Справа № 450/4353/21 Головуючий у 1 інстанції: Добош Н.Б.
Провадження № 22-ц/811/1075/22 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н. П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

при секретарі: Х.Б. Колич

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 січня 2022 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Пенсійний фонд України ГУНП у Львівській області Управління обслуговування громадян Відділ обслуговування громадян № 18 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в:

19.10.2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа - свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 15.09.1973 року та повторного свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 14.09.2006 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що виданий на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Заяву обґрунтовувала тим, що вона є дружиною ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті вона ( ОСОБА_1 ) звернулася до ГУ ПФУ у Львівській області Управління обслуговування громадян Відділ обслуговування громадян № 18 щодо призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника. 25.08.2021 року вона отримала відповідь Відділу обслуговування громадян, у якій зазначено, що оскільки прізвище чоловіка у свідоцтві про смерть, трудовій книжці, військовому квитку, дипломі зазначено як ОСОБА_3 , а у свідоцтві про шлюб як ОСОБА_3 , для розгляду питання про призначення пенсії з підстав втрати годувальника їй необхідно усунути розбіжність у прізвищі чоловіка. Враховуючи наведене, просила заяву задоволити.

Оскаржуваним рішенням заяву задоволено частково.

Встановлено факт, що має юридичне значення, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , належав правовстановлюючий документ, а саме свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , видане 15.09.1973 року, та свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 , видане повторно 14.09.2006 року.

У задоволенні іншої частини вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду оскаржило Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Вважає його незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з неповним з`ясуванням усіх обставин справи.

Зазначило, що висновок суду про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,не відповідає вимогам закону. Так, згідно з роз`ясненнями, викладеними у абз. 2 п. 12 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту належності особі свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому ЦПК, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Виходячи зі змісту заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заявник не надала суду доказів на підтвердження того, що до пред`явлення заяви вона зверталася до відповідних органів для вирішення даного питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану та не надала відповіді таких про відмову у внесенні виправлень чи неможливості їх вчинення (відсутність запису в документах тощо). При цьому, у поданій заяві заявник зазначає, що з приводу виправлення помилки у документі зверталася до РАЦСу, однак їй усно було відмовлено в цьому, у зв`язку із тим, що з такою заявою міг звернутись лише її чоловік, який помер, та роз`яснили їй право на звернення до суду з метою встановлення факту, що має юридичне значення. Вважає, що оскаржуване рішення не відповідає завданню цивільного судочинства, а відтак підлягає скасуванню.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні заяви відмовити.

У засідання суду апеляційної інстанції учасники справи не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до положень ст.293ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту:

1) родинних відносин між фізичними особами;

2) перебування фізичної особи на утриманні;

3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню;

4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;

5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;

6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;

7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;

8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;

9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим повторно 16.07.2020 року Пустомитівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

На ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , видано наступні документи: трудова книжка, заповнена 27.01.1967 року; військовий квиток серії НОМЕР_4 від 29.12.1976 року; паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 від 11.03.1959 року; пенсійне посвідчення серії НОМЕР_6 від 20.12.2017 року; паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_7 від 15.01.2018 року; диплом серії НОМЕР_8 .

Встановлено, що 15.09.1973 року заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уклала шлюб з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 11, що стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого 15.09.1973 року, копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 виданого повторно 14.09.2006 року.

30.06.2021 року заявник звернулася до Відділу обслуговування громадян № 18 (сервісний центр) із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника після смерті чоловіка ОСОБА_2 .

Як убачається з відповіді Відділу обслуговування громадян № 18 (сервісний центр) від 19.08.2021 року, заяву ОСОБА_1 повернуто без виконання, оскільки наявні розбіжності у копіях поданих заявницею документах чоловіка, у яких прізвище годувальника зазначено ОСОБА_3 , а згідно свідоцтва про шлюб прізвище чоловіка та дружини зазначені як ОСОБА_3 . Враховуючи наведене, для розгляду питання призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, необхідно усунути розбіжності у прізвищі чоловіка.

Задовольняючи частково заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, суд першої інстанції виходив з того, що при видачі свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого 15.09.1973 року, та свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого повторно 14.09.2006 року, було помилково зазначено прізвище чоловіка заявника « ОСОБА_3 », замість правильного « ОСОБА_3 ». При цьому, районний суд вважав відсутнім спір про право у даних правовідносинах та те, що встановлення такого факту необхідне заявнику для призначення пенсії по втраті годувальника.

Однак, з таким висновком суду колегія суддів не може погодитися, виходячи з наступного.

Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Відповідно до положень ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку. Після внесення змін до актового запису цивільного стану заявнику повторно видається свідоцтво про державну реєстрацію акта цивільного стану.

Згідно із пунктом 1.15 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку.

Відповідно до п. 2.6 Правил, разом із заявою про внесення змін до актового запису заявником подаються: свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні, інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті.

Інші документи - це паспорт або паспортний документ (документ, що посвідчує особу), свідоцтво (а) про реєстрацію акта (ів) цивільного стану, тобто документи, які підтверджують родинні стосунки у відповідності до норм п.п. 2.1., 2.5 Правил.

В той же час відповідно до пункту 2.15.9 Правил, висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану складається, якщо під час державної реєстрації акту цивільного стану були допущені помилки (перекручування, пропуск відомостей, окремих слів або граматичні помилки чи вказані неправильні відомості).

При цьому, висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому вважається актом індивідуальної дії суб`єкта владних повноважень і може бути оскаржений в судовому порядку.

Згідно з роз`ясненням, викладеними у абз. 2 п. 12 Постанови № 5, заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об`єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягає розгляду в порядку, передбаченому ЦПК, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність особи.

Як убачається з матеріалів справи, звертаючись до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заявник не надала суду доказів звернення до відділу державної реєстрації актів цивільного стану щодо внесення змін у свідоцтво про шлюб, в якому невірно зазначено прізвище її чоловіка, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме ОСОБА_2 замість правильного ОСОБА_2 , а також копії письмової відмови даного органу у задоволенні її заяви.

За наведених обставин, рішення суду слід скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, - відмовити.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Повний текст постанови складено - 04 листопада 2022 року.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області задоволити.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 січня 2022 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою у задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Пенсійний фонд України ГУНП у Львівській області Управління обслуговування громадян Відділ обслуговування громадян № 18 про встановлення факту, що має юридичне значення, - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 04 листопада 2022 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді: Я.А. Левик

М.М. Шандра