Справа №303/3631/22
2/303/504/22 ряд.стат.звіту №07
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 липня 2022 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в особі головуючого судді Монич В.О.
за участю секретаря судових засідань Годьмаш О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мукачево в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Верхньокоропецької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області про визнання права власності, -
В С Т А Н О В И В :
01.06.2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання за позивачем права власності на житловий будинок із господарськими спорудами (домоволодіння), розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Позовні вимоги мотивує тим, що більше ніж 40 років періодично проживає за адресою: АДРЕСА_1 . У вказаному будинку за життя проживала його бабуся ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з своїм чоловіком ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , який до цих пір значиться власником вказаного будинку. Після смерті ОСОБА_3 жодна особа не зверталася для оформлення спадщини. Позивач на протязі 40 років відкрито та безперешкодно володіє спірним будинком і дане володіння є добросовісним, так-як позивач вселився в будинок, як внук померлої ОСОБА_2 . За всі ці роки позивач підтримує будинок в належному стані, оплачує комунальні послуги. Однак, оскільки померлий не являється рідним дідусем позивача то останній не може отримати повторне свідоцтво про смерть ОСОБА_3 та відповідно інформацію з спадкового реєстру про відсутність заведеної спадкової справи. В березні 2005 року позивач звертався до ТОВ «Мукачівське РБТІ та ЕО» із заявою про первинну реєстрацію права власності на вказане домоволодіння, однак по сьогоднішній день не має жодних прав на спірне домоволодіння, хоча існують всі законні підстави для визнання за ним права власності.
Відповідно до ч.2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).
З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3 ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку.
Враховуючи викладене, Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.06.2022 року, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.
Копію ухвали про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження відповідач отримав 22.06.2022 року.
Однак, у наданий судом строк та станом на 12 липня 2022 року відповідач своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подав, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку подано не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.
Згідно частини статті 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи.
Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 14.05.2005 року, домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 на праві приватної власності (а.с.9).
Аналогічні відомості містяться в Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 249387160 від 23.03.2021 року (а.с.16-17) та Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 7237864 від 14.05.2005 року (а.с.21).
Як вбачається з довідки Верхньокоропецької сільської ради народних депутатів, ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що в книзі реєстрації актів про смерть, зроблено відповідний запис від 16.10.1980 року за № 28 (а.с.8).
Згідно довідки виконкому Верхньокоропецької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області № 216 від 21.04.2021 року на день смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 були зареєстровані померла ОСОБА_2 та її чоловік ОСОБА_3 .
Відповідно до довідки виконкому Верхньокоропецької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області № 253 від 04.07.2022 року на день смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 був зареєстрований померлий ОСОБА_3 та її чоловік ОСОБА_3 .
В матеріалах справи міститься відповідь Мукачівської районної державної нотаріальної контори № 319/01-16 про те, що спадкових справ за померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 не заводилося. Спадкоємці померлого із заявами про прийняття чи відмову від прийняття спадщини до РДНК не зверталися (а.с.29).
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є заявником на виготовлення документів щодо реєстрації права власності на домогосподарство в АДРЕСА_1 та по сьогоднішній день з моменту смерті бабусі ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , обслуговує та користується вказаним дворогосподарством (згідно довідки Верхньокоропецької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області № 217 від 21.04.2021 року, а.с.19).
Позивач ОСОБА_1 15.03.2005 року звертався до ТОВ «Мукачівське РБТІ та ЕО» із заявою про первинну реєстрацію права власності на спірне домоволодіння (а.с.22), а 03.06.2021 року останнім було виготовлено Технічний паспорт на житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.10-15).
За змістом ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.
Згідно п.п.9, 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.
При вирішенні спорів, пов`язаних з набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:
- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;
- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;
- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (ч.3 ст. 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (ч.2 ст. 344 ЦК).
З огляду на положення статті та роз`яснення, викладені в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року, набуття права власності на чужі речі за набувальною давністю здійснюється за умови, що річ, яка опинилася у володінні особи, є об`єктивно чужою, володілець суб`єктивно вважає майно своїм, володілець майна має бути добросовісним набувачем, володіння здійснюється протягом усього строку відкрито та продовжувалось безперервно, строк такого володіння нерухомим майном складає 10 років.
Позивачем доведено факт добросовісного заволодіння майном, оскільки при заволодінні спірним житловим будинком не знав і не міг знати про відсутність у нього підстав для набуття права власності.
Отже, йдеться про добросовісне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка надалі претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю. Підставою добросовісного заволодіння майном не може бути, зокрема, будь-який договір, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність.
Таким чином, Велика Палата ВС дійшла висновку, що після заволодіння чужим майном подальше володіння особою таким майном має бути безтитульним, тобто таким фактичним володінням, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Володіння майном на підставі певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності.
Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК).
Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давньому володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови).
Оскільки попередній власник майна ОСОБА_3 помер, спадкоємці померлого із заявами про прийняття чи відмову від прийняття спадщини до РДНК не зверталися, тобто правонаступник також відсутній, то позивачем правильно визначено відповідача по справі, а саме: Верхньокоропецьку сільську раду Мукачівського району Закарпатської області, оскільки така є органом, уповноваженим управляти майном відповідної територіальної громади.
Тлумачення статті 344 ЦК України свідчить, що для набуття права власності на чужі речі за набувальною давністю необхідні такі умови: річ, що опинилася у володінні особи, є об`єктивно чужою; володілець суб`єктивно вважає майно своїм; володілець майна має бути добросовісним; володіння здійснювалось протягом усього строку відкрито; володіння майном продовжувалось безперервно.
Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2001 року.
При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови).
Матеріали справи містять докази володіння позивачем спірним будинком з моменту смерті бабусі ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак суд зараховує до строку давнісного володіння лише період з 1 січня 2001 року, що на день звернення до суду становить 21 рік.
Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») (п. 14 Постанови).

Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 відкрито, безперервно володіє спірним житловим будинком більше десяти років, добросовісно ним заволодів, наявні всі правові підстави для визнання за ним в судовому порядку права власності на житловий будинок за набувальною давністю.

Оскільки позивач просив судові витрати залишити за ним, то такі слід віднести за його рахунок.

Керуючись ст.ст.12, 19, 81, 141, 263-265 ЦПК України, ст.344 ЦК України, п.п.9, 13, 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Верхньокоропецької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області про визнання права власності задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок із господарськими спорудами (домоволодіння), розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Судовий збір віднести за рахунок позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляцйної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканець АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Верхньокоропецьа сільська рада, , с.Верхній Коропець, вул.Шенборна, 16, Мукачівського району, Закарпатської області.

Головуючий В.О.Монич