Справа № 591/446/22
Провадження № 2/591/1295/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2022 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Сидоренко А.П.

з участю секретаря судового засідання Чмуневич М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми в спрощеному позовному провадженні з повідомленням учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Бауліна Олексія Івановича до ОСОБА_2 , третя особа: Сумська міська рада в особі Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 в особі представника адвоката Бауліна О.І. звернулася до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1 . Цю квартиру позивачка придбала в приватну власність 28 грудня 2018 року. В даній квартирі зареєстровані позивачка ОСОБА_1 , її син ОСОБА_3 та брат позивачки - ОСОБА_2 .

Позивачка за власні кошти здійснювала ремонт в належній їй квартирі, самостійно сплачує комунальні платежі.

ОСОБА_1 мешкає в квартирі АДРЕСА_1 разом з сином з березня 2020 року. Відповідач хоча і зареєстрований у спірній квартирі, але в ній не мешкав, фактичне місце мешкання відповідача (коли він знаходиться в м. Суми) за адресою: АДРЕСА_2 у матері позивачки та відповідача ОСОБА_4 .

Реєстрація відповідача у вказаній квартирі спричиняє для позивачки незручності, оскільки порушує її право власності, крім того уся кореспонденція на ім`я відповідача приходить на її адресу, кредитори за боргами відповідача також приходять до неї. Позивачка позбавлена вільно та на власний розсуд користуватися своєю власністю, зазнає незручностей з боку кредиторів.

Посилаючись на зазначені обставини, просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 15 лютого 2022 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. 17 лютого 2022 року від представника позивачки надійшли документи на виконання зазначеної ухвали суду.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 18 лютого 2022 року відкрите провадження у справі за вказаним позовом та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 18 травня 2022 року о 09 год. 00 хв.

18 травня 2022 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 18 липня 2022 року, о 10 год.00 хв. у зв`язку з неявкою відповідача в судове засідання, відсутністю відомостей про його належне сповіщення про час та дату судового розгляду справи.

11 липня 2022 року від відповідача ОСОБА_5 надійшла письмова заява, в якій він визнає позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання сторони не з`явилися, від представника позивачки надійшла письмова заява, в якій просить слухати справу в його відсутність, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі.

Від представника третьої особи Сумської міської ради надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника за наявними матеріалами справи (а.с.80).

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного.

Під час судового розгляду встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власницею квартири за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 7).

З довідки Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради №14.03-08/90363 від 03 грудня 2021 року, яка видана ОСОБА_1 вбачається, що, крім неї, за адресою: АДРЕСА_3 зареєстровані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (син) та ОСОБА_2 (брат), ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 4).

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Факт не проживання відповідача ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 понад рік без поважних причин визнано відповідачем.

Частиною першою ст. 316 ЦК України визначено, що право власності це право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України власнику майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності на нерухоме майно набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За приписами ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Водночас відповідно до статті 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.

Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення статті 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За чинним житловим законодавством обов`язковою умовою виникнення права користування житлом членами сім`ї його власника є спільне проживання членів сім`ї з власником.

Таким чином встановлено, що відповідач понад один рік не мешкає у спірній квартирі без поважних причин, відсутні переконливі докази, які б підтвердили поважність причин не проживання і були б підставою для продовження цього строку непроживання в спірному житлі.

Доказів, які б свідчили про наявність домовленості між сторонами про тимчасове проживання відповідача за іншою адресою та збереження у цей час за ним права користування житлом, останній суду не надав, та позовні вимоги ним визнані.

Суд, вважає, що право позивача на вільне користування та розпорядження належним їй житлом порушується та підлягає захисту.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, та визнання ОСОБА_6 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 142, 206, 258, 259, 264, 265, 273 ЦПК, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Сумська міська рада в особі Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.

Повернути на користь ОСОБА_1 з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого 12 січня 2022 року за платіжним дорученням № 184 в сумі 992 грн. 40 коп., тобто в розмірі 496 грн. 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа: Сумська міська рада в особі Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми», адреса: м. Суми, майдан Незалежності, буд.2, .

Суддя А.П.Сидоренко