Справа № 149/1125/20
Провадження №2/149/5/22
Номер рядка звіту 45
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.12.2022 р. Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: Войнаревича М.Г.,

при секретарі: Паламарчук Л.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 та її представника адвоката Поворознюка Б.М.,

представника відповідача Гореша В.М.,

третьої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільник матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Військово-медичного центру Центрального регіону, третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної здоров`ю,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2020 року позивач звернулася до Хмільницького міськрайонного суду із заявою про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної здоров`ю.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у в період з 21 по 27 лютого 2005 року позивач знаходилася на стаціонарному лікуванні у Вінницькому Військово-медичному Центрі ВПС України. 22.02.2005 позивачка була прооперована. Після проведеної операції по екстирпації матки з додатками позивачка неодноразово зверталась до лікарів КУ «Хмільницької ЦРЛ» з приводу скарг на болі в черевній порожнині. Також у неї були скарги на болі в лівій поперековій ділянці, втомлюваність та задишка під час ходи. В період з 03 по 15 жовтня 2019 року позивач перебувала на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні КНП «Хмільницької ЦРЛ». 27.11.2019 в ТОВ «Екомед Центр» позивачу було проведено мультиспіральну комп`ютерну томографію органів черевної порожнини під час якого в черевній порожнині виявлено стороннє тіло металевої щільності, що нагадує шпатель ОСОБА_3 . Після виявлення у черевній порожнині стороннього тіла постало невідкладне питання про його видалення із тіла позивача. Тому в період з 02 по 09 грудня 2019 року позивач перебувала на стаціонарному лікуванні у Вінницькій обласній клінічній лікарні ім. Пирогова з основним діагнозом стороннє тіло у черевній порожнині. Позивач вказує, що окрім операції 22.02.2005 у Вінницькому Військово-медичному Центрі ВПС України, інших операцій їй не робили. Також позивач вказує на те, що саме під час операції у Вінницькому Військово-медичному Центрі ВПС України по причині халатного відношення медичних працівників до процедури та проведення операції було залишено стороннє тіло у її черевній порожнині. 23.03.2015 позивачу було встановлено безстроково третю групу інвалідності внаслідок загального захворювання. Позивач зазначає, що внаслідок дій відповідача їй спричинено, як матеріальну, так і моральну шкоду. Тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь матеріальну та моральну шкоду та витрати на професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду від 12.06.2020 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 06.07.2020 року.

13.08.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог, посилаючись на недостатність доводів щодо неналежного виконання своїх професійних обов`язків лікарем ВМЦ ВПС України під час проведення оперативного втручання, які б перебували у причинному зв`язку із заподіянням шкоди здоров`ю позивача. Крім того, позивачем жодним чином не наведено причинного зв`язку між заподіяною шкодою та завданими збитками та не надано жодних доказів завдання їй моральної шкоди, не обґрунтовано її розмір, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості. Позивачем в добровільному порядку було прийнято рішення щодо укладення договору добровільного страхування та здійснення добровільних пожертв, про що позивач сама зазначає у позовній заяві. Добровільна сплата внесків позивачем не відноситься до матеріальної шкоди та не підлягає відшкодуванню. Позивач, викладаючи власну позицію щодо оцінки розміру моральної шкоди, пов`язала тривалість її душевних страждань з безпідставним та необгрунтованим вартісним розрахунком у розмірі 5000 грн. за місяць у період з 22.02.2005 по 03.12.2019, тому також немає підстав покладатись на ці обставини в оцінку розміру моральної шкоди.

25.08.2020 на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог до предмета спру на стороні відповідача - ОСОБА_2 та уточнююча довідка про перейменування військово-медичного закладу, а саме: 01.08.2007 Військово-медичний центр Повітряних Сил Збройних Сил України переформований у Військово медичний клінічний центр Центрального регіону.

Ухвалою суду від 27.08.2020 клопотання відповідача про залучення до участі у справі в якості третьої особи - ОСОБА_2 задоволено.

22.09.2020 на адресу суду надійшло клопотання представника позивача про призначення судово-медичної експертизи.

Ухвалою суду від 22.09.2020 призначено судово-медичну експертизу та провадження у справі зупинено.

Ухвалою суду від 05.04.2021 у зв`язку із надходженням до суду висновку експерта провадження у справі відновлено та призначено підготовче судове засідання.

11.05.2021 до суду надійшло клопотання представника позивача про призначення судово-психологічної експертизи.

Ухвалою суду від 11.05.2021 призначено судово-психологічну експертизу та провадження у справі зупинено.

Ухвалою суду від 14.11.2022 у зв`язку із надходженням до суду висновку експерта провадження у справі відновлено та призначено підготовче судове засідання.

28.11.2022 до суду надійшло клопотання відповідача про зупинення провадження у справі до припинення перебування відповідача у складі Збройний Сил України, що переведені на воєнний стан (до завершення воєнного стану).

30.11.2022 від представника позивача надійшло заперечення проти клопотання про зупинення провадження у справі.

Ухвалою суду від 30.11.2022 у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі відмовлено, у зв`язку із недопущенням затягування розгляду справи, оскільки позивач звернулась до суду за захистом своїх прав в червні 2020 року, та закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті на 14.12.2022.

Представник позивача Поворознюк Б.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просить їх задовольнити. Пояснення суду в обґрунтування позовних вимог надав аналогічні тим, що викладені в позовній заяві.

Представник відповідача - Гореш В.М. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та в обгрунтування заперечень зазначив, що вважає позов необґрунтованим. Пояснив, що шпатель Ревердена не застосовується у операції, що була зроблена позивачу. Також зазначив, що позивач була виписана у задовільному стані, після виписки скарг на самопочуття до них не надходило. Всі скарги на самопочуття, які позивач описала в позовній заяві не пов`язані із проведеною їй операцією. Також вказав, що добровільні внески, які були сплачені позивачем не можуть бути відшкодовані, оскільки є нічим не підтвердженими. Тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що не пам`ятає обставин операції, бо пройшов вже тривалий час, не може однозначно стверджувати, що шпатель був залишений під час операції, яку робили позивачу. Тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. В свою чергу співчуває позивачу, що протягом тривалого часу вимушена була переносити біль та незручності в повсякденному житті.

Суд, дослідивши докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку.

ОСОБА_1 в період з 21.02.2005 по 27.02.2005 перебувала на стаціонарному лікуванні у Вінницькому Військово-медичному Центрі ВПС України, де їй було проведено операцію, а саме було зроблено нижньо-серединну лапаротомію, екстирпацію матки з додатками, про що свідчить копія виписного епікризу (а.с. 14).

Відповідними записами лікарів КУ «Хмільницька ЦРЛ» підтверджено, що позивач неодноразово зверталася до лікарів КУ «Хмільницька ЦРЛ» зі скаргами на болі в черевній порожнині, на болі в лівій поперековій ділянці, втомлюваність та задишку (а.с. 44-64)

В період з 03.10.2019 по 15.10.2019 ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні КНП «Хмільницька ЦРЛ» з приводу хронічної залозодефіцитної анемії важкого ступеню, діаметаболічної кардіопатії, грижі, гастродуоденіт, гіпертонічна хвороба, гіпертензивне серце, дифузійний атеросклеротичний кардіосклероз, що підтверджується довідкою КУ «Хмільницька ЦРЛ» (а.с.15,18).

На придбання ліків та медикаментів позивачем витрачено 1423,67 грн., що підтверджується квитанціями з аптеки (а.с. 19).

27.11.2019 позивачу було проведено МСКТ органів черевної порожнини з внутрішньовенним посиленням контрастом «Ультравіст» під час якого в черевній порожнині виявлено стороннє тіло металевої щільності, що нагадує шпатель Ревердена, що підтверджується заключенням ТОВ «Екомед Центр» (а.с.24).

За проведення МСКТ органів черевної порожнини у ТОВ «Екомед Центр» позивачем сплачено 2100 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера від 27.11.2019 (а.с.25).

В період з 02 по 09 грудня 2019 року позивач перебувала на стаціонарному лікуванні у Вінницькій обласній клінічній лікарні ім. Пирогова з основним діагнозом: стороннє тіло черевної порожнини. 03.12.2019 позивачу було проведено оперативне лікування лапаротомію, видалення стороннього тіла з черевної порожнини, дренування черевної порожнини, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №21918, інформативною довідкою від 27.01.2020 (а.с.26,29-30).

На придбання ліків та медикаментів позивачем було витрачено 7992,17 грн., що підтверджується фіскальними чеками аптеки, квитанціями про сплату за аналізи (оформлені, як добровільна пожертва), договором добровільного страхування серії ДМС-Х-К № 4405 (а.с.31-32,33).

Листом Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону від 14.01.2020 №188 підтверджено, що історія хвороби №503 від 2005 ОСОБА_1 , яка перебувала на лікуванні в гінекологічному відділенні Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону в період з 21.02.2005 по 27.02.2005 знищена, згідно акту знищення документів, що не підлягають зберіганню від 02.02.2008 (а.с.35).

11.03.2014 позивачу встановлено третю групу інвалідності строком на 1 рік із протипоказаннями важкої фізичної праці, а 23.03.2015 позивачу встановлено безстроково третю групу інвалідності внаслідок загального захворювання з протипоказаннями важкої фізичної праці, що підтверджується довідками Вінницького міжрайонного МСЕК та пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 (а.с.10-12)

30.12.2019 між позивачем та адвокатом Поворознюком Б.М. було укладено договір про надання правової допомоги, згідно договору позивачем сплачено гонорар у сумі 5000 грн., що підтверджується квитанцією № 70 (а.с.65-69).

Згідно висновку експерта № 14/21-мк Державної спеціалізованої установи «Головне бюро судово-медичної експертизи МОЗ України встановлено, що лопатка-шпатель Ревердена представляє собою цільнолиту металеву пластину овальної форми з гладкою, блискучою поверхнею, тупими краями, загальною довжиною 28,5 см, товщиною 0,3 см, вагою 279 гр. В середній частині пластини наявний сходинкоподібний виступ, завдяки якому інструмент поділяється на дві частини. Обидві частини інструменту плоскі. Лопатка-шпатель виготовлена з білого антикорозійного металу по типу хірургічної сталі.

Згідно висновку експерта № 280/20 Державної спеціалізованої установи «Головне бюро судово-медичної експертизи МОЗ України встановлено, що лопатка Ревердена займала значну область черевної порожнини ОСОБА_1 , прилягала до внутрішніх органів та заважала їх нормальному функціонуванню. Наявність стороннього металевого предмету тривалий час в організмі (у даному випадку 14 років), сприяло розвитку такого ускладнення, як металоз, який проявлявся у ОСОБА_1 скаргами на слабкість та втомлюваність, а також вираженою анемією обумовленою хронічною інтоксикацією. Наявність лопатки ОСОБА_3 в черевній порожнині ОСОБА_1 викликало необхідність повторного хірургічного втручання для його вилучення, чим спричинило розлад її здоров`я і потягло подальшу реабілітацію.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/102-21/9477-ПС Вінницького НДЕКЦ МВС України від 01.11.2022 встановлено, що ситуація, яка пов`язана із залишенням стороннього тіла лопатки-шпателя ОСОБА_3 у черевній порожнині є психотравматичною для позивача ОСОБА_1 , їй було спричинено моральну шкоду.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» кожний громадянин України має право на охорону здоров`я, що передбачає: кваліфіковану медичну допомогу, включаючи вільний вибір лікаря, вибір методів лікування відповідно до його рекомендацій і закладу охорони здоров`я; достовірну та своєчасну інформацію про стан свого здоров`я і здоров`я населення, включаючи існуючі і можливі фактори ризику та їх ступінь; відшкодування заподіяної здоров`ю шкоди; оскарження неправомірних рішень і дій працівників, закладів та органів охорони здоров`я.

Кожний громадянин України має право на охорону здоров`я та медичну допомогу (стаття 49 Конституції України), що передбачає, зокрема: кваліфіковану медичну допомогу, включаючи вільний вибір лікаря, вибір методів лікування відповідно до його рекомендацій і закладу охорони здоров`я; достовірну та своєчасну інформацію про стан свого здоров`я, включаючи існуючі і можливі фактори ризику та їх ступінь; відшкодування заподіяної здоров`ю шкоди; оскарження неправомірних рішень і дій працівників, закладів та органів охорони здоров`я.

Пацієнт як отримувач медичної послуги має право на безоплатне усунення недоліків, пропорційне зменшення ціни наданої послуги, повне відшкодування матеріального і морального збитку, а виконавець медичних послуг (медичний заклад, в якому працює лікар, або сам лікар, якщо він здійснює підприємницьку діяльність) зобов`язаний відшкодувати шкоду, заподіяну пацієнтові внаслідок неправомірних рішень, дій чи бездіяльності.

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

За загальним правилом визначеним ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як вказано в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Згідно ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Отже, відповідно до загальних підстав відповідальності за матеріальну шкоду згідно ст. 1166 ЦК України, юридичною підставою виникнення відповідальності за заподіяну шкоду є склад цивільного правопорушення, невід`ємні елементи якого: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Таким чином, розглядаючи спір про відшкодування заподіяної шкоди, суд повинен з`ясувати наявність у діях відповідача складу цивільного правопорушення, що включає неправомірність поведінки, наявність матеріальних втрат та їх розміру (збитків), причинного зв`язку між неправомірною поведінкою та заподіяними збитками.

Між тим, позов в частині відшкодування матеріальної шкоди, завданої позивачу підлягає частковому задоволенню, виходячи з аналізу поданих доказів, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають реальні витрати, які складаються з наступного.

Так позивачем під час лікування понесено документально підтверджені витрати на суму 7992,17 грн. З них документально підтвердженими є сума 3872, 17 грн., 4120 грн. добровільним медичним страхуванням та добровільною пожертвою, що не підлягають стягненню.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду встановлені нормами ст. 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з абз. 5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.02.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Висновком психологічної експертизи № СЕ-19/102-21/9477-ПС від 01.11.2022 визначені можливі розміри грошової компенсації за завдані страждання (моральну шкоду) ОСОБА_1 . За умови "порушення прав споживачів, за умов спричинення значної шкоди" можливий розмір грошової компенсації становить 81 мінімальну заробітну плату - 542 700 гривень; за умови "спричинення тяжкої шкоди здоров`ю" можливий розмір грошової компенсації становить 324 мінімальних заробітних плат - 2 170 800 гривень; за умови "спричинення шкоди здоров`ю середньої тяжкості" можливий розмір грошової компенсації становить 121,5 мінімальну заробітну плату - 814 050 гривень; за умови "спричинення легкої шкоди здоров`ю" можливий розмір грошової компенсації становить 13,5 мінімальних заробітних плат - 90 450 гривень.

Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку що з відповідача на користь позивача належить стягнути спричинену моральну шкоду у розмірі 885000 гривень. Визначений позивачем розмір моральної шкоди є достатнім у даній спірній ситуації, саме такий розмір моральної компенсації забезпечить відшкодування тих немайнових втрат, яких зазнала потерпіла протягом тривалого часу, в результаті помилки працівників медичної установи, що здійснювали їй операцію.

Згідно до положень ч.ч. 1-4 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

До матеріалів справи позивачем подано документального підтвердженні витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн., а тому з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати на правову допомогу у зазначеному розмірі.

На підставі викладеного, ст. ст. 22, 23, 1166, 1167, 1172 ЦК України, Конституції України, керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 81, 141, 258, 259, 263 - 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовільнити частково.

Стягнути з Військово-медичного центру Центрального регіону (, місце знаходження вул. Князів Коріатовичів, 185 м. Вінниця) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючої за адресою АДРЕСА_1 ) 3872 (три тисячі вісімсот сімдесят дві) гривні 17 коп. - заподіяної матеріальної шкоди; 885000 (вісімсот вісімдесят п`ять тисяч) гривень - заподіяної моральної шкоди; 5076 (п`ять тисяч сімдесят шість) гривень - витрат на проведення судово-психологічної експертизи та 5000 (п`ять тисяч) гривень - витрат на професійну правничу допомогу.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 27.12.2022 року.

Суддя Михайло ВОЙНАРЕВИЧ