Провадження № 2/127/3625/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

28.06.2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Бессараб Н.М.,

при секретарі Поливаній Ю.В.,

з участю представників позивача ОСОБА_1 та адвоката Федчук Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2021 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, у якому просила суд визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який посвідчений 25 грудня 2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буряк О.А. та зареєстрований в реєстрі за №191, стягнути судові витрати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є власником 2-х кімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальна площа квартири 42,8 кв.м., житлова площа 30,9 кв.м. Позивач постійно проживає і зареєстрована у вказаній квартирі й досі, іншого житла не має, нікуди не виїжджала та своє єдине житло не відчужувала. Позивачем постійно опікується ОСОБА_1 , якій позивач заповіла усе своє майно, що підтверджується заповітом від 17.10.2006. Вона дбає про позивача, купує продукти харчування, ліки, прибирає, пере, готує їжу, повністю забезпечує потреби позивача у побуті та догляді, оскільки позивач не має родичів, потребує допомоги, є інвалідом 2 групи.

У липні 2021 року позивач вирішила переоформити свою квартиру на ОСОБА_1 і з цією метою надала ОСОБА_1 та її сину доручення для збирання необхідних документів, однак 29.07.2021 отримала відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень, оскільки право власності на вищезазначену квартиру позивача вже зареєстровано за іншою особою. Позивач отримала копію договору від 25 грудня 2008 року, відповідно до якого позивач нібито продала спірну квартиру відповідачу ОСОБА_3 . Вищезазначений договір позивачем не укладався, договір не підписувала, у нотаріуса ОСОБА_4 , який нібито посвідчив цей договір у м. Київ позивач не була, жодних коштів від ОСОБА_3 не отримувала. Особа ОСОБА_3 позивачу не відома. Відповідач ОСОБА_3 зареєструвала спірний договір від 25 грудня 2008 року лише 18 січня 2021 року, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав щодо відповідача.

За інформацію, яка розміщена у мережі Інтернет на сайті Міністерства юстиції України нотаріус Буряк O.A., Київський міський нотаріальний округ, була позбавлена доступу до Реєстру та її свідоцтво анульовано, що було пов`язано з великою кількістю посвідчення нею шахрайських угод, що також підтверджується постановою КААС від 16.05.2018 р. у справі №826/2470/17, яка в ЄДРСР за №74134016, тобто ця обставина є публічною і доказуванню не підлягає.

Позивач вважає, що відносно неї за участю відповідача та нотаріуса вчинено шахрайство з метою заволодіння спірною квартирою.

Окрім цього спірний правочин суперечить ч. 3 ст. 13-1, ст.ст. 41, 55 Закону України «Про нотаріат», які діяли на момент посвідчення нотаріусом спірного правочину 25 грудня 2008 року, а саме нотаріус не вправі був здійснювати нотаріальну діяльність за межами свого нотаріального округу, за винятком заміщення інших нотаріусів у випадках, передбачених цим Законом.

Нотаріальні дії згідно ст. 41 Закону України «Про нотаріат» можуть вчинятися будь-яким нотаріусом на всій території України, за винятком обмежень у праві вчинення нотаріальних дій, установлених статтями 9, 53, 55, 60, 66, 72, 73, 94 Закону України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України.

Приватний нотаріус Буряк О.А. здійснювала діяльність у Київському міському нотаріальному окрузі, сторони правочину зареєстровані у м. Вінниці, місцезнаходження майна, а саме спірної квартири теж у м. Вінниці, що підтверджується змістом договору від 25 грудня 2008 року.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у формі встановленій законом, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовленні ним, що передбачає зміст частин 3-5 ст. 203 ЦК України. Спірним договором було порушено вимоги ст.203 ЦК України.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_1 та адвокат Федчук Т.М. позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві.

Представник позивача - адвокат Федчук Т.М. суду пояснила, що позивач є власником спірної квартири. У вказаній квартирі позивач зареєстрована та постійно проживає, іншого житла не має, нікуди з вказаного житла не вибувала. Договір купівлі-продажу квартири, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який посвідчений 25 грудня 2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буряк О.А. та зареєстрований в реєстрі за №191 позивачем не укладався, позивач договір не підписувала, у нотаріуса Буряк O.A., який нібито посвідчив цей договір у м. Київ позивач не була, жодних коштів від ОСОБА_3 не отримувала. Спірний правочин суперечить ч. 3 ст. 13-1, ст.ст. 41, 55 Закону України «Про нотаріат». При вирішенні справи просила суд застосувати ст. 109 ЦПК України, а саме наслідки ухилення від участі в експертизі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлялася неодноразово належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Заяв та відзиву від відповідача до суду не надходило.

