Справа № 538/1396/22
Провадження № 2/538/401/22
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 грудня 2022 року м. Лохвиця
Лохвицький районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Цімботи Л.Г., за участю секретаря судового засідання Дробот О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лохвиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 і просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі судового наказу № 538/448/18 від 25.04.2018 року, виданого Лохвицьким районним судом Полтавської області на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на 1500 гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Вимоги мотивував тим, що 15.03.2017 року у нього та відповідача народилася донька, яка проживає разом із відповідачем. 25.04.2018 року Лохвицьким районним судом Полтавської області винесено судовий наказ № 538/448/18 про стягнення з нього на користь відповідача аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.04.2018 року і до досягнення повноліття дитиною. Однак, при винесені вищевказаного судового наказу судом не взято до уваги обставин, які зазначені вимогами ст. 182 СК України, та передбачають зменшення розміру аліментів. На сьогоднішній день у нього на утриманні перебувають троє його дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Судом не враховано наявність рішення Жашківського районного суду Черкаської області, за яким з нього з 29.04.2011 року на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вже стягуються аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку. Син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 постійно проживає разом з ним і перебуває на його повному утриманні. Крім того, судом також не враховано, що як на час подачі відповідачкою заяви до суду про стягнення аліментів та видачі судом судового наказу, так і у теперішній час, він не працевлаштований та постійного заробітку в нього не має. Вважає, що для забезпечення потреб доньки ОСОБА_3 доцільним є зменшити розмір аліментів до 1500 гривень щомісячно, що є більшим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги перебування на його утриманні інших неповнолітніх осіб та те, що його дохід є нерегулярним, мінливим, якого вистачає лише на їжу та предмети першої необхідності, вважає за необхідне звернутися за зменшенням розміру аліментів, які стягуються за судовим наказом на утримання малолітньої дитини.
Ухвалою судді від 13.10.2022 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, провадження у зазначеній справі відкрито та призначено підготовче засідання.
Ухвалою суду від 22.11.2022р. підготовче провадження було закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.
В судове засідання позивач не з`явився, в заяві до суду просив справу розглядати без його участі, позов підтримує в повному обсязі, наполягав на його задоволенні.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, в заяві до суду від 22.11.2022р. позовні вимоги визнала частково, не заперечує в цілому проти зменшення розміру аліментів, проте просить зменшити розмір аліментів з 1/4 до 1/6 частки заробітку (доходу), зазначила, що не бажає, щоб аліменти стягувалися в твердій грошовій сумі.
Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Справа вирішується за наявними матеріалами, згідно з ч.8 ст.178 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 народилася ОСОБА_6 , її батьками вказані сторони по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 05.08.2022 року повторно Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністрства юстиції (м. Київ) ( а.с.10).
Згідно судового наказу Лохвицького районного суду Полтавської області від 25.04.2018 року, з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 11 квітня 2018 року, до досягнення повноліття дитиною (а.с.7).
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 05.08.2022 повторно Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністрства юстиції (м. Київ), ІНФОРМАЦІЯ_8 народилася ОСОБА_4 , її батьками вказані ОСОБА_1 та ОСОБА_9 ( а.с.8).
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 21.05.2013 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, ІНФОРМАЦІЯ_9 народився ОСОБА_5 , його батьками вказані ОСОБА_1 та ОСОБА_10 ( а.с.9).
Як вбачається з рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 04.08.2011 р. у цивільній справі № 2-313/11 та інформації із офіційного веб-сайту судової влади України, з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_9 на утримання дочки ОСОБА_4 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше встановленого законом мінімуму, починаючи з 29.04.2011 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 11-13).
З акту від 11.08.2022 року підписаного ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , вбачається, що вони підтверджують, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає з батьком ОСОБА_1 з 2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , по теперішній час (а.с.14).
Наведені факти свідчасть, що між сторонами склалися сімейні правовідносини з приводу стягнення аліментів на утримання дитини та зменшення їх розміру. Вказані правовідносини регулюються такими правовими нормами.
У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
У відповідності до статті 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини) - держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст.51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема ст. 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Згідно зі ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Відповідно до положення частин першої та другої статті 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Відповідно до абзацу 1 частини 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до абзацу 2 частини 3 ст. 181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
За положеннями ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку
В силу ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
В порядку ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Отже, враховуючи вищевикладені положення діючого законодавства, при розгляді цієї справи необхідно керуватись частиною 3 статті 181 СК України, якою унормовано, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, може бути змінений за рішенням суду лише за позовом одержувача аліментів (частина 3 статті 181 СК України в редакції Закону №2037-V-ІІІ від 17 травня 2017 року) .
Таким чином, слід розуміти, що право вибору способу стягнення аліментів, у твердій сумі або в частині від заробітку (доходу), та право зміни способу стягнення аліментів, визначеного рішенням суду, Закон закріпив виключно за одержувачем аліментів, при цьому законом не встановлено підстав, за яких це право одержувача може бути обмежено.
Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Суд звертає увагу, що хоча позивачем (платником аліментів) і ставиться вимога про зменшення аліментів, проте в цій вимозі мова йде, в тому числі, і про зміну способу стягнення ( "з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу)... на 1500 гривень щомісячно").
Тому, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача (платника аліментів) в частині подальшого стягнення аліментів в твердій грошовій сумі не грунтуються на вимогах закону і підстави для задоволення саме такої вимоги - стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, а не в частці від заробітку- відсутні.
Що стосується вимоги в цілому про зменшення розміру аліментів (за виключення вказівки на тверду грошову суму), то враховуючи позицію відповідача (одержувача аліментів), яка частково визнала позовні вимоги, і погодилася на зменшення розміру аліментів з 1/4 на 1/6 частки, то в цій частині позов слід задовольнити.
За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.
Таким чином, з огляду на наведені вище обставини суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.
Судовий наказ № 538/448/18 від 25.04.2018 року виданий Лохвицьким районним судом Полтавської області підлягає відкликанню після повного його виконання боржником станом на час набрання законної сили цим рішенням.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 18, 81,258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задовольнити частково.
Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі судового наказу Лохвицького районного суду Полтавської області від 25 квітня 2018 року у цивільній справі № 538/448/18 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП НОМЕР_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
В іншій частині в задоволенні позову відмовити.
Відкликати судовий наказ № 538/448/18 від 25.04.2018 року виданий Лохвицьким районним судом Полтавської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку передбаченому п.15.5) Перехідних положень ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне рішення складено 26 грудня 2022 р.
Суддя Лохвицького
районного суду Л.Г.Цімбота