Провадження № 4-с/756/65/22
У Х В А Л А

18 жовтня 2022 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Майбоженко А.М.,

секретаря Любін А.Ю.,

за участю:

скаржника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на рішення державного виконавця Печерського відділу Державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ) Петрухна Сергія Олександровича,

В С Т А Н О В И В:

02 травня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з скаргою на рішення та бездіяльність державного виконавця Печерського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ) Петрухна С.О., заінтересована особа: ОСОБА_2 .

Просив визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Печерського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ) Петрухна С.О. у виконавчому провадженні ВП №67806590 від 08 грудня 2021 року, яка підлягає у непідготовці розпорядження про перерахування йому коштів присуджених до стягнення з ОСОБА_2 за рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 30 червня 2021 року в справі №757/18261/20-ц у виді моральної шкоди в розмірі 5000,00 грн.; визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Печерського відділу Державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ) Петрухна С.О. про закінчення виконавчого провадження ВП №67806590 від 08 грудня 2021 року.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 05 травня 2022 року скаргу ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Постановою Київського апеляційного суду від 13.07.2022 цю ухвалу скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав частково, зазначивши, що після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження йому стало відомо про те, що державним виконавцем видано розпорядження про перерахування коштів, а тому його вимоги в цій частині вже неактуальні. Наполягав на задоволенні скарги в частині визнання неправомірним рішення державного виконавця про закінчення виконавчого провадження.

Судом встановлено наступне.

08.12.2021 постановою державного виконавця Печерського відділу ДВС у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Петрухно С.О, відкрито виконавче провадження №67806590 по виконанню виконавчого листа №757/18261/20-ц, виданого 27.10.2021 Оболонським районним судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 5 000 гривень.

Розпорядженням державного виконавця Петрухно С.О. №67806590 від 14.12.2021 вирішено питання про розподіл грошових сум у цьому виконавчому провадженні, та перераховано 5 000 гривень на розрахунковий рахунок, належний стягувачу ОСОБА_1 , визначений ним у заяві про відкриття виконавчого провадження.

14.12.2021 постановою державного виконавця Петрухно С.О. виконавче провадження закінчено у зв`язку з повним виконанням рішення суду.

Грошові кошти у розмірі 5 000 грн. стягувачем ОСОБА_1 отримано на власний розрахунковий рахунок лише у червні 2022 року.

Згідно зі ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст.451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України «Про виконавче провадженння», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ст.18 цього Закону, Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки;

6) невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після одержання відповідного звернення від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, cтвореного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства в оборонно-промисловому комплексі, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", вчинити дії щодо зняття арешту з майна, щодо якого було здійснено заходи із заміни майна, передбачені статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

3. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:

1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників;

3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду;

5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх;

6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням;

9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна;

10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення;

11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача;

12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання;

13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб;

14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу;

15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання;

16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис;

18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

19) у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача;

21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;

22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно з п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до ч.2 цієї ж статті постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Отже, суд вважає, що після надходження від боржника коштів, обумовлених виконавчим документом, видачі та затвердження у начальника відділу ДВС розпорядження про перерахування коштів, визначених ним, державний виконавець діяв в межах вимог Закону України «Про виконавче провадження» та прийняв постанову про закінчення виконавчого провадження. Чинним законодавством не надано державному виконавцю прав здійснювати перевірку надходження коштів після видачі та затвердження розпорядження і не віднесено це питання до його обов`язків, у зв`язку з чим доводи заявника про те, що такі дії мали бути вчинені державним виконавцем до прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження не ґрунтуються на вимогах Закону.

З цих підстав, суд вважає правильним скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволенню.

Керуючись ст.ст. 450, 451 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 на рішення державного виконавця Печерського відділу Державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ) Петрухна Сергія Олександровича - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання її повного тексту до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м.Києва.

Повний текст ухвали складено 01.11.2022

Суддя: А.М.Майбоженко