Дата документу 14.11.2022
Справа № 2-1273/10
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2022 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Пушкарського Д.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Тимко М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Іллічівського міського суду Одеської області заяву ОСОБА_1 (заінтересована особа приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Цинєв А.О.) про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

До Іллічівського міського суду Одеської області звернулась ОСОБА_1 із заявою в якій просить скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, встановлене ухвалою Іллічівського міського суду від 07 липня 2011 року у відношенні ОСОБА_1 .

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що в провадженні суду перебувала справа №2-1273/10 за позовом ВАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики. Виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду про задоволення позовних вимог у вказаній справі, перебуває на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва А.О., і щомісяця із заробітної плати ОСОБА_1 стягуються грошові кошти на виконання рішення Іллічівського міського суду у справі №2-1273/10.

На теперішній час ОСОБА_1 стало відомо, що ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 07.07.2011 року у цивільній справі №6-47/2011 за поданням державного виконавця ВДВС Іллічівського МУЮ Одеської області Колечко Д.М. тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України громадянку ОСОБА_1 до виконання зобов`язань згідно виконавчого листа по справі №2-1273/10. Заявник зауважує, що про виконавче провадження, яке було на виконанні державного виконавця ВДВС Іллічівського МУЮ Одеської області Колечко Д.М. вона не знала.

29.04.2013 року державний виконавець ВДВС Іллічівського МУЮ Одеської області Колечко Д.М. повернув виконавчий лист стягувачу, при цьому не скасував заборону щодо виїзду за кордон боржника.

ОСОБА_1 вказує, що вона не має спрямованих дій на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, проте порушується її право на безпеку, враховуючи введений у державі військовий стан.

Також, заявник вказує, що кредит був взятий на придбання будинку подружжям ОСОБА_3 . ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі Одеського міського відділення №7860 в якості погашення заборгованості забрав будинок. 30.03.2020 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвали шлюб. Борг сплачується ОСОБА_1 самостійно, ОСОБА_2 проходить службу у ЗСУ. Заявник виховує неповнолітню дитину ОСОБА_4 , та у разі активізації бойових дій у регіоні, вона не зможе забезпечити дитині безпеку шляхом виїзду за кордон.

В судове засідання учасники справи не з`явились, їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.07.2010 року Іллічівським міським судом Одеської області було ухвалено рішення у справі №2-1273/10 та стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором у розмірі 906048,27 грн., судовий збір 1700,00 грн. та витрати на ІТЗ 120,00 грн. (а.с.12).

На виконання вказаного рішення були видані виконавчі листи (а.с.9).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 07 липня 2011 року за поданням державного виконавця ВДВС Іллічівського МУЮ Одеської області Колечко Д.М. тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України громадянку ОСОБА_1 до виконання зобов`язань згідно виконавчого листа по справі №2-1273/10 (а.с.17).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєвим А.О. від 22.06.2020 було відкрито виконавче провадження №62400360 з примусового виконання виконавчого листа №2-1273/10 виданого 02.09.2010 про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором у розмірі 906048,27 грн. (а.с.8).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєвим А.О. від 02.07.2020 (ВП №62400360) звернуто стягнення на заробітну плату боржника ОСОБА_1 (а.с.6).

Таким чином, боржником ОСОБА_1 рішення суду у справі №2-1273/10 виконується, але, при цьому, порушується її право, гарантоване Конституцією України, на свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон визначені Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Згідно положень п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну» громадян України може бути обмежений у праві виїзду за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» при наявності зазначених у цій нормі підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, громадянину може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта чи вилучено або затримано паспорт.

Зокрема пункт 5 зазначеної статті передбачає таку підставу для відмови громадянину у виїзді з України, як ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів для примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; а у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

Отже, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язання, а за ухилення від їх виконання. Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Слід зазначити, що сама по собі наявність невиконаного зобов`язання не свідчить про ухилення боржника від виконання судових рішень, і не може бути визнана судом підставою для тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для звернення до суду з відповідним поданням було посилання виконавця саме на ухилення від виконання боргу у добровільному порядку (самостійне невиконання боржником зобов`язання протягом строку, вказаного державним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження).

Як було встановлено судом, рішення суду у справі №2-1273/10 боржником ОСОБА_1 виконується, а отже заявник не має спрямованих дій на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні.

Відповідно ст.13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Стаття 313 ЦК України гарантує право на свободу пересування, що означає можливість фізичної особи вільно пересуватися по території України (після 14 років), вільно виїхати за її межі та безперешкодно повернутись до України (після 16 років), а також вільно визначити місце свого перебування, обирати способи і засоби пересування.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що даним обмеженням порушуються права та законні інтереси заявника, тому суд вважає за необхідне скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України застосоване у відношенні ОСОБА_1 згідно ухвали Іллічівського міського суду Одеської області від 07.07.2011.

Відповідно до ч.1 ст.441 ЦПУ України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Між тим, згідно ч.5 ст.441 ЦПК України, суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Керуючись ст.ст.259, 260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 (заінтересована особа приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Цинєв А.О.) про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, - задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, встановлене ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 07 липня 2011 року (справа №6-47/2011) у відношенні громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Копію ухвали направити до Адміністрації Державної прикордонної служби України (м.Київ, вул. Володимирська, 26) - для виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя