І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №712/7941/21
Провадження 2/712/323/22
22 липня 2022 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді Марцішевської О.М.
за участю секретаря судового засідання Шевченко О.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Черкаси за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання об`єктом права спільної сумісної власності подружжя житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є у спільній сумісній власності, з вирахуванням розміру внеску особистих коштів
У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
22 червня 2022 року представник позивача адвокат Гончар С.М. скерував до суду заяву щодо судових витрат на професійну правничу допомогу, яку обґрунтував тим, що протягом 5 днів після ухвалення судового рішення надає докази понесених судових витрат на фактично надану професійну правничу допомогу, що відповідають викладеному у позові орієнтовному розрахунку та умовам оплати професійної правничої допомоги згідно витягу із договору про надання професійної правничої допомоги, що був доданий до позову: 3000 грн. за підготування та подання позовної заяви; 2000 грн. за підготування відповіді на відзив; по 1500 грн. за судове засідання, яких, разом із підготовчими, усього було проведено 6, тобто разом 9000 грн.. Усього понесених витрат позивача на професійну правничу допомогу - 14 000 грн., які просить стягнути з відповідача на користь позивача.
11 липня 2022 року представник відповідача адвокат Передерій В.Г.скерував до суду клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, яке обґрунтував тим, що з матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів позивача під час судового розгляду справи судом першої інстанції здійснював адвокат Гончар Сергій Миколайович повноваження якого підтверджені ордером та витягом з Договору про надання професійної правничої допомоги від 22.06.2021р. На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу адвокатом Гончар Сергієм Миколайовичем надано витяг з Договору про надання професійної правничої допомоги від 22.06.2021р. та квитанцію до прибуткового касового ордера №8 від 22.06.2022р. Як видно з витягу з Договору про надання професійної правничої допомоги від 22.06.2021р. пункт З.1 розділу 3 «Умови та порядок розрахунків» - оплата правничої допомоги виконавця здійснюється виходячи із такої вартості робіт - 1500 грн. за участь адвоката в одному судовому засіданні. Однак, представник позивача адвокат Гончар Сергій Миколайович, у заяві щодо судових витрат на професійну правничу допомогу зазначає розмір витрати на участь адвоката в шести судових засіданнях (1500 грн. х 6 засідань = 9000 грн.), що не відповідає умовам Договору про надання професійної правничої допомоги від 22.06.2021 р., так як у ньому (договорі) чітко встановлено - 1500 грн. за участь адвоката в одному судовому засіданні. Не в шести засіданнях, не 1500 грн. за кожне засідання, а чітко - «в одному засіданні».
18 липня 2022 року представник позивача адвокат Гончар С.М. надав додаткові пояснення щодо витрат на професійну правничу допомогу. Вказує, що стороною відповідача невірно трактуються умови договору про надання правничої домооги. Витрати на правничу допомогу позивачем прозоро заявлені, виходячи з вартості, вказаній у позовній заяві, до якої було додано витяг з договору про надання правничої допомоги.
У відповідності до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення,може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до такого.
Відповідно до ст.246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Рішенням суду від 20 червня 2022 р. у справі № 712/7941/21 не вирішувалось питання щодо судових витрат на правничу допомогу сплачених позивачкою ОСОБА_1 на підставі поданого до закінчення розгляду справи клопотання представника позивача адвокат Гончар С.М. в порядку ст.246 ЦПК України, а тому з даного питання необхідно постановити додаткове рішення, що передбачено ст.246, 270 ЦПК України.
В матеріалах справи міститься позовна заява, в якій містяться відомості про попередні (орієнтовні) розрахунки сум судових витрат, понесених позивачкою ОСОБА_1 , а саме витрати на правничу допомогу: 3500 грн. за первинну консультацію із вивченням документів та формування правової позиції, підготування позовної заяви та супровідних документів (клопотання про витребування доказів; 2000 грн. у разі необхідності підготування відповіді на відзив; 1000-2000 грн. в разі необхідності підготування інших процесуальних документів; 1500 грн. за участь адвоката в одному судовому засіданні.
На оплату правничої допомоги ОСОБА_1 мають бути понесені згідно з договором про надання правничої допомоги від 22.06.2021 року витрати, а саме 3000 грн. за підготування та подання позовної заяви; 2000 грн. за підготування відповіді на відзив; по 1500 грн. за судове засідання, яких, разом із підготовчими, усього було проведено 6, тобто разом 9000 грн., а всього 14 000 грн., що підтверджено квитанцією до прибуткового касового ордеру № 8 від 22.06.2022 року.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).
Суд виходить з того, що виконання адвокатом Гончар С.М. вказаних робіт за договором про надання правничої допомоги здійснювалось для забезпечення ефективного здійснення процесуальних прав позивачки, загальна сума судових витрат позивачки не перевищує попереднього (орієнтованого) розрахунку витрат згідно позовної заяви, тому клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу не підлягає до задоволення.
Згідно із п.п. 1, 2, 6 ч. 1 та ч. 2 ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Таким чином, суд вважає, що до правової допомоги належать консультації та роз`яснення з правових питань, складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
У пункті 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).
Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).
Враховуючи викладене, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд приходить до висновку про задоволення заяви представника позивачки про постановлення додаткового рішення.
Керуючись ст.ст. 137,141,265, 270, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
Доповнити рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання об`єктом права спільної сумісної власності подружжя житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є у спільній сумісній власності, з вирахуванням розміру внеску особистих коштів.
Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду через місцевий суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Повний текст рішення виготовлено 22 липня 2022 року.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2