Справа № 579/2169/21
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

01 серпня 2022 року Кролевецький районний суд Сумської області

в складі головуючого судді - Моргуна О.В.,

за участі секретаря - Сергієнко Ж.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кролевець справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини,-

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернулася до Кролевецького районного суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини та визначення місця проживання дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що 15 грудня 2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у м.Донецьку, актовий запис № 854. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спільне життя з відповідачем не склалося, вони втратили почуття любові та поваги одне до одного, мають різні погляди на вирішення сімейних проблем, сімейне життя та ведення спільного господарства, між ними відсутнє порозуміння. Шлюбні відносини між ними припинені, проживають окремо з червня 2019 року. Позивач не має наміру поновлювати шлюбні відносини з відповідачем. Через байдужість відповідача, непорозуміння, психологічну несумісність, спільне небажання відновити сімейні відносини їх сім`я остаточно розпалась. Шлюб існує лише формально, ведення спільного господарства та спільного бюджету припинено. Дитина по домовленості між ними залишиться проживати з нею, позивачем. Спору щодо поділу майна на даний час між ними немає.

Між нею та відповідачем не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дитини. Відповідач участі у матеріальному утриманні дитини не приймає, допомогу на дитину не надає. Відповідач з червня 2019 року з нею та їх сином ніяких відносин не підтримував, тому в неї немає достовірних відомостей про місце його роботи та чи він працює офіційно. Як їй відомо, за останні роки відповідач отримує неофіційний дохід, суму доходу їй не відомо, аліментів він нікому не сплачує, інших неповнолітніх дітей, повнолітніх дочки, сина немає.

Вона не має можливості самостійно утримувати сина, оскільки не має змоги знайти роботу через його малий вік, у зв`язку з чим вони фактично перебувають на утриманні її сім`ї. Коштів сім`ї недостатньо для належного забезпечення і утримання як неповнолітнього сина, так і її проживання.

За таких обставин позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам їх дитини, а тому посилаючись на викладене, просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, на примирення не згодна; визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 ; стягнути аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 9000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 40).

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання позивача, суд вирішив можливим розглянути справу за її відсутності.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 42), до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами.

Вивчивши та дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

З 15 грудня 2007 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у м.Донецьку, актовий запис № 854. Дошлюбне прізвище позивача ОСОБА_4 (а.с. 4). Від шлюбу мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 11).

Сторони не підтримують подружніх відносин, проживають окремо з червня 2019 року, спільного господарства не ведуть та не мають спільного бюджету. Причинами розірвання шлюбу є різні погляди на вирішення сімейних проблем, сімейне життя та ведення спільного господарства, відсутність взаєморозуміння, втрата любові та поваги одне до одного, психологічна несумісність, спільне небажання сторін відновити сімейні відносини, що вбачається зі змісту позовної заяви.

Дитина за змістом позову проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні.

Між сторонами відсутня домовленість щодо участі відповідача в утриманні дитини.

Шлюбні відносини припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Позивач не має наміру поновлювати шлюбні стосунки.

Згідно з ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 110 та ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу відповідає положенням ст.110 СК України. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини звернення до суду з вказаним позовом, суд вважає, що є достатньо підстав для розірвання шлюбу відповідно до ст. 112 СК України.

Від позивача не надійшло клопотання щодо відновлення їй дошлюбного прізвища, тому суд вважає за можливе залишити їй шлюбне прізвище - ОСОБА_5 .

Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч. 5 ст. 150 СК України передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Стаття 141 СК України передбачає, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно п.2, 3, 4 ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За заявленими вимогами позивач просить стягувати аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі 9000 грн.

Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватись на припущеннях.

Враховуючи положення ч.7 ст.81 ЦПК України суд позбавлений можливості самостійно збирати докази.

Позивач не надала доказів, на які вона посилається як на підставу своїх вимог про те, що розмір аліментів на утримання дитини повинен становити 9000 грн.

При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач є працездатним, за змістом позову інших осіб на утриманні не має, повинен влаштовувати своє життя так, щоб забезпечувати свою дитину.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років, встановленого з 1 липня 2022 року складає 2744 грн.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене та положення ст.ст.180, 182, 184 Сімейного кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі, розмір яких суд визначає 1372 грн. щомісячно з індексацією відповідно до закону, враховуючи те, що вказана сума не менша 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В іншій частині позовних вимог про стягнення аліментів необхідно відмовити.

Суд вважає, що позивач не позбавлена можливості за погодженням з відповідачем, чи шляхом звернення до суду ставити питання про зміну розміру аліментів згідно ч. 1 ст. 192 СК України, а також щодо участі відповідача у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (хвороба дитини тощо) згідно ст.185 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 13, ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, та беручи до уваги, що позивач у позовній заяві не зазначила виклад обставин, якими вона обґрунтовує свої вимоги щодо визначення місця проживання дитини з матір`ю, не надала доказів, на які вона посилається як на підставу своїх вимог в цій частині, вимога про визначення місця проживання дитини задоволенню не підлягає.

Питання по судовим витратам суд вирішує з дотриманням положень ст. ст. 133, 141 ЦПК України.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір за вимогою про стягнення аліментів у розмірі 908 грн. 00 коп.

З відповідача на користь позивача підлягають стягненню відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України документально підтверджені судові витрати по справі в розмірі 908 грн. 00 грн., які складаються з судового збору, сплаченого при подачі позову до суду, за вимогою про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. ст. 110, 112, 113, 180, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 76, 81, 141, 247, 259, 265, 268, 273, 280, 282, 430 ЦПК України, -

у х в а л и в:

позовну заяву ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , до ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 15 грудня 2007 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у м.Донецьку, актовий запис № 854.

ОСОБА_1 залишити шлюбне прізвище - ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1372 (одна тисяча триста сімдесят дві) гривні щомісячно, з індексацією відповідно до закону до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів проводити з 26 листопада 2021 року.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Повне рішення суду складено 08 серпня 2022 року.

Суддя О. В. Моргун