Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

12 серпня 2022 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Гришковець А. Л.

з секретарем Павленко Л. В.,

з участю представника

позивача Слюсара О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі справу за позовом товариства з обмеженою відповідальності «Житомиргаз збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ , -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Житомиргаз Збут» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути на його користь з відповідача - ОСОБА_1 заборгованість за спожитий природний газ в сумі 11130 грн. 81 коп. та сплачений ними судовий збір в сумі 2270 грн. 00 коп., мотивуючи тим, що відповідно до постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 28.05.2015 №1646 та від 21.04.2017 №527, ТОВ «Житомиргаз збут» було видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу на території України.

З метою здійснення всіх операцій щодо нарахувань за спожитий природний газ, оплат та інших операцій на ім`я відповідача було відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 за адресою: кв. АДРЕСА_1 .

Однак, всупереч п.2 Розділу 3 Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2496, та вимогам законодавства України, відповідач, використовуючи природний газ для опалення газової плити, колонки в період з 01.07.2015 по 30.11.2021 не здійснював оплату за постачання природного газу, в зв`язку із чим утворилася заборгованість в сумі 11130 грн. 81 коп..

Згідно з Правилами постачання природного газу договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633,634,641,642 Цивільною кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розмішений на офіційному веб- сайті регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Тому, позивач долучає до заяви лише роздруковану копію типового договору постачання природного газу, оскільки зобов`язання у споживача виникли в силу положень, визначених розділом І Правил постачання природного газу і додаткового доведення не потребують.

Згідно Розділу III Правил постачання природного газу за відсутності зауважень до персоніфікованих даних у заяві - приєднанні та її змісту побутовий споживач зобов`язаний підписати заяву - приєднання та повернути один її примірник постачальнику. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками і факт фактичного споживання природного газу після офіційною опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог цих Правил, що має підтверджуватися документально, за умови, що у споживача відсутній інший діючий постачальник.

Постачання природного газу побутовим споживачем здійснюється на підставі типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, який затверджено Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2500, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 6 листопада 2015 pоку за № 1386/27831 та оприлюднюється в установленому порядку.

Враховуючи, що протягом місяця з дня опублікування позивачем у засобі масової інформації договору відповідач про свою відмову укласти договір постачання природного газу побутовим споживачам чи про свою незгоду із умовами опублікованого договору до ТОВ «Житомиргаз збут» у письмовому вигляді не направив, а тому вважається таким, що прийняв пропозицію останнього щодо укладення договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2500.

Крім того, відсутні дані того, що він не користується послугами ТОВ «Житомиргаз збут» з постачання природного газу до його домоволодіння або він уклав договір постачання природного газу з іншим виконавцем послуг, а тому відповідач є таким, що прийняв оферту. Тому він зобов`язаний сплачувати вартість послуг, пов`язаних з постачанням природного газу.

Об`єми використаного природного газу по кожному побутовому споживачу, в тому числі і відповідачу, позивач отримує від оператора ГРМ АТ «ЖитомирГАЗ». Тарифи застосовувалися відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 03.03.2015 № 583 та постанов Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 №758, від 27.04.2016 №315, від 22.03.2017 №187, від 19.10.2018 №867.

З моменту відкриття особового рахунка на споживача та укладення ним договору постачання природного газу відповідачем не повідомлялося ТОВ «Житомиргаз збут» про внесення змін до його персоніфікованих даних.

Відзиву на позов відповідачем не подано.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, наведених в позові.

Відповідач в судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки, хоча своєчасно та належним чином, відповідно до положень ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлявся про час та місце судового розгляду справи, що підтверджується витягом із сайту Укрпошти та оголошенням на офіційному веб-сайті судової влади України.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання і кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, визначених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.ч. 5-6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В ст.89 ЦПК України законодавець закріпив, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що відповідно до розрахунку споживання природного газу ТОВ "Житомиргаз збут" ОСОБА_1 , тобто відповідач, є побутовим споживачем природного газу за адресою: кв. АДРЕСА_1 . 01.07.2015 на його ім`я відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . Розмір боргу станом на 01.12.2021 складає 11130 грн. 81 коп. (а.с. 11).

Вказана сума боргу виведена позивачем (головним бухгалтером Томіною Є.В.) і по даних рахунку відповідача - № НОМЕР_1 (а.с.13-14). При цьому, до суми боргу включено і заборгованість за червень місяць 2015 року в сумі 864 грн. 10 коп., в той час, коли згідно вищевказаного розрахунку рахунок відкрито лише 01.07.2015.

Згідно довідки, виданої старшим менеджером із збуту Житомирського відділу продажів ТОВ "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" Дубина Д.М., споживачу ОСОБА_1 за адресою: кв. АДРЕСА_1 надавались послуги з постачання природного газу (а.с. 12).

Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, який затверджено Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, 30.09.2015 № 2500, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 6 листопада 2015 pоку за № 1386/27831 та оприлюдненою в установленому порядку, а також заява-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам (додаток 1 до Типового договору) були опубліковані в газеті «Житомирщина» від 22.12.2015 № 134-135 та від 25.12.2015 № 136 ( а.с. 15-23, 26-28).

Відповідно до постанови від 21.04.2017 № 527 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, та Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, ТОВ «ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ» () видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу на території України (а.с. 24-25).

Пунктом 1 ч.1 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п.п. 2, 3 Розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2496 договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за згодою постачальника відповідно до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500 (далі - Типовий договір), що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Постачальники зобов`язані на власному сайті розмістити редакцію договору постачання природного газу, яка має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам.

Постачальники із спеціальними обов`язками, на яких в установленому порядку покладені обов`язки постачати природний газ побутовим споживачам (далі - постачальник із спеціальними обов`язками), додатково розміщують редакцію договору в друкованих виданнях, що публікуються в межах їх території ліцензованої діяльності.

Пунктом 32 вказаних Правил постачання природного газу передбачено, що побутовий споживач природного газу зобов`язаний: укласти договір постачання природного газу з постачальником, а за відсутності укладеного договору припинити відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи; забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору.

Згідно ч.ч. 1-2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до положень ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

Якщо вимога про зміну або розірвання договору пред`явлена стороною, яка приєдналася до нього у зв`язку зі здійсненням нею підприємницької діяльності, сторона, що надала договір для приєднання, може відмовити у задоволенні цих вимог, якщо доведе, що сторона, яка приєдналася, знала або могла знати, на яких умовах вона приєдналася до договору.

Частинами 1-3 ст.641 ЦК України передбачено, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору.

Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису.

В ст. 642 ЦК України законодавець закріпив, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції.

Відповідно до ч.1 ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Оцінюючи досліджені письмові докази, надані позивачем, суд відмічає, що в порушення вимог ч.1 ст.81 ЦПК України стороною позивача не надано суду належних, допустимих та достовірних доказів того, що між сторонами: позивачем та відповідачем існували цивільні правовідносини щодо надання послуг постачання природного газу відповідно до Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, який затверджено Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, 30.09.2015 № 2500, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 6 листопада 2015 pоку за № 1386/27831 та Закону України «Про ринок природного газу».

Дійсно, відповідно до п.1.3 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам (а.с.15-19) цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634 641, 642 Цивільного Кодексу України на невизначний строк шляхом приєднання споживача до умов цього договору.

Разом з тим, фактом згоди споживача про приєднання до умов цього договору є отримання постачальником поданої споживачем заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за формою, встановленою в додатку 1 до цього договору та/або сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника, на якого в установленому чинним законодавством порядку покладені спеціальні обов`язки з постачання природного газу побутовим споживачам, - факт споживання природного газу до вимог Правил постачання та за умови, що у споживача відсутній інший діючий постачальник (для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання разом із супровідним листом за формою, встановленою у додатку 2 до цього договору).

Згідно п.4.5. Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам розрахунки споживача за цим договором здійснюються за рахунками та /або квитанціями абонентської книжки постачальника. Спосіб оплати має бути визначений споживачем в заяві-приєднанні.

При цьому, споживач не обмежується у праві здійснювати оплату за цим договором через банківську платіжну систему, шляхом онлайн-переказу, поштового переказу, внесення готівки через касу постачальника та в інший не заборонений чинним законодавством спосіб.

Стороною позивача не надано суду заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, яка була б надіслана чи надана відповідачем та відповідно підписана ним. Відповідно відсутній і спосіб оплати за постачання газу, який мав бути визначений споживачем в заяві-приєднанні.

Не дано стороною позивача і доказів, що відповідачу було надано хоча б один рахунок позивача, як постачальника на оплату вартості послуги з постачання природного газу, і відповідач оплатив або не оплатив вартість послуги хоча б за одним рахунком.

Також позивачем не надано суду жодного доказу, який би підтверджував той факт, що відповідач спожив природний газ і спожив саме той газ, постачання якого здійснив відповідачу саме позивач, і що позивач є єдиним діючим постачальником природного газу для відповідача. Не підтверджено і факт приєднання кв. АДРЕСА_1 до мережі газопостачання.

Відповідно доводи представника позивача в частині доведення факту приєднання відповідача ОСОБА_1 до договору постачання природного газу побутовим споживачам, не можуть бути покладені в основу рішення по справі, оскільки не підтверджуються належними, допустимими та достовірними доказами.

Крім того, суд звертає увагу, що згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМ України в Житомирській області ОСОБА_1 , тобто відповідач, зареєстрований з 28.11.2014 за адресою: АДРЕСА_2 .

Відтак, на момент відкриття на ім`я відповідача, як побутового споживача природного газу за адресою: кв. АДРЕСА_1 , особового рахунку № НОМЕР_1 - 01.07.2015, останній за вказаною адресою не був зареєстрований. Докази його фактичного проживання за даною адресою ( акти встановленої форми, довідки ) також відсутні.

Відповідно судом не встановлено, що між сторонами у справі виникли договірні правовідносини, пов`язані з наданням позивачем послуг по постачанню природного газу відповідачу, так як відповідача не можна вважати за встановлених обставин таким, що прийняв пропозицію ТОВ «ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ» щодо укладення договору постачання природного газу побутовим споживачам та споживав природний газ за вказаною адресою.

Таким чином, за встановлених обставин, оцінюючи надані докази на підтвердження фактів та спірних правовідносин, норми діючого законодавства, що їх регулюють, враховуючи, що позивачем не доведено належними, достовірними, достатніми та допустимими доказами наявність обставин, які мають значення для справи, і на які він посилається як на підставу своїх вимог, а саме: доведення факту приєднання відповідача ОСОБА_1 до договору постачання природного газу побутовим споживачам, факту споживання природного газу та наявності у нього, як споживача, заборгованості за спожитий природний газ за період з 01.07.2015 по 30.11.2021 у розмірі 11130 грн. 81 коп., суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2270 грн. 00 коп. в дохід держави.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 245, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальності «Житомиргаз збут», яке розташоване на Перемоги майдані, 10 в м. Житомирі, до ОСОБА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, відмовити.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Про перегляд заочного рішення може бути подана заява відповідачем протягом 30 днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення на заочне рішення до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд (скарги), якщо така заява (скарга) подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя: А. Л. Гришковець Повне рішення виготовлено 17.08.2022.