Провадження № 2-др/522/61/22
15 липня 2022 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси
у складі: судді - Бондар В.Я.,
за участю секретаря судового засідання - Зеленюк П.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за заявою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про винесення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного університету інтелектуальних технологій і зв`язку про визнання незаконним та скасування наказу, -
Приморським районним судом м. Одеси 28 червня 2022 року постановлено ухвалу, якою закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного університету інтелектуальних технологій і зв`язку про визнання незаконним та скасування наказу, у зв`язку з відсутністю предмету спору на час вирішення справи.
До суду 04.07.2022 надійшла заява представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 908 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 12 000 грн.
Заява мотивована тим, що основною фактичною підставою подання ОСОБА_1 позову було рішення про реорганізацію має прийматися не одноособово ректором Державного університету інтелектуальних технологій і зв`язку, а Вченою Радою. Саме протиправна поведінка ректора ОСОБА_3 з незаконного прийняття наказу обумовило подання позову. Вченою Радою прийнято рішення про реорганізацію вже після відкриття провадження у справі. ОСОБА_1 вказує, що засідання вченої ради було проведено через принципову позицію позивачки, з огляду на розуміння університету про неправомірність їх дій. Тому, вважає, що з огляду на положення ч.9 ст. 141 ЦПК України є всі підстави для стягнення судових витрат з відповідача.
Під час судового засідання 11.07.2022 у м. Одесі було оголошено повітряну тривогу, представник позивача ОСОБА_2 та представники відповідача ОСОБА_4 , ОСОБА_5 висловили думки про неможливість продовження розгляду справи, тож розгляд заяви було відкладено на 15.07.2022.
У судовому засіданні 15.07.2022 представник позивача ОСОБА_2 підтримав подану заяву та просив задовольнити.
Представник відповідача ОСОБА_4 заперечувала щодо задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
21 серпня 2021 року між адвокатом Щукіним Олександром Сергійовичем та ОСОБА_1 було укладено договір про надання правової допомоги №81/21, згідно п. 4.1 якого на визначення розміру гонорару адвоката впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень клієнта. Відповідно до п.4.2. необхідність сплати та розмір гонорару визначається сторонами та оформлюється додатковою угодою до цього договору.
Згідно Акту №1/22 приймання-передачі юридичних послуг з правової допомоги від 28.06.2022 вартість юридичних послуг становить 12 000 грн.
ОСОБА_1 сплатила адвокату Щукіну О.С. кошти у розмірі 12 000 грн., про що свідчить квитанція до прибуткового касового ордеру №29/06/2022 від 29.06.2021.
Згідно ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Провадження у справі закрито, адже предмет спору зник, у зв`язку з усуненням порушень відповідачем по справі.
Тож, спір виник внаслідок неправильних дій Державного університету інтелектуальних технологій і зв`язку, тому є підстави для стягнення судових витрат на користь позивача, незважаючи на закриття провадження у справі, а не ухвалення рішення по суті.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною 3 ст. 133 ЦПК України закріплено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, експертів та проведенням експертизи.
Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами, разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката, на думку суду, є не співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.
Тому, суд вважає за можливе зменшити розмір судових витрат до 6000 грн., що є співмірним зі складністю справи, пропорційним до часу витраченого представником позивача, адже згідно актом виконаних робіт адвокатом на все витрачено 24 години.
Тож, оскільки при ухваленні рішення не було вирішено питання про розподіл судових витрат, необхідно ухвалити додаткове рішення щодо розподілу судових витрат та стягнути з відповідача на користь позивача розмір понесених ним судових витрат пропорційно складності справи у розмірі 6908 грн.
Керуючись ст.ст. 1, 2, 5, 12, 30, 43, 76, 81, 84, 89, 95, 223, 235, 241, 258, 259, 263-265, 270, 354 ЦПК України, суд, -
Заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про винесення додаткового рішення задовольнити.
Ухвалити додаткове рішення, яким задовольнити частково вимоги про стягнення судових витрат.
В іншій частині заяви відмовити.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення, але не менше ніж строк дії карантину в Україні.
Учасник справи, якому додаткове рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.
До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга подається шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст додаткового рішення складено 15.07.2022.
Суддя: В.Я. Бондар