оскільки позивач навчається на денній формі, не має можливості заробляти на свої потреби самостійно.

Відповідач матеріально спроможний надавати допомогу. Він фізично здоровий, працездатний та не має потреби у лікуванні серйозних хвороб. Відповідач працює, отримує заробітну плату. Відповідач має власний бізнес, зокрема керівник ТОВ «Інтернет-Комунікацій», керівник Фермерського господарства «Зоря Турійщини». Він утримує багато сільськогосподарської техніки, особисті автомобілі. Відповідач, дозволяє собі значні витрати: закордонні подорожі, хобі.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15.09.2022 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні (а.с. 26).

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, в прохальній частині позовної заяви, просив справу розглядати без його участі (а.с. 2).

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надіслав відзив на позовну заяву, відповідно до, якого просив у позовні вимоги задовільнити частково, згоден сплачувати щомісяця 1500 грн. Заперечує обставини про наявність в нього доходів, які зазначив в своїй позовній заяві Позивач. Так, позивачем зазначено, що він є керівником ТОВ «Інтернет-Комунікацій» та керівник Фермерського господарства «Зоря Турійщини». На даний час діяльність вищевказаних юридичних осіб вже більше року не ведеться (призупинена) і він не отримує доходи. Дані обставини об`єктивно стверджуються випискою з «ПриватБанк» за період 01.01.2022 по 26.10.2022 року, з якої вбачається, що будь-яких фінансових операцій не здійснювалося. Окрім того, згідно електронної податкової декларації від 25.01.2022 року зазначено, що доходи за 2021 рік у нього відсутні. Згідно, довідки від 26.10.2022 року № 226 у ФГ «Зоря Турійщини» в період з квітня 2021 року по жовтень 2022 року відсутній рух коштів по рахунку. Також на даний час він ніде не працює. Отже, твердження позивача про те, що він має дохід не відповідає дійсним обставинам справи є голослівним та не підтвердженні належними, допустимими доказами.

На даний час він має іншу сім`ю, він даного шлюбу має сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дружина та син проживають з ним та знаходяться на його повному утриманні.

Крім того, згідно довідки від 24.10.2022 року за №10791/1 він сплачує аліменти на двох неповнолітніх дітей від попереднього шлюбу: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 по 1200 грн. щомісячно (а.с.32-33).

Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними в справі матеріалами.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, враховуючи відзив відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 перебвали у зареєстрованому шлюбі, який 14.11.2006 року було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області (а.с.5).

У сторін від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_1 , батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с.8).

Згідно до довідки №129/22 від 29.08.2022 року видана ОСОБА_1 на підтвердження того, що він є студентом 4 курсу денної форми навчання факультету фінансів та обліку Державного торгівельно-економічного університету. Термін закінчення навчання за навчальним планом здобувача вищої освіти освітнього ступеня «бакалавр» червень 2023 року (а.с. 7).

Відповідно до свідоцтва про військову підготовку за програмою підготовки офіцерів запасу СВП №4229 ОСОБА_1 навчався в Національному університеті оборони України імені І.Черняховського на кафедрі військової підготовки за військово-обліковою спеціальністю (а.с. 10).

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати

Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину ( стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Оскільки законодавець передбачив обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання до закінчення такого навчання або до досягнення дитиною двадцяти трьох років під умовою можливості надання такої допомоги, тобто обов`язок батьків утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, поставлений у залежність від матеріального стану батьків, то суд, враховуючи, що позивач навчається на денній формі навчання, у зв`язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання, та те, що на утриманні відповідача перебувають неповнолітні діти, дружина, яка знаходиться у декретній відпустці по догляду за малолітньою дитиною, позивачем не надано доказів, які б свідчили про спроможність відповідача надавати йому допомогу на утримання у розмірі 5 000 грн., приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітньої сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у твердій грошовій сумі, в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 05.09.2022 року до закінчення навчання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , тобто до 30 червня 2023 року, але не більше як досягнення ним 23 років.

Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про присудження аліментів з відповідача, починаючи з 05.09.2022 року.

Відповідно до ст.430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів.

На підставі статей 133, 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 141, 181, 182, 191, 198, 199, 200 СК України, статтями 4, 12, 13, 19, 76, 77, 133, 141, 206, 259, 263-215, 224-265, 268, 279, 430 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь ОСОБА_1 , на його утримання у зв`язку з продовження навчання у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 05 вересня 2022 року до закінчення навчання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , тобто до 30 червня 2023 року, але не більше як до досягнення ним 23 років.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь держави 992,40 грн. судового збору по справі.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми стягнення за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Текст рішення виготовлено 09.11.2022 року.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко