Дата документу 23.06.2022
Справа № 331/3323/21
Провадження № 2/334/477/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УРАЇНИ

23 червня 2022 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя

у складі: головуючого - судді Ісакова Д.О.,

за участі секретаря - Прийменко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, -

ВСТАНОВИВ:

22.06.2021 року ПАТ «Страхова група «ТАС» звернулось до Жовтневого районного суду м.Запоріжжя з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу.

Ухвалою Жовтневого районного суду від 23 червня 2021 року матеріали позовної заяви було направлено для розгляду за підсудністю до Ленінського районного суду м. Запоріжжя.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 серпня 2021 року по даній справі було визначено головуючого - суддю Ісакова Д.О.

Згідно Витягу з реєстру територіальної громади міста Запоріжжя щодо реєстрації місця проживання фізичної особи від 06 серпня 2021 року відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 06.08.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначений в порядку спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування позову зазначено, що 20.06.2018 року відбулася дорожньо-транспортна пригода по трасі Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя за участі застрахованого транспортного засобу Renault Sandero, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобілем Citroen, НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 .

В результаті зазначеної ДТП було пошкоджено автомобіль Renault Sandero, державний номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя № 334/4948/18 від 03.08.2018 року.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власників наземного транспортного засобу Renault Sandero, державний номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована в ПрАТ «Страхова група «ТАС», що підтверджується договором добровільного страхування наземного транспорту FO-00023067 від 06.10.2017 року «правильне каско».

20.06.2018 року до ПАТ «Страхова група «ТАС» звернувся власник пошкодженого автомобіля Renault Sandero, державний номерний знак НОМЕР_1 із заявою про настання події та про виплату страхового відшкодування.

З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Renault Sandero, НОМЕР_1 проведено його огляд, про що складено акт огляду та ремонтну калькуляцію № 00041, відповідно до якої вартість ремонту пошкодженого транспортного засобу складає 105006, 09 гривень, після вирахувань 94505,48 гривень.

Крім того отримано рахунок-фактуру № 1-00000068 від СТО, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля складає 94505,48 гривень та товарний чек № 244 на евакуацію автомобіля Renault Sandero, державний номерний знак НОМЕР_1 в розмірі 1000,00 гривень.

У зв`язку із зазначеним, позивачем, на підставі зібраних документів та заяви щодо погодження виплати страхового відшкодування власника, а також заяви про страхове відшкодування власника складено розрахунок суми страхового відшкодування та страховий акт № 21504В/05/2018 на суму 95305,48 гривень, яку виплачено у якості страхового відшкодування та витрат на евакуацію автомобілю Renault Sandero, державний номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується платіжними дорученнями № 90517 та № 92676.

Враховуючи, що винуватцем ДТП є ОСОБА_1 , а його цивільно-правова відповідальність на момент ДТП була застрахована в ТДВ «СК «Мотор-Гарант» згідно Полісу АМ2077473 позивач звернувся до страхової компанії відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування в порядку регресу.

Згідно Поліса АМ2077473 ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, складає 100000,00 гривень, ТДВ «СК «Мотор-Гарант» виплатило позивачу 64673,63 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 4711.

Розмір витрат позивача на виплату страхового відшкодування складає 95305,48 гривень, при цьому Полісом АМ2077473 покрито шкоду в сумі 64673,63 гривень, то залишок шкоди, що підлягає стягненню з відповідача, складає 30631,85 гривень ( 95305,48 гривень - 64673,63 гривень).

З урахуванням викладеного просить стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в порядку регресу у розмірі 30631,85 гривень та витрати по сплаті судового збору.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

Відповідач позов не визнав, відзиву на позов не надав.

Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, вислухавши пояснення відповідача, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч. 2 ст. 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 06.10.2017 року ПрАТ «Страхова група «ТАС» укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № FO-00023067 «правильне каско». Предметом Договору страхування є страхування транспортного засобу Renault Sandero, державний номерний знак НОМЕР_1 .

