Справа № 161/7362/22
Провадження № 2/161/2982/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2022 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

за участі секретаря судового засідання Камінського Ю.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк цивільну справу № 161/7362/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до ТзОВ «ОТП Факторинг Україна», треті особи приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Горбач Леся Сергіївна, головний державний виконавець Другого відділу ДВС у місті Луцьку Левчук Ірина Олегівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом. Просить суд визнати виконавчий напис № 358, вчинений 21 червня 2010 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Горбач Лесею Сергіївною, таким, що не підлягає виконанню та стягнути судові витрати.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд справи у відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає.

Третя особа приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Горбач Леся Сергіївна в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності.

Третя особа головний державний виконавець Другого відділу ДВС у місті Луцьку Левчук Ірина Олегівна в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, від нього не надходило заяви про розгляд справи у його відсутності.

У відповідності до положень ч. 3 статті 200 ЦПК України, приймаючи до уваги визнання відповідачем заявленого позову, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом при розгляді справи встановлено наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Під оспорюванням права слід розуміти такий стан цивільних правовідносин, за якого між учасниками існує спір з приводу наявності чи відсутності суб`єктивного права у сторін, а також належності такого права певній особі.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК "України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

21 червня 2010 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Горбач Лесею Сергіївною було вчинено виконавчий напис № 358, яким запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно - приміщення секції, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , яке належить громадянину України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону "України «Про нотаріат » та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Як вбачається із змісту позовної заяви, що позивачем оспорюється безспірність заборгованості, в погашення якої запропоновано звернути стягнення на майно боржника, заперечується розмір такої заборгованості, а також порядок вчинення виконавчого напису нотаріусом.

Крім того, суд звертає увагу, що оспорюваний виконавчий напис вчинено не на документі, що встановлює заборгованість ОСОБА_1 .

При цьому, суд звертає увагу, що представником відповідача подано заяву, у який останній зазначає про визнання заявленого позову ОСОБА_1 .

А тому за таких обставин, відсутні підстави стверджувати про безспірність вимог ТзОВ «ОТП Факторинг Україна», станом на 21 червня 2010 року.

А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовної заяви та визнання виконавчого напису № 358, вчиненого 21 червня 2010 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Горбач Лесею Сергіївною таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст. ст. 16, 18, 1050 ЦК "України, ст. 88 Закону України «Про "нотаріат», ст. ст. 10-18, 81, 141, 263-268 280 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ТзОВ «ОТП Факторинг Україна», треті особи приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Горбач Леся Сергіївна, головний державний виконавець Другого відділу ДВС у місті Луцьку Левчук Ірина Олегівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити повністю.

Виконавчий напис № 358, вчинений 21 червня 2010 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Горбач Лесею Сергіївною, яким запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно - приміщення секції, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , яке належить громадянину України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - визнати таким, що не підлягає виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Ковтуненко