СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 484/1402/20

пр. № 2/759/768/22

07 липня 2022 рокуСвятошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Шум Л.М.

за участю секретаря: Дмитришиної В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа: Орган опіки та піклування Первомайської міської ради Миколаївської області по визначення місця проживання дитини, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Орган опіки та піклування Первомайської міської ради Миколаївської області про визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 в квітні 2020 року звернулася до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області із позовом до ОСОБА_2 третя особа: Орган опіки та піклування Первомайської міської ради Миколаївської області по визначення місця проживання дитини. В обґрунтування вказаних позовних вимог зазначала, що вона , проживала з відповідачем ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2015 по 2017 рік. У сторін від даних стосунків народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 спільна дитина - ОСОБА_3 .

Після народження дитини з 15.03.2017 року відповідач позивачку з дитиною та переїхав жити окремо. З дитиною зустрічався під час позивачки прогулянок з дитиною за її місцем проживання, неохоче купував речі гігієни та їжу і лише на власний розсуд. Матеріально допомагав на свій розсуд, тому позивачка була змушена вийти на роботу з декретної відпустки. В період з 01.04.2017 р. по 01.12.2017 р. відповідач проводив вихідні з дитиною за його бажанням 1 раз в 2-3 тижні.

У грудні 2017 року позивачка звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

22.01.2018 року Святошинським районним судом м. Києва у справі № 759/19019/17 видано судовий наказ про стягнення аліментів з позивача на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх його доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 15.12.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач, звертався до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до позивачки про зменшення розміру аліментів на власну доньку ОСОБА_4 .

Рішенням по даній справі, ОСОБА_2 було відмовлено в позові.

Не зважаючи на те, що позивачка жодним чином не перешкоджала відповідачу спілкуватися з дитиною в її присутності, відповідач звернувся до суду з позовом про встановлення часу та місця спілкування з дитиною.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 липня 2019 року в цивільній справі № 759/19510/17 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Первомайська міська рада, про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо задоволено частково.

Зобов`язано позивачку ОСОБА_1 не перешкоджати ОСОБА_2 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з його донькою, ОСОБА_3 .

Визначити наступний спосіб участі ОСОБА_2 у вихованні його доньки ОСОБА_3 , особисте спілкування:побачення першої та третьої суботи та неділі з 12.00 год до 18.00 год. за місцем проживання чи перебування дитини; під час побачень дозволити ОСОБА_2 гуляти з дитиною в присутності матері ОСОБА_1 з 14.00 год. до 16.00 год.

Зобов`язати ОСОБА_1 за два дні до дня зустрічі ОСОБА_2 з його донькою надавати йому точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі настання змін, повідомити про зміни його особисто на наступний день після настання таких обставин чи змін.

В задоволенні способу участі ОСОБА_2 у вихованні його доньки ОСОБА_3 , як гуляти під час побачень з дитиною в період часу з 14.00 год до 16.00 год. на дворі за відсутності матері відмовлено.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 11.09.2019 року в справі № 759/19510/17 рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 липня 2019 року залишено без змін .

Постановою Касаційного цивільного суду Верховного суду України від 08.04.2020 року в данній справі, касаційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 липня 2019 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 11 вересня 2019 року залишено змін.

Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області, щодо участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, який було надано в справі № 759/19510/17, визнано доцільним та таким, що відповідає інтересам малолітньої дитини, встановити порядок побачення та вчинити дії для усунення перешкод для вільного спілкування гр. ОСОБА_2 з донькою ОСОБА_4 , кожної суботи неділі з 12.00 до 18.00, але за попереднім узгодженням часу зустрічі з матір`ю дитини, по місцю проживання чи перебування дитини, в присутності обох батьків, без сторонніх осіб.

Відповідно до цього висновку позивачка разом з малолітньою донькою проживають з бабусею та дідусем в приватній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 в квартирі, де створені належні для проживання, виховання та розвитку дитини.

В цьому висновку також зазначено, що між позивачкою та відповідачем неприязні відносини, та ОСОБА_2 хоче забирати дитину до себе та своїх родичів, приймає участь у вихованні дитини на власний розсуд коли йому це буде зручно, що ще раз доводить те, що відповідач намагається забрати дитину до себе в м. Київ.

Згідно психологічних висновків практичного психолога, донька ОСОБА_4 переживає психологічний тиск з боку батька ОСОБА_2 , не сприймає його як батька та потребує психологічної допомоги з боку фахівців - психологів та психотерапевтів. Після зустрічей з батьком спостерігаються неспокійний сон, плаксивість, роздратованість.

