Справа № 1005/7134/2012
Провадження № 4-с/359/6/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2022 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Яковлєвої Л.В.,

при секретарі Русан А.М.,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борисполі Київської області цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Жданович Вікторії Михайлівни, заінтересована особа (стягувач) : ТОВ «Файненс Компані» , -

встановив :

12 жовтня 2021 року на адресу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від представника скаржника адвокат Овсій Д.Ю. надійшла скарга, згідно якої просив : визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Жданович В.М. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 66744198 від 07.09.2021 року з примусового виконання виконавчого листа № 2/359/100/2013, виданого 21 червня 2013 року Бориспільським міськрайонним судом; визнати незаконною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Жданович В.М. про відкриття виконавчого провадження № 66744198 від 07.09.2021 року з примусового виконання виконавчого листа № № 2/359/100/2013, виданого 21 червня 2013 року Бориспільським міськрайонним судом; визнати незаконною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Жданович В.М. про арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 66744198 від 07.09.2021 року; визнати незаконною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Жданович В.М. про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 66744198 від 07.09.2021 року; визнати незаконною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Жданович В.М. про арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 66744198 від 08.09.2021 року; визнати незаконною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Жданович В.М. про арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 66744198 від 15.09.2021 року.

Ухвалою суду від 13 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Сторонам роз`яснено права, обов`язки та встановлено строки для вчинення процесуальних дій.

Скаржник та його представник адвокат Овсій Д.Ю., належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, до суду повторно не з`явилися, про причини неявки суд не повідомила, заяв чи клопотань на адресу суду не направила.

Представник заінтересованої особи Петрів Р.В. в судове засідання також не з`явився, натомість подав заяву, в якій просив залишити скаргу без розгляду у зв`язку з повторною неявкою скаржника та його представника.

Інші учасники справи також до суду не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяв чи клопотань на адресу суду не направили.

Суд, дослідивши подану заяву та матеріали справи, прийшов наступного висновку.

Судом встановлено, що скаржник та його представник адвокат Овсій Д.Ю., будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судових засідань, а саме : на 21 жовтня 2021 року на 14 год. 40 хв., на 29 листопада 2021 року на 12 год. 00 хв., 12 січня 2022 року на 14 год. 00 хв. (заява про відкладення розгляду скарги), на 15 лютого 2022 року на 14 год. 40 хв., 31 березня 2022 року на 14 год. 15 хв. (знято з розгляду), 12 липня 2022 року на 14 год. 30 хв., на 30 серпня 2022 року на 11 год. 30 хв. та 17 жовтня 2022 року на 10 год. 00 хв. до суду не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи у їхню відсутність до суду не подали.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 450 ЦПК України не врегульоване питання щодо можливості залишення скарги без розгляду. Відтак, виходячи із приписів частини 9 статті 10 цього ж Кодексу щодо застосування судом закону за аналогією, вказане питання визначається загальними нормами, зокрема, статтею 257 ЦПК України.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 42 ЦПК України, учасники справи мають право брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом.

Згідно ч. 1, 2 ч. 3, ч. 5 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

За змістом п. 3 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач та його представник повторно не з`явились в судове засідання та не повідомили про причини їх неявки, якщо від них не надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності і їх нез`явлення не перешкоджає розгляду заяви.

Аналіз змісту наведених норм процесуального закону свідчить, що обов`язковими умовами для застосування передбачених ч. 5 ст. 223 та п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України процесуальних наслідків повторної неявки позивача в судове засідання є одночасно його належне повідомлення про день, час та місце розгляду справи, а також відсутність заяви про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні, приписами статей 223, 257 ЦПК України передбачено подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності. Тобто, право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності (до такого правового висновку дійшла об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постановах від 05 червня 2020 року у справі за № 910/16978/19 та від 16 жовтня 2020 року у справі № 910/8816/19).

При цьому, саме у разі подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності і лише в тому разі, якщо його нез`явлення перешкоджає розгляду справи, суд може визнати явку позивача обов`язковою та викликати його у судове засідання.

Проте, положеннями ч. 5 ст. 223 та п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України не передбачаено вимог про те, що для залишення позову без розгляду позивач має не з`явитися у судове засідання саме у зв`язку з визнанням судом його явки обов`язковою та викликом до суду (дана правова позиція міститься у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.06.2020 у справі за №910/16978/19).

З матеріалів справи вбачається, що справа перебуває в провадженні суду з жовтня 2021 року. Судові засідання призначались неодноразово. У чисельні судові засідання, як і в призначені на 30 серпня 2022 року та 17 жовтня 2022 року, скаржник та його представник, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи не з`являлись, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не подали, рухом справи не цікавиться на протязі тривалого часу.

Згідно правової позиції Верховного Суду викладеної у постанові №310/12817/13 від 22 травня 2019 року, процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Відповідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод як джерело права.

Згідно п.1 ст.6 цієї Конвенції кожному забезпечується право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Встановлено, що провадження у цивільній справі відкрито ще в квітні 2020 року та триває більше року. Чергове відкладення судового засідання призведе до невиправданого затягування розгляду цивільної справи понад розумний строк, що є прямим порушенням права на справедливий суд, передбаченого п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Суд вважає, що припинення порушення цього права є додатковою, але не менш вагомою підставою для залишення позову без розгляду.

З огляду на вказане вище суд вважає, що скарга, з якою звернувся ОСОБА_1 належить залишити без розгляду, без з`ясування обставин справи.

Враховуючи наведене та керуючись вимогами ст. 42, 223, 257- 260, 263, 353-354 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Жданович Вікторії Михайлівни, заінтересована особа (стягувач) : ТОВ «Файненс Компані залишити без розгляду.

Роз`яснити скаржнику право на звернення до суду повторно.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя Л.В. Яковлєва