ПОСТАНОВА

Іменем України

04 жовтня 2022 року м. Кропивницький

справа № 401/625/21

провадження № 22-ц/4809/469/22

Кропивницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Дуковського О.Л., Мурашка С.І.,

при секретарі Федоренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області у складі судді Андріянова С.М. від 01 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

встановив:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 25 січня 2021 року, на підставі строкового трудового договору (контракту) від 22 січня 2021 року, він був прийнятий на роботу в Управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради на посаду заступника начальника управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради, що підтверджується записом у трудовій книжці № 12 від 25 січня 2021 року. Наказом начальника Управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради № 18-к від 16 лютого 2021 року його з 16 лютого 2021 року звільнено з займаної посади на підставі п.2 ч.1 ст. 36 КЗпП України у зв`язку із закінченням дії строкового трудового договору. Зазначив, що згідно умов строкового трудового договору, укладеного між ним та управлінням, строк дії цього трудового договору «з 25 січня 2021 року до часу призначення основного працівника за конкурсом», однак на дату видання наказу про його звільнення, управління освіти конкурс на заміщення вакантної посади заступника начальника не оголошувало та не проводило, інша особа на вказану посаду за результатами конкурсу не призначалася.

Вказав, що зазначена у наказі про звільнення підстава його видання наказ про призначення за переведенням ОСОБА_2 не може бути підставою для його звільнення з займаної посади, оскільки не відповідає положенням строкового трудового договору.

Також позивач зазначив, що відповідачем були порушені умови останнього абзацу пункту 6.1. договору, за яким рішення про припинення договору приймається за взаємною згодою сторін за 2 тижні до закінчення строку його дії, але з наказом про звільнення його ознайомлено лише 03 березня 2021, коли отримав його копію, трудову книжку. Разом з тим вказав, що у період з 16 лютого до 03 березня 2021 року продовжував виконувати свої посадові обов`язки. Розрахунок при звільненні з ним проведено 10 березня 2021 року та за період з 17 лютого по 10 березня йому не було виплачено заробіток за весь час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку .

Посилаючись на ці обставини, позивач просив визнати незаконним та скасувати наказ начальника Управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради № 18-к від 16 лютого 2021 року «Про звільнення ОСОБА_1 »; поновити його на посаді заступника начальника Управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради з 16 лютого 2021 року та стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня незаконного звільнення по дату ухвалення рішення.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 грудня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі скаржник, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та на порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25 січня 2021 року між Управлінням освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради в особі начальника управління освіти Френкеля Г.Ю. та ОСОБА_1 було укладено строковий трудовий договір, відповідно до якого ОСОБА_1 із заробітною платою в розмірі 10000 грн. на місяць (а.с.5-9).

Наказом начальника управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради №18-к від 16 лютого 2021 року «Про звільнення ОСОБА_1 », ОСОБА_1 , заступника начальника управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради, на підставі п.2 ч.1 ст.36 КЗпПУ, звільнено з посади, у зв`язку із закінченням дії строкового трудового договору. Підстава: наказ про призначення за переведенням ОСОБА_2 (а.с.10).

Згідно копії трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 , звільнено з посади заступника начальника управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради, на підставі п.2 ч.1 ст.36 КЗпПУ, з 16 лютого 2021 року (а.с.11-12).

Відповідно до Акту про відмову від ознайомлення з наказом від 16 лютого 2021 року, ОСОБА_1 відмовився від ознайомлення з наказом №18-к від 16 лютого 2021 року (а.с.13).

Управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради є юридичною особою, комунальною організацією, яка з 26 лютого 2021 перебуває в стані припинення, керівником якого є ОСОБА_3 з 11 лютого 2021 року (а.с.39-42, 43, 44, 45, 94-95).

Наказом управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради №19-к від 16 лютого 2021 року «Про призначення ОСОБА_2 » на посаду заступника начальника управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради з 17 лютого 2021 року, за переведенням з посади завідувача сектору освіти Світловодської районної державної адміністрації, призначено ОСОБА_2 (а.с.57).