Представник відповідача адвокат Гуща Я.В. також до судового засідання не з`явилася жодного разу, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. До суду неодноразово подавала клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із воєнним станом.

З`ясувавши думку представників позивача по справі, які наполягали на заочному розгляді справи, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки відповідач та її представник в судове засідання не з`явилися повторно без поважних причин, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися неодноразово належним чином.

Щодо чергового клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи у зв`язку із воєнним станом, то суд зважає на таке.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися права і свободи людини та громадянина, передбачені статтями 3034, 38, 39, 4144, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження і здійснення заходів правового режиму воєнного стану, передбачених ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану в Україні». Верховенство права діє і щодо тих прав і свобод, які обмежуються в умовах воєнного стану, з урахуванням цих обмежень.

Отже, згідно з Конституцією України може мати місце лише обмеження прав і свобод, а не їх повне скасування.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом (ст. 55 Конституції України).

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Враховуючи передбачені чинним ЦПК України та Конституцією України гарантії, що забезпечують постійність і дієвість верховенства права навіть за умов запровадження воєнного стану в Україні, особливість предмета спору, складність справи, значення розгляду справи не тільки для відповідача, а й для позивача, дотримуючись принципу пропорційності та балансу, суд вважає, що в умовах воєнного стану конституційне право позивача ОСОБА_2 на судовий захист не може бути обмеженим, а тому необхідно вирішити спір по суті з ухваленням судового рішення на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представників позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ч. 1 статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Між сторонами виникли правовідносини щодо визнання правочину недійсним, які регулюються параграфом 1 та 2 глави 16 ЦК України.

Відповідно до ст. 655 ЦК України (в редакції, чинній на дату вчинення договору) за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (стаття 638 ЦК України).

Згідно із ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 202 ЦПК України).

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно із ч. 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Судом встановлено, що з 12.09.1995 позивач ОСОБА_2 є інвалідом ІІ групи безтерміново, що підтверджується довідкою МСЕ серії 2-18 АЄ №144463 (а.с. 7).

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 29.07.1993, свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.04.2007 та технічного паспорта на квартиру за ОСОБА_2 було зареєстровано в цілому право власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 42,8 кв.м., житловою площею 30,9 кв.м. (а.с. 18-21).

Відповідно до інформації КП «ВМБТІ» №5601 від 19.07.2021, згідно матеріалів інвентаризаційної справи №55120 на квартиру АДРЕСА_1 станом на 29.12.2012 за ОСОБА_2 зареєстровано право приватної власності на квартиру в цілому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29 липня 1993, виданого виконкомом Вінницької міської Ради народних депутатів згідно рішення від 29 липня №515; свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Першою вінницькою державною нотаріальною конторою від 06 квітня 2007 за р.№3-887 (а.с. 9).

Позивач ОСОБА_2 зареєстрована і проживає у вказаній квартирі з 05.07.1989 по теперішній час, що підтверджується копією її паспорта громадянина України (а.с. 15-17).

Відповідно до заповіту, посвідченого 17 жовтня 2006 року ОСОБА_5 , державним нотаріусом Першої вінницької держнотконтори та зареєстрованого в реєстрі за №3-2383, ОСОБА_2 , перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, усвідомлюючи значення своїх дій, діючи добровільно та попередньо ознайомлена з вимогами чинного законодавства щодо недійсності правочинів, на випадок смерті зробила таке розпорядження: все її майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_1 (а.с. 14).

ОСОБА_2 нотаріально посвідченою довіреністю від 01.07.2021, №173 уповноважила ОСОБА_6 , зокрема, бути її представником та подарувати ОСОБА_1 всю належну ОСОБА_2 на праві власності квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 26).