Позивач по справі ОСОБА_2 неодноразово викликав поліцію відносно ОСОБА_1 за адресою моєї реєстрації в м. Первомайськ та смт. Побузьке. Під час зустрічі з правоохоронцями ОСОБА_1 зобов`язували показати дитину, аби пересвідчитись, що дитина знаходиться в безпеці.

Донька ОСОБА_4 проживає разом з позивачкою за її місцем реєстрації, а відповідач постійно мешкає в м. Київ та своєю негативною агресивною поведінкою доводить лише те, що дитину він може в будь-який час забрати до свого місця проживання та реєстрації в м. Київ та не повернути.

Агресивна та негативна поведінка відповідача доводиться його не однократними зверненнями до правоохоронних органів та висновками психолога.

В зв"язку з чим, просить суд визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з позивачкою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області 18.05.2020 року зазначену вище справу направлено за підсудністю до Святошинського районного суду м. Києва (ас.62).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 11.09.2020 року під головуванням судді Ул"яновської О.В. прийнято у своє провадження (ас.73).

09.11.2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача, в якому він просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивачці, оскільки дійсно, тільки після винесення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області рішення від 02.07.2019 року відповідач отримав можливість у вихідні дні приїздити в Первомайськ Миколаївської області і в присутності матері дитини, а здебільшого бабусі позивача, проводити час з донькою.

Фактично позивач була присутньою при зустрічах відповідача з донькою лише декілька разів.

При цьому зазначив, що в матеріалах справи міститься довідка Київського коледжу зв`язку від 17.04.2019 року, в якій зазначено, що ОСОБА_1 дійсно працює у Київському коледжі зв`язку з 09.06.2008 року на посаді завідувача лабораторії аналізу та обробки інформації з 01.07.2013 року по теперішній час.

На адвокатський запит представника відповідача була отримана відповідь Київського

зв`язку від 02.11.2020 року за № 01/24-2-614, в якій надана інформація про графік

роботи ОСОБА_1 , а саме: «понеділок-п`ятниця з 8-30 до 17-00» та

фактично відпрацьовані ОСОБА_1 робочі дні з 01.01.2020 року по 12.10.2020 року.

В зв"язку з чим, позивачем в позовній заяві наведена неправдива інформація щодо її

проживання в місті Первомайськ Миколаївської області.

15.01.2021 року до суду надійшов зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Орган опіки та піклування Первомайської міської ради Миколаївської області про визначення місця проживання дитини (ас.140-148).

Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва Ул"яновської О.В. від 21.01.2021 року задоволено клопотання про врегулювання спору за участі судді(ас.199)

0302.2021 року до суду надійшла відповідь на відзив від позивачки, згідно якої зазначила, що вона постійно проживає разом з дитиною в м. Первомайськ, що підтверджується наступними документами: довідкою № 05/21-03 від 20.01.2021р. з місця роботи про запровадження дистанційної (надомної) роботи, згідно цієї довідки позивачка працює дистанційно з відривом від місця роботи; довідкою №18/01 від 18.01.2021р. Житлово-будівельного кооперативу "Фрегат" про постійне проживання позивачки разом з дитиною за місцем реєстрації в м. Первомайськ; актом обстеження матеріально побутових умов проживання дитини від 8.12.2020р. складений комісією Управління у справах дітей Первомайської міської ради, згідно акту позивачка разом з донькою рроживають разом в 3-ох кімнатній квартирі, одна з кімнат якої повністю обладнана під кімнату доньки згідно її вікових потреб; декларацією, що укладена з лікарем . Дана декларація підтверджує, що позивачка проводить постійне лікування доньки у лікарів в м. Первомайськ; довідкою № 7 від 04.01.2021р. (копія - додається до відповіді) про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (ас. 200-205).

04.02.2021 року на адресу суду надійшов висновок від органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , біля матері ОСОБА_1 (ас.221-223).

Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва судді Ул"яновської О.В. від 15.02.2021 року передано для визначення складу суду на підставі ст. №№ ЦПК України(ас.227).

Розпорядженням керівника апарату Святошинського районного суду м. Києва від 01.03.2021 року за № 123зазначену вище справу передано на автоматичний розподіл, у зв"язку з припиненням врегулювання спору за участю судді Ул"яновської О.В. (ас.230).

Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва Войтенко Ю.В. від 04.03.2021 року зазначену вище справу прийнято у її провадження (ас.234).

Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва Войтенко Ю.В. від 24.05.2021 року об"єднано в одне провадження зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Орган опіки та піклування Первомайської міської ради Миколаївської області про визначення місця проживання дитини з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа: Орган опіки та піклування Первомайської міської ради Миколаївської області по визначення місця проживання дитини (ас.239).

04.08.2022 року на адресу суду надійшли письмові пояснення виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області, згідно якого зазначено, що 04.02.2020 року вивчивши матеріали справи, обстеживши місце проживання дитини та матері, інших осіб, які бажають проживати з дитною брати участь у її вихованні, враховуючи думку самої дитини, поспілкувавшись з самою дитиною, а також на підставі наявних документів, які стосуються справи орган опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради дійшов висновку про доцільність визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , біля матері ОСОБА_1 .

Гр. ОСОБА_2 був обізнаний про розгляд органом опіки та піклування питання про визначення місця проживання його малолітньої доньки біля матері гр. ОСОБА_1 . Про це йому було повідомлено головним спеціалістом управління у справах дітей у телефонній розмові.

14.01.2021року при спілкуванні у телефонному режимі гр. ОСОБА_2 повідомив спеціалісту управління у справах дітей, що за станом здоров`я не зміг приїхати 02.01.2021 та 03.01.2021 року до м. Первомайська на побачення з донькою. Такі повідомлення він особисто надсилав на електронну пошту управління. Гр. ОСОБА_2 було сповіщено, що розгляд питання та затвердження висновку органу опік піклування про визначення місця проживання дитини біля матері відбудеться у «закритому режимі» у зв`язку з карантином по COVID-19. Також йому було роз`яснено про необхідність звернутися до службі справах дітей за місцем свого проживання з метою обстеження його умов проживання, отримання та надіслання цього акту для підготовки відповідного висновку.

Але підтвердження того, що гр. ОСОБА_2 звертався до служби у справах дітей за місцем свого проживання немає. Акт обстеження умов проживання, характеристику на себе з місця роботи та місця проживання гр. ОСОБА_6 не надав. Про те, що ним готується зустрічний позов гр. ОСОБА_2 управління у справах дітей Первомайської міської ради не повідомив.

Під час відвідування родини гр. ОСОБА_1 , з дозволу матері та в її присутності (без будь-якого її втручання та тиску на дитину) було проведно бесіду з малолітньою ОСОБА_4 . Дівчинка дуже розумово розвинена, активна, комунікабельна, весела, артистична. На запитання відповідає довгими складними реченнями. Має дуже тісний емоційний зв"язок з матір`ю та бабусею по лінії матері. Під час розмови ОСОБА_4 дуже чітко розповідала, що вона образилась подарунком батька на свій День народження, бо він подарував їй гру про відьму з мухоморами, гра страшна і лякає дитину, тому вона нею жодного разу не гралась.

На запитання, що ти полюбляєш, який бажаєш подарунок, дівчинка відповіла, що ОСОБА_7 її не питав, а вона Принцеса і їй подобається все принцесівське: сукні, іграшки, прикраси....

ОСОБА_3 підтвердила, що коли телефонує батько, мати та бабуся просять її з ним поговорити. На запитання чи розмовляєш ти з батьком по телефону, чи хочеш з ним спілкуватися, бачитись, дитина відповіла без сумнівів: «Не хочу з ним розмовляти бо тоді я не зможу гратися... Мені з ним не цікаво...Він мене не розуміє... Він мене не чує...».

Також дівчинка розповіла, що вона дуже лякається, коли ОСОБА_7 свариться та викликає поліцію.

З розповіді ОСОБА_4 відчувалось, що дівчинка неохоче іде на контакт з батьком, бо відчуває дискомфорт та психологічний тиск з його боку. Цей факт підтвердили матір та бабуся ОСОБА_4 , їм приходиться умовляти дівчинку на спілкування з батьком.

ОСОБА_3 у розмові називає гр. ОСОБА_2 частіше ОСОБА_7 ніж батьком. Дівчинка виявила бажання проживати з мамою.

29.01.2021року комісією з питань захисту прав дитини (протокол № 1) був розглянутий висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , біля матері ОСОБА_1 , підготовлений на підставі наявних документів, які стосуються справи та одноголосно затверджений.

Крім того, інформція, яка викладена у зустрічному позові гр. ОСОБА_2 до ОСОБА_1 зібрана з порушенням норм ЗУ "Про інформацію" та "Про захист персональних даних". Частиною 2 ст. 32 Конституції України не допускається збирання, зберігання, поширення конфіденційної інформації про особу без її випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки економічного добробуту. Відповідно частин 1,2 ст. 14 ЗУ "Про захист персональних даних", не можуть бути передані третім особам без згоди власника інформації, за винятком обмежень, що визначені цим законом.

Таким чином зібрана гр. ОСОБА_2 , та його представником ОСОБА_9 , інформація стосовно гр. ОСОБА_1 яка викладається у зустрічному позові не може бути використана під час надання відповідного висновку оскільки зібрана з порушенням норм Закону України "Про захист персональних даних".

Враховуючи вище зазначене, виконавчий комітет Первомайської міської ради як орган піклування, вважає доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини, при прийнятті рішення по справі врахувати висновок №953/03-01-26 від 24.02.2021 року та визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з матір`ю ОСОБА_1 за місцем її реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 (ас.13-14, том2).

Ухвалою судді Войтенко Ю.В. від 29.09.2021 року зазначену вище справу було направлено на судову психологічну експертизу (ас.22-23, том 2).

08.04.2022 до суду надійшло повідомлення про неможливість проведення експертизи(ас.34-35, том 2).

Відповідно до Розпорядження Святошинського районного суду м. Києва № 244 від 13.05.2022 р., у зв`язку з перебуванням судді Войтенко Ю.В. на лікарняному, зазначене вище цивільне провадження шляхом повторного автоматичного розподілу було передано у моє провадження(ас.36, том 2).

Ухвалою суду від 17.05.2022 р. відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого засідання на 15.06.2022 року(ас.39, том 2).

Ухвалою суду від 15.06.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового засідання(ас.49, том2).

В судове засідання представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_10 не з"явився, надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутність та просив задовольнити позов(ас.101, том2).

В судове засідання ні відповідач, ні його довірителька не з"явилися, від представника ОСОБА_9 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, оскільки не вирішено питаня про проведення судового засідання в режимі відеоконференції(ас.82-84, том).

Відповідач був належним чином повідомлений судом про судові засідання, які відбулись 15.06.2022 р., 29.06.2022 р., 07.07.2022 р., однак свого представника до суду не направив. Посилання відповідача на те, що його представник ОСОБА_9 , на даний час працює дистанційно , не може бути підставою для відкладання розгляду справи, оскільки відповідач мав можливість забезпечити явку іншого представника.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що учасник справи зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Суд виходить з того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є перешкодою для розгляду справи по суті спору.

В той же час суд наголошує на тому, що відповідач реалізував своє право на викладення відповідних аргументів в відзиві на позовну заяву, у порядку передбаченому процесуальним законом.

Крім того, твердження представника відповідача ОСОБА_9 , щодо не вирішення питання, щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції не відповідає дійсності, оскільки ухвалами суду від 15.06.2022 року та 05.07.2022 року було розглянуто дані питання та оскільки в супереч ч.2 ч. ст. 212 ЦПК України учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, судом було відмовлено у даному клопотанні.

Разом з тим, звертаючись з клопотанням про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 подав його 04.07.2022 року, при цьому, судове засідання призначене на 07.07.2022 року, тобто меньше ніж за п"ять днів до судового засідання, в зв`язку з чим у задоволенні клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції судом було відмовлено (ас. 45, 80 том 2).

Суд, ретельно дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

З копії свідоцтва про народження вбачається, що малолітня ОСОБА_3 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , а її батьками записані позивач за первісним позовом - ОСОБА_1 та відповідач за первісним позовом - ОСОБА_2 (ас. 11, том1).

Судом встановлено, що рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 липня 2019 року в цивільній справі № 759/19510/17 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Первомайська міська рада, про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо задоволено частково.

Зобов`язано позивачку ОСОБА_1 не перешкоджати ОСОБА_2 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з його донькою, ОСОБА_3 .

Визначити наступний спосіб участі ОСОБА_2 у вихованні його доньки ОСОБА_3 , особисте спілкування:побачення першої та третьої суботи та неділі з 12.00 год до 18.00 год. за місцем проживання чи перебування дитини; під час побачень дозволити ОСОБА_2 гуляти з дитиною в присутності матері ОСОБА_1 з 14.00 год. до 16.00 год.

Зобов`язати ОСОБА_1 за два дні до дня зустрічі ОСОБА_2 з його донькою надавати йому точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі настання змін, повідомити про зміни його особисто на наступний день після настання таких обставин чи змін.

В задоволенні способу участі ОСОБА_2 у вихованні його доньки ОСОБА_3 , як гуляти під час побачень з дитиною в період часу з 14.00 год до 16.00 год. на дворі за відсутності матері відмовлено (ас.18-19, том 1).

Судом встановлено, що постановою Миколаївського апеляційного суду від 11.09.2019 року в справі № 759/19510/17 рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 липня 2019 року залишено без змін .

Судом встановлено, що постановою Касаційного цивільного суду Верховного суду України від 08.04.2020 року в данній справі, касаційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 липня 2019 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 11 вересня 2019 року залишено змін(ас.14-17, том1).

Судом встановлено, що згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області, щодо участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, який було надано в справі № 759/19510/17, визнано доцільним та таким, що відповідає інтересам малолітньої дитини, встановити порядок побачення та вчинити дії для усунення перешкод для вільного спілкування гр. ОСОБА_2 з донькою ОСОБА_4 , кожної суботи неділі з 12.00 до 18.00, але за попереднім узгодженням часу зустрічі з матір`ю дитини, по місцю проживання чи перебування дитини, в присутності обох батьків, без сторонніх осіб.

Відповідно до цього висновку позивачка разом з малолітньою донькою проживають з бабусею та дідусем в приватній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 в квартирі, де створені належні для проживання, виховання та розвитку дитини.

В цьому висновку також зазначено, що між позивачкою та відповідачем неприязні відносини, та ОСОБА_2 хоче забирати дитину до себе та своїх родичів, приймає участь у вихованні дитини на власний розсуд коли йому це буде зручно, що ще раз доводить те, що відповідач намагається забрати дитину до себе в м. Київ.

Згідно психологічних висновків практичного психолога, донька ОСОБА_4 переживає психологічний тиск з боку батька ОСОБА_2 , не сприймає його як батька та потребує психологічної допомоги з боку фахівців - психологів та психотерапевтів. Після зустрічей з батьком спостерігаються неспокійний сон, плаксивість, роздратованість(ас. 20, том 1).

Судом встановлено, що згідно з довідкою № 05/21-03 від 20.01.2021р. з місця роботи про запровадження дистанційної (надомної) роботи позивачка працює дистанційно з відривом від місця роботи(ас. 39, том 1).

Судом встановлено, що згідно з довідкою №18/01 від 18.01.2021р. Житлово-будівельного кооперативу "Фрегат" про постійне проживання позивачки разом з дитиною за місцем реєстрації в АДРЕСА_1 (ас. 38, том1) .

Судом встановлено, що актом обстеження матеріально побутових умов проживання дитини від 8.12.2020р. складений комісією Управління у справах дітей Первомайської міської ради, згідно акту позивачка разом з донькою проживають разом в 3-ох кімнатній квартирі, одна з кімнат якої повністю обладнана під кімнату доньки згідно її вікових потреб; декларацією, що укладена з лікарем . Дана декларація підтверджує, що позивачка проводить постійне лікування доньки у лікарів в м. Первомайськ(ас. 41-46, том1).

Судом встановлено, що згідно з довідкою № 7 від 04.01.2021р. про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (ас. 28, том1).

Судом встановлено, що 04.02.2021 року на адресу суду надійшов висновок від органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , біля матері ОСОБА_1 (ас.221-223).

04.08.2022 року на адресу суду надійшли письмові пояснення виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області, згідно якого зазначено, що 04.02.2020 року вивчивши матеріали справи, обстеживши місце проживання дитини та матері, інших осіб, які бажають проживати з дитною брати участь у її вихованні, враховуючи думку самої дитини, поспілкувавшись з самою дитиною, а також на підставі наявних документів, які стосуються справи орган опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради дійшов висновку про доцільність визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , біля матері ОСОБА_1 .

Гр. ОСОБА_2 був обізнаний про розгляд органом опіки та піклування питання про визначення місця проживання його малолітньої доньки біля матері гр. ОСОБА_1 . Про це йому було повідомлено головним спеціалістом управління у справах дітей у телефонній розмові.

14.01.2021року при спілкуванні у телефонному режимі гр. ОСОБА_2 повідомив спеціалісту управління у справах дітей, що за станом здоров`я не зміг приїхати 02.01.2021 та 03.01.2021 року до м. Первомайська на побачення з донькою. Такі повідомлення він особисто надсилав на електронну пошту управління. Гр. ОСОБА_2 було сповіщено, що розгляд питання та затвердження висновку органу опік піклування про визначення місця проживання дитини біля матері відбудеться у «закритому режимі» у зв`язку з карантином по COVID-19. Також йому було роз`яснено про необхідність звернутися до службі справах дітей за місцем свого проживання з метою обстеження його умов проживання, отримання та надіслання цього акту для підготовки відповідного висновку.