З Акту від 16 лютого 2021 року «Про відмову від ознайомлення з наказом про звільнення та отримання трудової книжки» вбачається, що ОСОБА_1 було запропоновано отримати у кабінеті начальника управління освіти трудову книжку та підписати необхідні документи для звільнення, проте останній відмовився від ознайомлення з наказом про звільнення та отримання своєї трудової книжки. (а.с.60)

Згідно Актів від 17 лютого 2021 року, 18 лютого 2021 року, 19 лютого 2021 року, 22 лютого 2021 року, 23 лютого 2021 року, 24 лютого 2021 року, 25 лютого 2021 року, 26 лютого 2021 року, 01 березня 2021 року, 02 березня 2021 року та службової записки, ОСОБА_1 відмовився отримувати трудову книжку (а.с.61-70, 71).

Доказів на підтвердження факту виконання позивачем своїх посадових обов`язків в період з 17 лютого по 03 березня 2021 року суду не надав.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений статтею 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Відповідно до частини першої статті 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Частиною третьою статті 21 КЗпП України передбачено, що особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Згідно зі статтею 23 КЗпП України трудовий договір може бути: безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

При укладенні трудового договору на визначений строк цей строк встановлюється погодженням сторін і може визначатись як конкретним терміном, так і часом настання певної події (наприклад, повернення на роботу працівниці з відпустки по вагітності, родах і догляду за дитиною; особи, яка звільнилась з роботи в зв`язку з призовом на дійсну строкову військову чи альтернативну службу, обранням народним депутатом чи на виборну посаду (або виконанням певного обсягу робіт).

Строк, на який працівник наймається на роботу, обов`язково має бути вказаний у наказі про прийняття на роботу, інакше буде вважатися, що працівник прийнятий на роботу за безстроковим трудовим договором.

Верховний Суд зазначає, що укладення строкового трудового договору можливе за погодженням сторін, без згоди працівника укладення такого договору є неможливим.

Підставами припинення трудового договору, зокрема, є: закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23 КЗпП України), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення (пункт 2 частини першої статті 36 КЗпП України).

Припинення трудового договору після закінчення строку не вимагає окремої заяви або якогось волевиявлення працівника. Свою волю на укладення строкового трудового договору він уже виявив, коли особисто складав та підписував заяву про прийняття на роботу за строковим трудовим договором. У цей же час він виразив і волю на припинення такого трудового договору після закінчення строку, на який він був укладений. Власник також не зобов`язаний попереджати або в інший спосіб інформувати працівника про майбутнє звільнення за пунктом 2 частини першої статті 36 КЗпП України.

Закінчення строку трудового договору (контракту) припиняє трудові правовідносини тоді, коли вимогу про звільнення заявила одна зі сторін трудового договору - працівник чи власник або уповноважений ним орган. При такому волевиявленні однієї зі сторін друга сторона не може перешкодити припиненню трудових правовідносин.

Підставою припинення строкового трудового договору укладеного між сторонами є призначення основного працівника за конкурсом.

Проте, згідно ст.22 Закону України «Про державну службу» переведення державного службовця на посаду служби в органах місцевого самоврядування здійснюється без обов`язкового проведення конкурсу в разі відповідності його професійної компетентності кваліфікаційним вимогам до відповідної посади та за умови вступу вперше за результатами конкурсу.

Згідно наказу Управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради №19-к від 16 лютого 2021 року на посаду заступника начальника управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради з 17 лютого 2021 року, за переведенням з посади завідувача сектору освіти Світловодської районної державної адміністрації, призначено ОСОБА_2 без проведення конкурсу, що не є порушенням чинного законодавства.

Не згода позивача з таким призначенням на посаду ОСОБА_2 не створює жодних правових наслідків для дотримання умов припинення строкового трудового договору.

Згідно зі статтею 235 КЗпП України підставою для поновлення працівника на роботі є його звільнення без законних підстав. Тому поновлено на роботі може бути лише працівника, якого звільнено незаконно, з порушенням процедури звільнення чи за межами підстав, передбачених законом чи договором або за відсутності підстав для звільнення.

У разі якщо працівника звільнено обґрунтовано, з додержанням процедури звільнення, підстав для поновлення працівника немає.

Вирішуючи спір у справі, встановивши фактичні обставини, надавши належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про поновлення позивача на роботі, оскільки позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що його звільнення у зв`язку із закінченням строку трудового договору, на підставі пункту 2 частини першої статті 36 КЗпП України, відбулось із порушенням норм трудового законодавства України.

Таким чином, судом першої інстанції правильно встановлено відсутність підстав для поновлення позивача на посаді. У зв`язку із цим відсутні і підстави для стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, які в цьому випадку є похідними від вимог про поновлення на роботі.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 02.11.2022

Судді:

О.А. Письменний ОСОБА_4 Дуковський С.І. Мурашко