26.07.2021 ОСОБА_1 , діючи на підставі довіреності ОСОБА_2 від 01.07.2021, №176 подала державному реєстратору заяву про проведення державної реєстрації права власності за ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 , проте рішенням №59536524 державного реєстратора прав на нерухоме майно Ковбас А.І. від 29.07.2021 відмовлено у державній реєстрації права власності на квартиру, що розташована: АДРЕСА_2 , за ОСОБА_2 з підстав, що відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на квартиру, що розташована за адресою АДРЕСА_2 зареєстроване за іншою особою (а.с. 10).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 04 серпня 2021 року, за ОСОБА_3 18.01.2021 зареєстровано в цілому право власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 42,8 кв.м., житловою площею 30,9 кв.м. на підставі договору купівлі-продажу №191, виданого 25.12.2008 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буряк О.А. (а.с. 11).

На а.с. 8 копія договору купівлі-продажу від 25.12.2008, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буряк О.А., зареєстрованого в реєстрі за №191, відповідно до якого ОСОБА_2 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 продала ОСОБА_3 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 42,8 кв.м., житловою площею 30,9 кв.м. за ціною 116100 грн.

Згідно листа Управління нотаріату Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) №39036/6-21 від 25.08.2021, відповідно до наказу Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 18.04.2016 №232/6 діяльність приватного нотаріуса Буряк О.А. по Київському міському нотаріальному округу припинена з 21.04.2018. Пунктом 2 вищезазначеного наказу приватного нотаріуса Буряк О.А. зобов`язано передати свій архів та документи нотаріального діловодства на зберігання до Київського державного нотаріального архіву. У визначені чинним законодавством строки архів та документи нотаріального діловодства приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буряк О.А. не передані на зберігання до Київського державного нотаріального архіву. У звязку з вищевикладеним Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) вимушене було звернутися з відповідним позовом до Києво-Святошинського районного суду. Відповідно до рішення вказаного суду від 22.06.2021 справа №369/5755/20 ОСОБА_7 зобов`язано передати до Київського державного нотаріального архіву всі документи нотаріального діловодствата архіву приватного нотаріусаКиївського міського нотаріального округу Буряк О.А. Станом на 25.08.2021 рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_7 виконане не було (а.с. 55).

Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач ОСОБА_2 посилалася на ту обставину, що договір купівлі-продажу від 25.12.2008 нею не укладався, не підписувався, будь-яких коштів від ОСОБА_3 позивач не отримувала і їй не відома особа відповідача взагалі.

Посилаючись на вказані обставини, позивач подала суду клопотання про витребування доказів, зокрема, з Київського державного нотаріального архіву документи, на підставі яких приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буряк Оксаною Анатоліївною було вчинено нотаріальну дію, а саме посвідчення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 25.12.2008 року, зареєстрованого в реєстрі за №191, реєстраційну справу, оригінал договору та реєстру нотаріальних дій за вказану дату, а також копії сторінок з реєстру нотаріальних дій, які містять інформацію про час та факт вчинення нотаріальної дії нотаріусом та підписи сторін цього правочину (оригінали для огляду у судовому засіданні та проведення експертизи, належним чином посвідчені копії для приєднання до матеріалів справи) та про витребування у відповідача ОСОБА_3 оригінал договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та посвідчений Буряк O.A. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 25.12.2008 року, зареєстрований в реєстрі №191, а також призначення по справі судово-почеркознавчої експертизи (а.с. 29-31), які були задоволені судом згідно ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 27.08.2021 та від 29.11.2021 (а.с. 40, 71, 82-84).

Згідно відповіді Київського державного нотаріального архіву №3204/01-21 від 21.09.2021, станом на 21 вересня 2021 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буряк О.А. не передавала документи нотаріального діловодства та архіву на державне відповідальне архівне зберігання до Київського державного нотаріального архіву (а.с. 59).

На виконання ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 01.02.2022 про витребування доказів, Управлінням нотаріату Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) №5154/5-22 від 17.02.2022 повідомлено, що відповідно до наказу Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 18.04.2018 №232/6 діяльність приватного нотаріуса Буряк Оксани Анатоліївни по Київському міському нотаріальному округу припинена з 21 квітня 2018 року за власним бажанням. Вищезазначеним наказом приватного нотаріуса Буряк О.А. зобов`язано передати протягом одного місяця з дня одержання копії цього наказу до Київського державного нотаріального архіву всі документи нотаріального діловодства та архіву. Станом на сьогодні документи нотаріального діловодства та архів приватного нотаріуса Буряк О.А. на зберігання до Київського державного нотаріального архіву не передано. Виконати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 01.02.2022 не вбачається за можливе (а.с. 104, 117-118).

Відповідач ОСОБА_3 ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 27.08.2021, від 26.10.2021 (а.с. 40, 71) про витребування у відповідача ОСОБА_3 оригіналу договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та посвідчений Буряк O.A. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 25.12.2008 року, зареєстрований в реєстрі №191 не виконала, оригінал спірного договору купівлі-продажу суду не надала.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.11.2021 призначено у справі судово-почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено питання: Чи вчинено ОСОБА_2 чи іншою особою рукописний запис підпису у графі «Підписи сторін. Продавець» на договорі купівлі-продажу, який посвідчено 25.12.2008 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буряк О.А.? (а.с. 82-84).

Враховуючи клопотання експерта про необхідність надання експертам оригінал досліджуваного документу, оскільки призначену судом судово-почеркознавчу експертизу по справі неможливо провести за відсутності оригіналу досліджуваного документу, який знаходиться у відповідача, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01.02.2022 було витребувано у відповідача ОСОБА_3 оригінал договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та посвідчений Буряк O.A. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 25.12.2008 року, зареєстрований в реєстрі №191 для проведення судово-почеркознавчої експертизи відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 29.11.2021, надавши оригінал договору купівлі-продажу квартири в судове засідання, яке відбудеться 01.03.2022 о 10.00 год. за адресою: м. Вінниця, вул. Грушевського, 17, зал судових засідань №35. Роз`яснено відповідачу ОСОБА_3 положення ст. 109 ЦПК України, а саме, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні (а.с. 101-102).

Вказана ухвала суду від 01.02.2022 була направлена судом відповідачу ОСОБА_3 та її адвокату Гущі Я.В. (а.с. 111-113), яка отримана, але залишена без реагування та виконання.

Відповідно до листа Вінницького відділення КНДІСЕ №55/56/22-21 від 07.04.2022 в наданих матеріалах справи №127/21293/21 відсутній об`єкт дослідження, стосовно якого поставлено питання ухали від 29.11.2021. Зазначене вище виключає можливість організації проведення призначеної експертизи. Станом на 07.04.2022 оригінал документу не наданий. Відповідно до пп. 1.13, 4.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 №53/5, ухвала суду від 29.11.2021 по цивільній справі №127/21293/21 про призначення судово-почеркознавчої експертизи залишена без виконання (а.с. 127).

Отже, ухвала суду від 29.11.2021 про призначення судово-почеркознавчої експертизи була залишена без виконання, оскільки не було надано експерту об`єкт дослідження, а саме спірний договір купівлі-продажу від 25.12.2008.

Ухиленням від участі в експертизі є умисні дії особи, яка бере участь у справі, метою яких є неможливість проведення експертизи, яку призначив суд: неподання експертам необхідних матеріалів або документів, які є в особи; відмова надати зразки для дослідження; недопущення до приміщень або майна, яке підлягає дослідженню, тощо.

Визнання факту, для з`ясування якого призначалася експертиза, або відмова у визнанні цього факту здійснюється судом в судовому засіданні з урахуванням оцінки доказів, аналізу правової позиції цієї особи та того результату, якого вона домагається.

Фактично суд виходить з припущення, що особа ухиляється від участі в експертизі, оскільки побоюється її результатів, а тому визнає факт, який треба було встановити експертизою, доведеним. Визнання факту можливе лише у разі ухилення від експертизи, яка призначалася саме для встановлення цього факту.

Неявка особи, яка бере участь у справі, на експертизу, якщо без цього її провести неможливо або ухилення її від подання експертам необхідних матеріалів ще не є безумовною підставою для визнання або відмови у визнанні судом факту, для з`ясування якого була призначена експертиза. Це питання вирішується судом в кожному конкретному випадку в залежності від того, яка сторона, через які причини не з`явилася на експертизу або не подала експертам необхідних матеріалів, а також яке значення має для неї висновок експерта, беручи до уваги всі докази, що є у справі в їх сукупності.

Зважаючи на викладене, поведінку відповідача та її представника щодо умисного ненадання суду витребуваного доказу оригіналу оспорюваного договору купівлі-продажу від 25.12.2008, суд вважає, що відповідач ОСОБА_3 ухилилася від подання експертам необхідних матеріалів.

Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи, зокрема, похилий вік позивачки, що вона є інвалідом ІІ групи, спір у цій справі стосується її єдиного житла, в якому вона зареєстрована і проживає по теперішній час, що за клопотанням представника позивача судом було вжито всіх передбачених чинним законодавством заходів з метою сприяння у проведенні судово-почеркознавчої експертизи, але відповідач ОСОБА_3 ухилилася від подання експертам оригуналу спірного договору купівлі-продажу від 25.12.2008, без якого неможливо провести судово-почеркознавчу експертизу з метою з`ясування обставин справи чи вчинено ОСОБА_2 чи іншою особою рукописний запис підпису у графі «Підписи сторін. Продавець» на договорі купівлі-продажу, який посвідчено 25.12.2008 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буряк О.А., тому на підставі ст. 109 ЦПК України суд дійшов висновку про визнання доведеним позивачем ОСОБА_2 факт, що рукописний запис підпису у графі «Підписи сторін. Продавець» на договорі купівлі-продажу, який посвідчено 25.12.2008 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буряк О.А. вчинено не ОСОБА_2 , а іншою особою.

Таким чином, враховуючи в сукупності встановлені обставини та наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 не підписувала договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 25.12.2008 свого єдиного житла, її воля не була направлена на вчинення цього правочину, даний правочин не був спрямований на реальне настання правових наслідків, обумовлених договором купівлі-продажу, а тому цей договір є недійсним.

Крім того, суд бере до уваги, що станом на 25.12.2008 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буряк О.А. (місце нотаріальної діяльності м. Київ) не мала права посвідчувати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 між сторонами договору, які зареєстровані у м. Вінниці.

Відповідно до ст. 13-1 Закону України «Про нотаріат» (в редакції від 01.10.2008) нотаріальний округ - територіальна одиниця, в межах якої нотаріус здійснює нотаріальну діяльність і в межах якого знаходиться державна нотаріальна контора, в якій працює державний нотаріус, або робоче місце (контора) приватного нотаріуса.

Нотаріальні округи визначаються відповідно до адміністративно-територіального устрою України. У містах з районним поділом округом діяльності нотаріуса є вся територія міста. У разі зміни адміністративно-територіального поділу України, в результаті якого розташування робочого місця (контори) приватного нотаріуса увійшло до іншого нотаріального округу, нотаріальна діяльність відповідних нотаріусів повинна бути зареєстрована в цьому нотаріальному окрузі.

Нотаріус не вправі здійснювати нотаріальну діяльність за межами свого нотаріального округу, за винятком заміщення інших нотаріусів у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно із ч. 1 ст. 41 Закону України «Про нотаріат» нотаріальні дії можуть вчинятися будь-яким нотаріусом чи посадовою особою органів місцевого самоврядування, за винятком випадків, передбачених статтями 9, 36, 55, 60, 65, 66, 70-73, 85, 93 і 103 цього Закону, та інших випадків, передбачених законодавством України.

Відповідно до ч. 4 ст. 55 Закону України «Про нотаріат» посвідчення правочинів щодо відчуження, іпотеки житлового будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна, а також правочинів щодо відчуження, застави транспортних засобів, що підлягають державній реєстрації, провадиться за місцезнаходженням (місцем реєстрації) цього майна або за місцезнаходженням (місцем реєстрації) однієї із сторін відповідного правочину.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 між ОСОБА_2 , яка зареєстрована у АДРЕСА_2 та ОСОБА_3 , зареєстрована у АДРЕСА_3 було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буряк О.А. (місце нотаріальної діяльності м. Київ), що є порушенням вимог ст. ст. 13-1, 41, 55 Закону України «Про нотаріат» в редакції від 01.10.2008 (а.с. 8, 55).

На підставі викладеного, суд вважає необхідним визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який посвідчений 25 грудня 2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буряк Оксаною Анатоліївною та зареєстрований в реєстрі за №191.

Оскільки позивач ОСОБА_2 є інвалідом ІІ групи і при зверненні до суду із цим позовом була звільнена від сплати судового збору, тому на підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 992,40 грн. необхідно стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Керуючись Законом України «Про нотаріат», ст. ст. 202, 203, 207, 215, 638, 655, 657 ЦК України, ст.ст. 2, 5, 10-13, 76-81, 89, 109, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який посвідчений 25 грудня 2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буряк Оксаною Анатоліївною та зареєстрований в реєстрі за №191.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 .

Повне рішення суду складено 08.07.2022.

Суддя: