Номер провадження: 22-ц/813/8001/22
Головуючий у першій інстанції Мирончук Н. В.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів: Гірняк Л.А., Цюри Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на додаткове рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 28 липня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Мирончук Н.В., у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави, -

встановив:

У жовтні 2020 року Акціонерное товариство «Альфа-Банк» (АТ «Альфа-Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси, від 09 листопада 2021 року у задоволенні позовних вимог АТ «Альфа-Банк» відмовлено в повному обсязі.

Адвокат Приміч Д.В., представник ОСОБА_1 , звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив суд стягнути з позивача - АТ «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 26 512, 00 грн.

В обґрунтування заяви, представник ОСОБА_1 , вказав, що відповідачем до судових дебатів було заявлено клопотання про стягнення судових витрат, які понесені відповідачем у зв`язку з розглядом справи, але при ухваленні рішення, судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат. На підтвердження розміру витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги відповідачу, представником відповідача було подано: Договір про надання правової допомоги № 2/21, від 01 лютого 2021 року, Додаткову угоду № 1 до Договору про надання правової допомоги № 2/21, від 01 лютого 2021 року, Акт виконаних робіт від 11 листопада 2021 року, банківську квитанцію № 0.0..1 від 11 травня 2022 року.

Враховуючи викладене, представник відповідача просив суд стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 26 512,00 грн.

ОСОБА_3 , представник Акціонерного товариства «Альфа-Банк» звернувся до суду з клопотанням про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, та просив суд зменшити витрати на професійну правничу допомогу до 12 000,00 грн.

Додатковим рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 28 липня 2022 року доповнено рішення Малиновського районного суду міста Одеси, від 09 листопада 2022 року по цивільній справі за позовом АТ «Альфа-Банк до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет застави.

Стягнуто з АТ «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 , понесені судові витрати на професійну правничу допомогу, у розмірі 17 000,00 грн.

Не погодившись з додатковим рішенням суду, ОСОБА_4 , представник АТ «Альфа-Банк» звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив додаткове рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким зменшити розмір стягнення з АТ «Альфа-Банк» витрат на професійну правничу допомогу не більше 12 000 грн., посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

У обґрунтуванні своєї апеляційної скарги апелянт зазначив, що районним судом не було враховано та застосовано такі норми матеріального права, а саме: ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Також вказав що рішення ухвалене без з`ясування усіх обставин справи, а саме судом не досліджена належним чином співмірність заявленого розміру витрат на правничу допомогу складності справи та обсягу виконаних робіт або надання послуг.

Крім того, апелянт зазначив, що в рішенні нічого не вказано щодо наявності заперечень з боку АТ «Альфа-Банк» та в чому суть цих заперечень, а також відсутні посилання на практику Європейського суду з прав людини. Також, судом не враховано практику Верховного Суду відповідно якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката.

У своєму відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_5 , представник ОСОБА_1 вказав, що дана справа потребувала витрати значної кількості часу, навіть більше ніж той, що визначено в акті виконання робіт, а отже справа не була звичайною та шаблонною, тому просив апеляційний суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

У відповідності до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 375ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси, від 09 листопада 2021 року у задоволенні позовних вимог АТ «Альфа-Банк» відмовлено у повному обсязі.

Під час судових дебатів відповідачем було заявлено клопотання про стягнення судових витрат, які понесені відповідачем у зв`язку з розглядом справи.

15 листопада 2021 року адвокат Приміч Д.В., представник ОСОБА_1 , звернувся до суду з заявою про стягнення судових витрат, в якій просив суд стягнути з позивача - АТ «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 26 512,00 грн.

На підтвердження вимог заяви до суду був наданий: договір про надання правової допомоги № 2/21 від 01 лютого 2021 року; Додаткова угода № 1 до договору про надання правової допомоги № 2/21 від 01 лютого 2021 року; Акт виконаних робіт від 11 листопада 2021 року; банківська квитанція № 0.0..1 від 11 травня 2022 року.

Відповідно до додаткової угоди № 1 до договору про надання правової допомоги № 2/21 від 01 лютого 2021 року сторони погодили, що вартість послуг становить 26 512 грн. що відповідає п. 6.4 договору про надання правової допомоги № 2/21 від 01 лютого 2021 року. В правничу допомогу входить консультація клієнта, ознайомлення з позовом, підготовка та обґрунтування відзиву на позовну заяву, підготовка заперечень на відповідь на відзив, збір доказів, участь у судовому засіданні.

11 листопада 2021 року між сторонами було підписано акт виконання робіт, відповідно до якого АБ «Дениса Приміча» виконав умови договору про надання правової допомоги від 21 вересня 202-0 року у повному обсязі на загальну суму 26 512 грн.

На підтвердження прийняття винагороди у сумі 26 512 грн. адвокатом надано квитанцію згідно якої ОСОБА_1 здійснив виплату АБ «Дениса Приміча» за надання правової допомоги згідно додаткової угоди 1 від 11 листопада 2021 року до договору №02/21 (а.с. 231).

Задовольняючи частково заяву адвоката Приміча Д.В., представника ОСОБА_1 про стягнення з АТ «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 , понесені судові витрати на професійну правничу допомогу, у розмірі 17000,00 грн., районний суд виходив з того, що обсяг наданих відповідачу послуг з надання правової допомоги, їх розумність та співмірність зі складністю часу, відповідає зменшеній сумі, а саме 17 000,00 грн.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком районного суду, оскільки він відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 270 ЦПК України, додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених відповідною статтею ЦПК, воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими вимогами на загальних підставах. При порушені питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Частинами 1-4 статті 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ, від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Висновки суду відповідають вимогам закону, на які посилався суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги на додаткове рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 28 липня 2022 року фактично є власним тлумаченням і розумінням представником позивача обставин справи та норм права, які регулюють питання відшкодування стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката, тому відхиляються колегією суддів як необґрунтовані.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи спростовуються матеріалами справи та встановленими судами обставинами, в цілому зводяться до переоцінки доказів та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За викладених обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень норм матеріального та процесуального права не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи нічим не обґрунтовані, висновків суду не спростовують, в зв`язку з чим рішення суду у відповідності до ст.375 ЦПК України підлягає залишенню без змін.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Отже, апеляційний суд вважає, що судове рішення ґрунтується на повно та всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

У відзиві на апеляційну скаргу, адвокат Приміч Д.В., представник ОСОБА_1 просив апеляційний суд у випадку залишення без задоволення апеляційної скарги, стягнути з апелянта понесені витрати пов`язані з оскарженням додаткового рішення та у додатки до відзиву додав копію додаткової угоди №2 до договору про надання правової допомоги № 2/21 від 01 лютого 2021 року, відповідно п. 2 якої, вартість послуг за надання правової допомоги та представництва інтересів клієнта в Одеському апеляційному суді щодо оскарження додаткового рішення становить 6000,00 грн.

Адвокат Галдецький Я.А., представник АТ «Альфа-Банк» у своїх поясненнях на відзив ОСОБА_1 , зазначив, що зважаючи на складність справи та виконаних адвокатом робіт, сума реальних і фактичних судових витрат не може перевищувати 3000,00 грн.

Приймаючи до уваги, що апеляційна скарга Галдецького Я.А., представника АТ «Альфа-Банк» не підлягає задоволенню, з урахуванням того, що ОСОБА_5 , представник ОСОБА_1 надав клопотання про розподіл судових витрат апеляційний суд вважає за можливе частково задовольнити клопотання адвоката Приміча Д.В., представника ОСОБА_1 , проте зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з АТ «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 до 3 000,00 грн, що відповідає критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, кількості судових засідань, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги.

Вказане також відповідає висновкам, викладеним в постанові Верховного Суду від 01 вересня 2021 року у справі № 178/1522/18.

З огляду на положення п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України ця справа є малозначною, а тому згідно п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 28 липня 2022 року - залишити без змін.

Стягнути з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (; адреса: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_1 ) понесені судові витрати на професійну правничу допомогу, у розмірі 3000,00 (три тисячі) грн.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 09 листопада 2022 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ Л.А. Гірняк

______________________________________ Т.В. Цюра