Справа № 946/5156/22
Провадження № 2/946/2856/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 жовтня 2022 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,
за участю: секретаря судового засідання Клопот М.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, яким просить розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 13.10.1996 року виконавчим комітетом Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис № 13 розірвати; визначити місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем проживання матері ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ).
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.10.1996 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений шлюб, який зареєстрований 13.10.1996 року виконавчим комітетом Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис № 13. Від шлюбу вони мають спільних дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З перших днів подружнього життя була дружна сім`я, заснована на почуттях любові, поваги та вірності один до одного, але з часом почуття любові, поваги та розуміння згаслі і поступово стосунки між ними зіпсувались та все одно неодноразово намагались зберегти сім`ю та жити заради дітей. Однак, це не вдалось, що призвело до остаточного припинення шлюбних відносин. З початку 2022 року фактичні шлюбні відносини між ними припинені, з цього часу спільне господарство вони не ведуть, на даний час шлюб між ними носить виключно формальний характер. Між ними відсутні спори з приводу розподілу спільного майна подружжя. Враховуючи наявність неповнолітньої дитини, позивач вимушений звернутись із позовом до суду про його розірвання та визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з нею, відповідач не погоджується щоб дитина проживала з нею, оскільки існують розбіжності у вихованні дитини.
В судове засідання представник позивача не з`явилась, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, заяв про відкладення справи або слухання справи за їх відсутністю не направляли, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, зареєстрованому 13.10.1996 року виконавчим комітетом Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис № 13, що підтверджено актовим записом про укладення шлюбу №13, виданим 13.10.1996 року виконавчим комітетом Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області.
Від шлюбу сторони мають дітей: доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено записом акта про народження №03, виданого 29.01.2002 року Першотравневою сільською радою, Ізмаїльського району та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено актовим записом про народження №22, виданим 24.11.2008 року Першотравневою сільською радою, Ізмаїльського району.
Із січня 2022 року фактичні шлюбні стосунки між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 припинені. Донька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 .
Статтею 56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу.
Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
За змістом ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення.
Відповідно до ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 160 Сімейного Кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.
Згідно ч.ч. 7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей.
Відповідно до ст. 141 ч.2 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Враховуючи те, що сторони не проживають разом та не бажають зберегти шлюб, суд вважає, що шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачем суперечить інтересам обох сторін, а тому суд вважає за необхідним розірвати шлюб.
Вирішуючи заяву позивача про визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, суд виходить з того, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.
Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.
Саме до такого висновку дійшов Верховний суд України у своїй постанові №200/952/18 від 15 січня 2020 року.
Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами.
Більш того, відповідач не заперечує проти залишення дитини після розірвання шлюбу разом із матір`ю.
У зв`язку із вказаним, після розірвання шлюбу дитину слід залишити із позивачем, з якою вона на даний час проживає.
Керуючись ст. ст.10, 60, 209, 212, 224 - 227 ЦПК України, ст.ст.110, 112 СК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 13.10.1996 року виконавчим комітетом Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис № 13 розірвати.
Визначити місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем проживання матері ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ).
Копію рішення, після набрання ним законної сили, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відмітки в актовому записі про шлюб, направити до Ізмаїльського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через суд першої інстанції, з урахуванням положень п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 28.10.2022 року.

Суддя: О.Я.Присакар