24.06.2022 Єдиний унікальний номер 205/1228/22
Єдиний унікальний номер 205/1228/22
Провадження № 2/205/1698/22
24 червня 2022 року м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Приходченко О.С.
при секретарі Король Т.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
09 лютого 2022 року АТ КБ «ПриватБанк» засобами поштового зв`язку направив до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська позов до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, який надійшов до суду 14 лютого 2022 року.
Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2022 року позов було прийнято до розгляду суду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 квітня 2022 року підготовче провадження було закрито і справу призначено до розгляду по суті.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 червня 2022 року було вирішено питання про заочний розгляд справи.
Позивач у своєму позові посилався на те, що 24 жовтня 2007 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № DNR0GA00000065, відповідно до умов якого отримала кредит у розмірі 22 144 доларів США строком до 24 жовтня 2017 року. З метою забезпечення належного виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором № DNR0GA00000065 від 24 жовтня 2007 року між банком і ОСОБА_2 було укладено договір поруки № DNR0GA00000065, та між банком і ОСОБА_3 договір поруки № DNR0GA00000065-2. ОСОБА_1 свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів не виконала, що призвело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 01 грудня 2021 року склав 113 624, 76 долари США, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 15 835,07 доларів США, заборгованості за відсотками у розмірі 7 755,51 доларів США, заборгованості за комісією у розмірі 3 387,68 доларів США та пені у розмірі 86 646,50 доларів США. Позивач у своєму позові просив суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за договором у сумі 23 590,58 доларів США, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 15 835,07 доларів США та заборгованості за відсотками у розмірі 7 755,51 доларів США, а також судовий збір у розмірі 9 628 грн. 50 коп. У своїй заяві до суду представник позивача просив, справу розглядати за його відсутності, ухваливши заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про дату та час судового засідання повідомлені в порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явилися. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідачів. Будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили.
Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав.
Судом встановлено, що 24 жовтня 2007 року між АТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № DNR0GA00000065 шляхом отримання кредитного ліміту у розмірі 22 144 доларів США строком до 24 жовтня 2017 року зі сплатою відсотків у розмірі 0,92% на суму залишку (а.с. 15-17).
З метою забезпечення належного виконання зобов`язань за кредитним договором № DNR0GA00000065 позичальником між АТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_2 24 жовтня 2007 року було укладено договір поруки № DNR0GA00000065 (а.с. 18).
Також, між АТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_3 24 жовтня 2007 року було укладено договір поруки № DNR0GA00000065-2, відповідно до умов якого ОСОБА_3 поручилася перед кредитором за належне виконання позичальником зобов`язань по кредитному договору від 24 жовтня 2007 року (а.с. 19).
Відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання по кредитному договору не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 113 624, 76 доларів США (а.с. 6-9).
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит, будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.
Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно із ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Тому позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором № DNR0GA00000065 від 24 жовтня 2007 року заборгованості у розмірі 23 590,58 доларів США, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 15 835,07 доларів США та заборгованості за відсотками у розмірі 7 755,51 доларів США.
Щодо позовних вимог про стягнення із відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором № DNR0GA00000065 від 24 жовтня 2007 року у розмірі 23 590,58 доларів США, то вони задоволенню не підлягають за наступних підстав.
За змістом пунктів 11, 12 договорів поруки № DNR0GA00000065 від 24 жовтня 2007 року та № DNR0GA00000065-2 від 24 жовтня 2007 року, вони діють до повного виконання зобов`язань за кредитним договором, порука за цим договором припиняється після закінчення п`яти років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором.
Згідно з пунктом 16 договорів поруки сплата платежів за кредитним договором здійснюється в строк до 24 жовтня 2017 року.
Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість за кредитним договором № DNR0GA00000065 від 24 жовтня 2007 року станом на 01 грудня 2021 року становить 113 624, 76 долари США, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 15 835,07 доларів США та заборгованості за відсотками у розмірі 7 755,51 доларів США, заборгованості за комісією у розмірі 3 387,68 доларів США та пені у розмірі 86 646,50 доларів США, що за курсом НБУ становить 3 091 729 грн. 72 коп. (а.с. 9 оберт).
Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.
Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі (ч.ч. 1, 2 ст. 553 ЦК України).
При цьому за змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.
Вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами). У разі пред`явлення банком вимог до поручителя більш ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.
Зазначений висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 408/8040/12 (провадження № 14-145цс18). Відповідно до частини 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Умовами кредитного договору передбачено повернення кредиту та процентів шляхом сплати щомісячного платежу (п. 7.1 кредитного договору та п. 16 договорів поруки).
Із наданого позивачем розрахунку кредитної заборгованості вбачається, що останній платіж ОСОБА_1 було здійснено 26 жовтня 2010 року, останнім днем платежу мав бути 24 жовтня 2017 року, а з позовом позивач звернувся 09 лютого 2022 року, тобто поза межами шестимісячного строку з моменту настання строку погашення чергового платежу.
Таким чином, суд враховує, що у разі пред`явлення банком вимог до поручителя більш ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.
Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені, зокрема, відповідно до ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ № 566 від 30 грудня 1998 року (чинного на час проведення грошових операцій за кредитним договором).
Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення з поручителів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором № DNR0GA00000065 від 24 жовтня 2007 року задоволенню не підлягають.
Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, саме, судовий збір.
Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 9 628 грн. 50 коп. (а.с. 1), який підлягає стягненню зі ОСОБА_1 на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 525, 526, 553 ,559, 610, ч. 1 ст. 612, ч. 1 ст. 1054 ЦК України п. 2 ч. 2 ст. 141, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 259, 263-265, ч. 4 ст. 268, ч. 1 ст. 280, ст. ст. 281, 282 ЦПК України, суд
Позовні вимоги задовольнити частково.
У задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Відповідачами може бути подано заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення позивачем може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Суддя: