Провадження №2/523/2312/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2022 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючої судді Середи І.В.,

за участю секретаря судового засідання Щербан О.Д.,

представника позивача - Завальнюка Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №9 в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до громадської організації Садове товариство «Цукровик» про стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 31.07.2018 р. звернувся до суду з позовом до Громадської організації Садове товариство «Цукровик» та просив стягнути заборгованість по заробітній платі у розмірі 45550 грн., вказуючи на те, що після звільнення з ним не проведено розрахунок.

Позивач неодноразово подавав уточнення позову і 10.09.2021 р. остаточно просив стягнути заборгованість по заробітній платі у сумі 13096 грн., та вказав період заборгованість за січень-серпень 2017 р. .Вказана сума вже з відрахуванням 18% податку на доходи фізичних осіб та 1,5% військового збору .

31.10.2019 р. відповідачем повторно надано відзив в якому представник відповідача зазначив про незаконність позовних вимог та вказав на те, що наказ про розмір заробітної плати та умови праці працівників товариства, включаючи позивача, який в 2017 р. виконував обов`язки голови, виданий не був, тим не менше фінансова звітність в податкову інспекцію в установлені строки надсилалася позивачем за його підписом. З 01.01.2017 р. до 01.08.2017 р. щомісяця позивачу сума нарахованої заробітної плати (доходу в межах максимальної величини, на яку нараховується єдиний внесок) складала 2000 грн., а сума нарахованого єдиного внеску за звітний місяць складала 440 грн. Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів на утримання податків ОСОБА_2 за 1 квартал 2017 р виплачено -6000 грн., а до бюджету перераховано 648 грн., 2-й квартал 2017 р. 6000 грн, до бюджету перераховано -648 грн., за 3-й квартал 2017 р. суми підлягають уточненню у позивача . Кошторис витрат на 2017 р. був затверджений лише на загальних зборах від 22 липня 2017 р. , у якому розмір заробітної платній позивача затверджено в сумі 2000 грн.. В будь-якому випадку між позивачем та товариством не був укладений трудовий договір, не видавався наказ або будь-який інший документ, в якому було б визначено обсяг робіт, внутрішній трудовий розпорядок, розмір заробітної плати, умови праці та інше. Позивачем не було надано підтвердження трудових відносин на умовах повного або неповного робочого дня, наказ відсутній, а розрахунки нарахування заробітної плати наведені з помилками .

В судовому засіданні представник позивача підтримав уточнений позов та просив його задовольнити. Раніше в засіданні позивач вказував на те, що товариство існує за рахунок членських внесків, зазвичай оплату люди здійснювали не своєчасно. Бухгалтер приймала внески, а він розподіляв на оплату послуг, заробітну плату та податки. На початку своєї роботи в 2009 р. він нараховував собі заробітну плату у розмірі 500 грн, а потім збільшив до 2000 грн. Кожного місяця потрібно було платити в першу чергу за комунальні послуги, які отримувало товариство, тому він, щоб не допускати порушень закону відразу за рахунок надходжень оплачував вартість послуг, а потім нараховував заробітну плату працівників робив відрахування обов`язкових платежів і податків. Саме у зв`язку з тим, що члени товариства платили внески з затримкою, він не міг отримувати заробітну плату. На теперішній час, він не має доступ до бухгалтерських документів, щоб це підтвердити. Йому відомо, що наступний голова товариства встановив собі заробітну плату у розмірі 4000 грн..

Представник відповідача в засідання не прибув, в матеріалах справи міститься заява представника позивача про розгляд справи в його відсутності (а.с.53). Раніше в засіданні представник відповідача заперечував проти позову з посиланням на обгрунтування вказані у відзиві.

Заслухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з такого.

Судом встановлено, що згідно з наказом №1 від 02.03.2009 р. ОСОБА_1 з 02.03.2009 р. виконував обов`язки голови правління ГО СТ «Цукровик».

За наказом №1 від 11.05.2016 р. ОСОБА_1 з 12.05.2016 р. призначено головою правління

Згідно з протоколом загальних зборів членів садового товариства «Цукровик» №1/07 від 22.07.2017 р. ОСОБА_1 звільнено з посади голови правління організації.

За змістом статуту ГО СТ «Цукровик» (нова редакція 2016 р. ) садове товариство є добровільною, незалежною, неприбутковою громадською організацією, яка об`єднує громадян України та створена для задоволення та захисту законних соціальних, економічних та інших спільних інтересів своїх членів, для реалізації мети і завдань, передбачених статутом (п.1).

Член організації зобов`язаний сплачувати членські внески (п.4.3)

За п.5.4.6 голова правління затверджує штатний розклад, укладає цивільно- правові договори , звільняє працівників згідно з законодавством, видає накази та інші обов`язкові для працівників громадського об`єднання акти і керувати їхньою діяльністю.

П. 8.1 організація може мати у власності майно та кошти , необхідні для здійснення статутної діяльності, отримані у вигляді вступних , цільових членських внесків та інших надходжень згідно з діючим законодавством України. Порядок використання коштів визначаються загальними зборами (п.8.2).

П8.4.Доходи (прибутки) організації використовуються виключно для фінансування видатків на утримання такої неприбуткової організації, реалізації мети (цілей, завдань) та напрямів діяльності, визначених її установчими документами.

Як видно з індивідуальних відомостей про застраховану особу сформованих Пенсійним фондом заробітна плата ОСОБА_1 , з якої сплачено єдиний внесок, складала в 2017 р. 2000 грн.

Частиною першою статті 3, статтею 4 КЗпП України встановлено, що трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулюються законодавством про працю, яке складається з КЗпП України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Частиною першою статті 94 КЗпП України, приписи якої кореспондуються із частиною першою статті 1 Закону України "Про оплату праці", визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно зі статтею 1 Конвенції "Про захист заробітної плати" № 95, ухваленої генеральною конференцією Міжнародної організації праці та ратифікованої Україною 30 червня 1961 року, термін "заробітна плата" означає, незалежно від назви й методу обчислення, будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах і встановлені угодою або національним законодавством, що їх роботодавець повинен заплатити працівникові за працю, яку виконано чи має бути виконано, або за послуги, котрі надано чи має бути надано.

У Рішенні Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року № 8- рп/2013 у справі № 1-13/2013 зазначено, що поняття "заробітна плата" і "оплата праці", які використано у законах, що регулюють трудові правовідносини, є рівнозначними в аспекті наявності у сторін, які перебувають у трудових відносинах, прав і обов`язків щодо оплати праці, умов їх реалізації та наслідків, що мають настати у разі невиконання цих обов`язків, а також дійшов висновку, що під заробітною платою, що належить працівникові, необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, установлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат.

Отже, заробітною платою є винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець (власник або уповноважений ним орган підприємства, установи, організації) виплачує працівникові за виконану ним роботу (усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій).

Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Статтею 110 КЗпП України передбачено, що при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; сума заробітної плати, що належить до виплати.

Аналогічна норма міститься статті 30 Закону України "Про оплату праці", яка доповнена зобов`язанням власника або уповноваженого ним органу забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку.

Отже, виходячи з положень КЗпП України, Закону України "Про оплату праці", заробітна плата працівникам виплачується за умови виконання ними своїх функціональних обов`язків на підставі укладеного трудового договору з дотриманням установленої правилами внутрішнього трудового розпорядку тривалості щоденної (щотижневої) роботи за умови провадження підприємством господарської діяльності. Нарахування та виплата заробітної плати працівникам проводиться на підставі документів з первинного обліку праці та заробітної плати: штатний розклад, розцінки та норми праці, накази та розпорядження (на виплату премій, доплат, надбавок тощо), табель обліку використаного часу, розрахунково-платіжна відомість.

Загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, розрахунків, з яких суд виходив при вирішенні позовів, що стосуються, зокрема грошових вимог (дослідження обґрунтованості, правильності розрахунку, доведеності розміру збитків, наявності доказів, що їх підтверджують).

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 12, частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При з`ясуванні, якими доказами кожна сторона буде обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо невизнаних обставин, суд повинен виходити з принципу змагальності цивільного процесу, за яким кожна сторона несе обов`язки щодо збирання доказів і доказування тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, якщо інше не встановлено процесуальним законом.

За змістом положень статей 115, 116 КЗпП України відсутність заборгованості перед позивачем має довести саме роботодавець, але це не звільняє позивача процесуального обов`язку доведення наявності права на отримання відповідних сум.

Відповідно до статей 77, 78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування та докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частинами першою, другою, четвертою, шостою статті 95 ЦПК України встановлено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

На підтвердження заявлених вимог щодо стягнення невиплаченої заробітної плати позивач подав індивідуальні відомості про застраховану особу сформованих Пенсійним фондом заробітна плата ОСОБА_1 , з якої сплачено єдиний внесок, складала в 2017 р. 2000 грн.

Крім того, фінансова звітність в податкову інспекцію в установлені строки надсилалася позивачем за його підписом. З 01.01.2017 р. до 01.08.2017 р. щомісяця позивачу нараховувалася заробітна плата.

При цьому, встановлено, що після переобрання голови правління товариства, позивач немає доступу до документації з нарахуванням заробітної плати.

Суд критично ставиться до тверджень представника відповідача, який вказував на те, що позивач був головою товариства і сам собі нараховував та отримував заробітну плату.

Відповідачем не надано підтвердження про отримання позивачем заробітної плати за вказаний період, при цьому в судовому засіданні представник відповідача підтвердив, що позивач під час виконання своїх обов`язків сплачував усі необхідні платежі, як до податкової служби і так і до Пенсійного фонду.

Однак, за весь час розгляду справи, відповідачем не було надано відомостей, які б вказували на те, що позивач отримав повний розрахунок.

Зі змісту заяви про уточнення вимог вбачається, що розмір заробітної плати з якої робив свої розрахунки позивач нарахована у розмірі - 2000 грн за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень 2017 р. , а в серпні 800 грн., що разом складає 14800 грн., а не 16000 грн. як зазначено.

Отже, виходячи з меж заявлених вимог, а також відраховуючи податок на доходи фізичних осіб та 1,5% військового збору, розмір заборгованості, який підлягає стягненню з товариства складає 11914 грн. ( 14800 2886 (14800Х18%/100%) +(14800Х1,5%/100%)).

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає також стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 704,8 грн.

Керуючись ст.ст.12,13,76-81,141,258-259,263,265,268,273,279,354,355,430 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до громадської організації Садове товариство «Цукровик» про стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати задовольнити частково.

Стягнути з громадської організації Садове товариство «Цукровик» () на користь ОСОБА_1 (рнокпп: НОМЕР_1 ) заборгованість по заробітній платі у сумі 11914 грн.

Стягнути з громадської організації Садове товариство «Цукровик» на користь держави судовий збір у розмірі 704,8 грн.

Допустити негайоне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 27.07.2022 р.

Суддя