Справа №333/2013/21
Провадження №2/333/196/22
рішення

Іменем України

30 червня 2022 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді Тучкова С.С., за участю секретаря судового засідання Шелесько Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, цивільну справу №333/2013/21 за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату комунальних послуг (послуг з централізованого опалення і гарячого водопостачання), -

В С Т А Н О В И В:

Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 42577,29 гривень, посилаючись на те, що у період з 01.06.2016 року по 28.02.2021 року позивач надав відповідачу послуги з централізованого опалення і гарячого водопостачання за адресою його проживання: АДРЕСА_1 . На теперішній час ОСОБА_1 не здійснила повну оплату за надані послуги, тому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 42577,29 гривень, а також понесені ним при пред`явленні позову судові витрати у розмірі 2270,00 гривень.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач, будучи повідомленим судом належним чином про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася і не повідомила суд про причини неявки. Надала відзив на позовну заяву в якому просить суд застосувати позовну давність за період з 01.06.2016 року по 28.02.2018 року у відповідності до ст.256 ЦК України, а також відмовити позивачу у стягненні з неї заборгованості за період з 28.02.2018 року по 28.02.2021 року.

Представником позивача 24.09.2021 року через канцелярію суду надано відповідь на відзив в якому позивач вважає, що відзив відповідача на позовну заяву не відповідає дійсним обставинам справи, не обґрунтований та не має під собою правових підстав, у зв`язку з чим просять задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази і проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, дійшов таких висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Концерн «Міські теплові мережі» включений до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України та є юридичною особою. Основним видом його економічної діяльності є постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря.

ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , отже є споживачем послуг з централізованого опалення і гарячого водопостачання, що постачається Концерном «Міські теплові мережі».

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача ОСОБА_1 , що вона не мешкає за цією адресою, а мешкає в м.Алупка Автономній Республіці Крим, і тому не повинна сплачувати комунальні послуги. Так, в поданих до суду документах відповідач ОСОБА_1 зазначає поштову адресу: АДРЕСА_1 (а.с.29, 30, 32, 57, 58). Крім того, в трекінгу поштового відправлення, наданого відповідачем, зазначено, що відправлення прийняте до відправки у місті Запоріжжі (а.с.66). Також слід зауважити, що саме власник житла повинен оплачувати житлово-комунальні послуги щодо майна, яке йому належить, незалежно від того, чи проживає він там чи ні.

Між сторонами виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які регулюються Законами України «Про теплопостачання» і «Про житлово-комунальні послуги», а також Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2005 року.

Згідно Інформаційній довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власниками квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 по 1/2 частині (а.с.9-10).

Згідно з розрахунком, ОСОБА_1 має заборгованість за послуги з централізованого опалення і гарячого водопостачання за період з 01.06.2016 року по 28.02.2021 року в сумі 42577,29 гривень, яку добровільно нею не сплачено (а.с.6-8).

Відповідно до довідки щодо заборгованості за надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води власник (квартиронаймач, споживач) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 (а.с.5).

В судовому засіданні встановлено та не заперечується сторонами, що співвласником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_1 , якій належить 1/2 частина.

Позивач надає мешканцям зазначеної квартири послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води).

Відповідно зі ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

За правилами ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пунктом 1 ч.1 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.3 ст.20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. На підставі п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року за №630, плата за надані послуги вноситься щомісячно.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню частково.

При визначені розміру заборгованості, яка підлягає стягненню з вказаного відповідача, суд приймає до уваги наступне.

Відповідач ОСОБА_1 подала до суду відзив на позовну заяву в якому просить застосувати позовну давність. Заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Заперечень чи спростувань відповідного розрахунку заборгованості відповідач не подав.

Суд вважає за необхідне зазначити, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України). Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Позивач звернувся із позовом 01.04.2021 року, заборгованість виникла з 01.06.2016 року. Початок перебігу загальної позовної давності відповідно до ст.261 ЦК України рахується з 01 червня 2016 року.

Згідно зі ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення; сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, в силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, може, з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу.

При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу.

В судовому засіданні встановлено, що в липні 2018 грудні 2018 році було здійснено сплату в розмірі 15,98 гривень.

Квитанцій на підтвердження періоду та призначення платежів суду не надано. Проте, усуду не має підстав вважати, що ця оплата відповідачем проводилась як оплата за централізоване опалення та для погашення боргу, що виник за період з 01.06.2016 року по 28.02.2021 року, що може свідчити про визнання відповідачем свого боргу.

Навпаки розмір проведених оплат вказує на те, що вона проводились за поточні нарахування за надані послуги, а не за колишній борг. так, наприклад в липні 2018 року за централізоване опалення сплачено 6 гривень, в серпні 2018 року централізоване опалення сплачено 5 гривень, в грудні 2018 року централізоване опалення сплачено 4,98 гривень. Що свідчить про оплату саме періодичних платежів за попередній місяць, а не боргів за минулі роки.

Оскільки виконання зобов`язань по сплаті комунальних послуг вчиняється у вигляді періодичних платежів, то часткова оплата за невизначений період не може судом враховуватись як дії, що свідчать про визнання відповідачами свого боргу, отже суд вважає, що така оплата не перериває перебіг позовної давності.

Таким чином, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за гаряче водопостачання та централізоване опалення за період з 01.04.2018 року по 28.02.2021 року в сумі 29082,36 гривень (нараховано 29082,36 грн. сплачено 15,98 грн.=29066,38 грн.)

У відповідності зі ст.141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача необхідно стягнути витрати на сплату судового зборупропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1549,67 гривень.

Керуючись ст.ст.526, 610, 611, 625 ЦК України, ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року, ст.ст.10-13, 77-80, 141, 257, 261, 263-265, 267, ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату комунальних послуг (послуг з централізованого опалення і гарячого водопостачання) задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Концерну «Міські теплові мережі» (, м.Запоріжжя, бул.Гвардійський, буд.137) заборгованість за надані послуги з централізованого опалення і гарячого водопостачання за період з 28.02.2018 року по 28.02.2021 року у розмірі 29066 (двадцять дев`ять тисяч шістдесят шість) гривень 38 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Концерну «Міські теплові мережі» (, м.Запоріжжя, бул.Гвардійський, буд.137) витрати на оплату судового збору у розмірі 1549 (одна тисяча п`ятсот сорок дев`ять) гривень 67 копійок.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складене 30 червня 2022 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя С.С. Тучков