Справа № 296/946/22
"20" липня 2022 р. м.Житомир
Корольовський районний суд м. Житомира в складі:
головуючого судді Адамовича О.Й.,
за участі секретаря судового засідання Світко Т.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Житомирі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою від 01 березня 2022 року відкрито провадження по справі та визначено розгляд проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Також не заперечує щодо ухвалення заочного рішення суду (а.с.31).
Від відповідача відзив на позов до суду не надходив, копія належним чином завіреної ухвали про відкриття провадження від 01.03.2022, разом з судовою повісткою про виклик та копією позовної заяви з додатками судом направлялися за зареєстрованим місцем проживання відповідача (а.с.27), що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Крім того, відповідача повідомлено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке оприлюднено 20.06.2022 (а.с. 23,25).
Враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи.
Згідно з ч.1 ст.174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.
Як встановлено, ч. 8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст.211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого ІНФОРМАЦІЯ_2 у подружжя народився син ОСОБА_3 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження дитини (а.с.6).
Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 16 вересня 2014 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 03.09.2014 року і до його повноліття.

На виконання вищевказаного рішення суду видано виконавчий лист (а.с.7).

Як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів державного виконавця Новоград-Волинського відділу державної виконавчої служби Новоград-Волинського району Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Лісановської Т.Л. від 10.01.2022 (далі- розрахунку заборгованості), заборгованість станом на 10.01.2022 року складає 19013,66 грн.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

СК України встановлює принцип рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина.

За ч.1ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.1,3,4 ст.194 СК України, аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання.

Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до ст.187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому ст.199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років.

Згідно з ч. 3 ст.195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а у разі спору - судом.

Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду, передбачений ст.71 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження».

Так, ч. 3 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що визначення суми заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України.

Відповідно до ч. 8 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Отже, порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст.71 згаданого Закону, відповідно до ч.8 якої суд вирішує питання заборгованості лише в разі спору про її розмір.

Таким чином, за відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості.

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) (абзац 24), підстав відступити від якого Верховний Суд не встановив.

Подібні правові висновки викладені у низці постанов Верховного Суду, зокрема: від 07 жовтня 2019 року у справі № 760/22598/15-ц (провадження №61-30436св18), від 18 листопада 2019 року у справі № 293/286/17 (провадження № 61-380св17), 28 жовтня 2020 року справа № 537/4755/16-ц(провадження № 61-20760св19).

Згідно матеріалам справи, сторонами не оспорюється розмір заборгованості за аліментами, який визначений державним виконавцем у розрахунку заборгованості від 10.01.2022 року.

Як зазначалось вище, суд вирішує питання про стягнення заборгованості лише у разі спору про її розмір.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за аліментами задоволенню не підлягають, оскільки сума заборгованості по аліментах не підлягає стягненню в судовому порядку, а має стягуватися державним виконавцем в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», так як рішенням суду вже стягнуто аліменти на утримання дитини і спір про розмір суми аліментів між сторонами відсутній, то заборгованість має бути стягнута державним виконавцем згідно ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», а не за рішенням суду.

Отже, стягнення заборгованості, яка виникла на підставі судового рішення про стягнення аліментів, в судовому порядку законом не передбачено, вимога позивачки про її стягнення у цій справі може спричинити подвійне стягнення аліментів, а тому позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 10-13,76-81, 141, 259, 263-265, 280-285,354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Головуючий суддя О. Й. Адамович

Дата складання повного тексту рішення: 25.07.22.