ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

13 липня 2022 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/7982/20

Головуючий у першій інстанції Логвіна Т.В.

Апеляційне провадження № 22-з/4823/29/22

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючої - судді Шитченко Н.В.,

суддів Висоцької Н.В., Мамонової О.Є.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Чернігівська обласна прокуратура,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Державна казначейська служба України,

розглянув заяву заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури про внесення виправлень до резолютивної частини постанови Чернігівського апеляційного суду від 11 січня 2022 року у справі за апеляційною скаргою Чернігівської обласної прокуратури на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської обласної прокуратури про відшкодування шкоди,

У С Т А Н О В И В:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Чернігівської обласної прокуратури, в якому, з урахуванням заяви про уточнення вимог, просив стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України шляхом безспірного списання з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 у відшкодування майнової шкоди 80 000 грн та у відшкодування моральної шкоди 2 736 000 грн, завданих незаконними рішеннями та діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, а також стягнути з Чернігівської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані із проведенням експертизи у розмірі 21 000 грн.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 серпня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України шляхом безспірного списання з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 у відшкодування майнової шкоди 80 000 грн та у відшкодування моральної шкоди 2 736 000 грн, а всього 2 816 000 грн, завданих незаконним рішенням та діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду. Стягнуто з Чернігівської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 21 000 грн у відшкодування витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 11 січня 2022 року задоволено частково апеляційну скаргу Чернігівської обласної прокуратури. Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 серпня 2021 року скасовано. Позов ОСОБА_1 до Чернігівської обласної прокуратури про відшкодування шкоди задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 80 000 грн у відшкодування майнової шкоди та 174 000 грн у відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним рішенням та діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, а всього 254 000 грн. Стягнуто з Чернігівської обласної прокуратури на користь держави 1 023,77 грн судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції. Компенсовано Чернігівській обласній прокуратурі за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, 15 489, 34 грн судового збору за апеляційний розгляд справи.

У червні 2022 року заступник керівника Чернігівської обласної прокуратури звернувся до апеляційного суду із заявою, в якій просив внести виправлення до резолютивної частини постанови від 11 січня 2022 року у справі № 750/7982/20, зазначивши у ній про зобов`язання Деснянського районного суду м. Чернігова стосовно видачі виконавчого листа або вказівку, що постанова є виконавчим документом у частині компенсації судового збору.

Вимоги заяви обґрунтовано тим, що постановою Чернігівського апеляційного суду від 11 січня 2022 року компенсовано Чернігівській обласній прокуратурі за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, 15 489,34 грн судового збору за апеляційний розгляд справи. Заявник звертався до ГУ ДКСУ у Чернігівській області із заявою про компенсацію судового збору, надавши постанову суду апеляційної інстанції від 11 січня 2022 року, як виконавчий документ, в порядку ст. 431 ЦПК України, але отримав відмову у компенсації з посиланням на те, що вона здійснюється на підставі виконавчих документів. Заявник звертався до Деснянського районного суду м. Чернігова із заявою про видачу виконавчого листа, але отримав відмову, мотивовану тим, що резолютивна частина постанови апеляційного суду від 11 січня 2022 року не містить заходів зобов`язального характеру для суду першої інстанції щодо видачі виконавчого листа. На думку заявника, резолютивна частина постанови апеляційного суду від 11 січня 2022 року через допущену описку (помилку) не містить зобов`язання щодо видачі виконавчого листа судом першої інстанції та/або вказівки, що постанова є виконавчим документом.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи заяви про внесення виправлень, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Описки це помилки зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Особливо це стосується резолютивної частини рішення. В резолютивній частині будь-яка описка має істотне значення, оскільки вона може утруднити виконання рішення.

Арифметична помилка - це помилка у підрахунках. Під поняттям «підрахунок» слід розуміти арифметичні дії: додавання, віднімання, множення, ділення.

Описка та арифметична помилка - це помилки, які свідчать, що рішення суду є неточним. Виправлення описок та арифметичних помилок у судовому рішенні здійснюється тим судом, який його ухвалив, не змінюючи сутності цього рішення.

Пунктом 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення у цивільній справі" від 18 грудня 2009 року № 14 роз`яснено, що вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Як свідчать матеріали справи, у шостому абзаці резолютивної частини постанови Чернігівського апеляційного суду від 11 січня 2022 року у даній справі, апеляційний суд у повній відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України вирішив питання розподілу судових витрат, зазначивши: «Компенсувати Чернігівській обласній прокуратурі за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, 15 489, 34 грн судового збору за апеляційний розгляд справи».

Приймаючи таке рішення, суд виходив з того, що позивач на підставі п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору. У зв`язку з частковим задоволенням апеляційної скарги. Чернігівській обласній прокуратурі компенсовано за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, 15 489,34 грн судового збору за апеляційний розгляд справи.

Таким чином, резолютивну частину постанови в частині судових витрат, апеляційний суд виклав у повній відповідності до норми, яка в даному випадку регулює спірні правовідносини ч. 6 ст. 141 ЦПК України.

Поняття «компенсація» прямо передбачене нормами ч. 6 ст. 141 ЦПК України, яка є чинною, тобто, відповідає закону, як на час прийняття постанови, так і на час розгляду цієї заяви.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням: а) висновку суду апеляційної інстанції по суті вимог апеляційної скарги; б) нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; в) розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції; г) строку і порядку набрання постановою законної сили та її оскарження.

Зміст резолютивної частини постанови Чернігівського апеляційного суду від 11 січня 2022 року у даній справі повністю відповідає вимогам п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України.

Чинним цивільно-процесуальним законодавством не передбачено процесуальної можливості для суду апеляційної інстанції надавати в резолютивній частині судового рішення вказівки, в тому числі, районному суду щодо видачі виконавчого документа або надавати роз`яснення щодо того, чи являється вона виконавчим документом. Посилання прокурора на ч. 3 ст. 431 ЦПК України є незрозумілим, оскільки за змістом даної норми виконавчий лист, судовий наказ та у визначених випадках ухвала суду є виконавчими документами і мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд відхиляє доводи заяви про будь-яку помилковість або неповноту резолютивної частини постанови апеляційного суду, вважає, що вона не містить описок або помилок, а отже не вбачає передбачених чинним цивільним процесуальним законодавством підстав для задоволення заяви заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури про внесення виправлень до резолютивної частини постанови від 11 січня 2022 року у справі № 750/7982/20 шляхом зобов`язання Деснянського районного суду м. Чернігова видати виконавчий лист або внесення вказівки, що постанова є виконавчим документом у частині компенсації судового збору.

Керуючись ст. 269 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури про внесення виправлень до резолютивної частини постанови Чернігівського апеляційного суду від 11 січня 2022 року у справі за апеляційною скаргою Чернігівської обласної прокуратури на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської обласної прокуратури про відшкодування шкоди відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її складення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча: Н.В. Шитченко

Судді: Н.В. Висоцька

О.Є. Мамонова