20.06.2018 року відбулася дорожньо-транспортна пригода по трасі Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя за участі застрахованого транспортного засобу Renault Sandero, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобілем Citroen, НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1

20.06.2018 року до ПАТ «Страхова група «ТАС» звернувся ОСОБА_2 - власник пошкодженого автомобіля Renault Sandero, державний номерний знак НОМЕР_1 із заявою про настання події та про виплату страхового відшкодування.

Постановою Ленінського районного суду м.Запоржжя № 334/4948/18 від 03.08.2018 року визнано ОСОБА_1 винним за ст. 124 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень.

Судове рішення набрало законної сили 14.08.018 року.

З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Renault Sandero, НОМЕР_1 проведено його огляд, про що складено акт огляду та ремонтну калькуляцію № 00041, відповідно до якої вартість ремонту пошкодженого транспортного засобу складає 105006, 09 гривень, після вирахувань 94505,48 гривень.

Відповідно до рахунку-фактури № 1-00000068 від 10.07.2018 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля складає 94505,48 гривень. Вартість евакуації автомобіля Renault Sandero, державний номерний знак НОМЕР_1 становить - 1000,00 гривень, що підтверджується товарним чеком № 244 від 20.06.2018 року.

Позивачем, на підставі зібраних документів та заяви щодо погодження виплати страхового відшкодування власника, а також заяви про страхове відшкодування власника складено розрахунок суми страхового відшкодування та страховий акт № 21504В/05/2018 на суму 95305,48 гривень, яку виплачено у якості страхового відшкодування та витрат на евакуацію автомобілю Renault Sandero, державний номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується платіжними дорученнями № 90517 від 09.08.2018 року та № 92676 від 20.08.2018 року.

Цивільно-правова відповідальність на момент ДТП була застрахована в ТДВ «СК «Мотор-Гарант» згідно Полісу АМ2077473 позивач звернувся до страхової компанії відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування в порядку регресу.

Згідно Поліса АМ2077473 ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, складає 100000,00 гривень, ТДВ «СК «Мотор-Гарант» виплатило позивачу 64673,63 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 4711 від 22.12.2018 року.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Оскільки розмір витрат позивача на виплату страхового відшкодування складає 95305,48 гривень, при цьому Полісом АМ2077473 покрито шкоду в сумі 64673,63 гривень, то залишок шкоди, що підлягає стягненню з відповідача, складає 30631,85 гривень ( 95305,48 гривень - 64673,63 гривень).

Предметом позовних вимог є стягнення з відповідача на користь ПраТ «Страхова група «ТАС» в порядку регресу суми страхового відшкодування в розмірі 30631,85 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Цивільним кодексом України передбачено, що зворотня вимога може бути заявлена у вигляді регресу (ст. 1191 ЦК України) або у вигляді суброгації (ст. 993 ЦК України).

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. При суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, а відбувається заміна кредитора: потерпілий (а ним є страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого, а тому в порядку суброгації страховик може стягнути із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатить страхувальнику.

У п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття регрес та суброгація. У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18 (пункти 68-70): вказано, що стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону № 1961-IV, з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом № 1961-IV порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Розмежовує поняття «регрес» та «суброгація» і Верховний Суд у своїй постанові від 30.01.2019 року у справі № 755/9320/15-ц, та зазначає, що під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. А регрес - це право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим виникло нове правовідношення, пов`язане саме з регресною вимогою. Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування». Право регресу регулюється частиною першою статті 1191 ЦК України.

Отже, правовідносини, які виникли між сторонами у цій справі є суброгацією. У зв`язку з виплатою страхового відшкодування до позивача перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди,в порядку суброгації.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями: 12, 13, 76, 77, 81, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, статтями: 1188, 1191 ЦК України, -

УХВАЛИВ:

позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» суму сплаченого відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 30631,85 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» суму сплаченого судового збору в розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України.

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», , юридична адреса: 03062, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 65, адреса для листування: 02156, Київська область, м. Київ, вулиця Кіото, буд. 25, офіс 203.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Ісаков Д.О.