Але підтвердження того, що гр. ОСОБА_2 звертався до служби у справах дітей за місцем свого проживання немає. Акт обстеження умов проживання, характеристику на себе з місця роботи та місця проживання гр. ОСОБА_6 не надав. Про те, що ним готується зустрічний позов гр. ОСОБА_2 управління у справах дітей Первомайської міської ради не повідомив.

Під час відвідування родини гр. ОСОБА_1 , з дозволу матері та в її присутності (без будь-якого її втручання та тиску на дитину) було проведно бесіду з малолітньою ОСОБА_4 . Дівчинка дуже розумово розвинена, активна, комунікабельна, весела, артистична. На запитання відповідає довгими складними реченнями. Має дуже тісний емоційний зв"язок з матір`ю та бабусею по лінії матері. Під час розмови ОСОБА_4 дуже чітко розповідала, що вона образилась подарунком батька на свій День народження, бо він подарував їй гру про відьму з мухоморами, гра страшна і лякає дитину, тому вона нею жодного разу не гралась.

На запитання, що ти полюбляєш, який бажаєш подарунок, дівчинка відповіла, що ОСОБА_7 її не питав, а вона Принцеса і їй подобається все принцесівське: сукні, іграшки, прикраси....

ОСОБА_3 підтвердила, що коли телефонує батько, мати та бабуся просять її з ним поговорити. На запитання чи розмовляєш ти з батьком по телефону, чи хочеш з ним спілкуватися, бачитись, дитина відповіла без сумнівів: «Не хочу з ним розмовляти бо тоді я не зможу гратися... Мені з ним не цікаво...Він мене не розуміє... Він мене не чує...».

Також дівчинка розповіла, що вона дуже лякається, коли ОСОБА_7 свариться та викликає поліцію.

З розповіді ОСОБА_4 відчувалось, що дівчинка неохоче іде на контакт з батьком, бо відчуває дискомфорт та психологічний тиск з його боку. Цей факт підтвердили матір та бабуся ОСОБА_4 , їм приходиться умовляти дівчинку на спілкування з батьком.

ОСОБА_3 у розмові називає гр. ОСОБА_2 частіше ОСОБА_7 ніж батьком. Дівчинка виявила бажання проживати з мамою.

29.01.2021року комісією з питань захисту прав дитини (протокол № 1) був розглянутий висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , біля матері ОСОБА_1 , підготовлений на підставі наявних документів, які стосуються справи та одноголосно затверджений.

Крім того, інформція, яка викладена у зустрічному позові і гр. ОСОБА_2 до ОСОБА_1 зібрана з порушенням норм ЗУ "Про інформацію" та "Про захист персональних даних". Частиною 2 ст. 32 Конституції України не допускається збирання, зберігання, поширення конфіденційної інформації про особу без її випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки економічного добробуту. Відповідно частин 1,2 ст. 14 ЗУ "Про захист персональних даних", не можуть бути передані третім особам без згоди власника інформації, за винятком обмежень, що визначені цим законом.

Таким чином зібрана гр. ОСОБА_2 , та його представником ОСОБА_9 , інформація стосовно гр. ОСОБА_1 яка викладається у зустрічному позові не може бути використана під час надання відповідного висновку оскільки зібрана з порушенням норм Закону України "Про захист персональних даних".

Враховуючи вище зазначене, виконавчий комітет Первомайської міської ради як орган піклування, вважає доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини, при прийнятті рішення по справі врахувати висновок №953/03-01-26 від 24.02.2021 року та визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з матір`ю ОСОБА_1 за місцем її реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 (ас.13-14, том2).

Відповідно до частини четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Згідно ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

За частинами першою, другою статті 161 цього Кодексу якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно із п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати.

Відповідно до ст. 163 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними.

Батьки мають право вимагати відібрання малолітньої дитини від будь-якої особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду.

Суд може відмовити у відібранні малолітньої дитини і переданні її батькам або одному з них, якщо буде встановлено, що це суперечить її інтересам.

Згідно зі ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні.

Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.

Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

В статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» закріплено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї.

Положеннями ч.ч. 7, 8, 9 ст. 7 СК України визначено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до принципу ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХЩ789-12) від 27.02.1991 року та набула чинності 27 вересня 1991 року, у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування(пункт 1 статті 18 цієї Конвенції.

У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, малолітня дитини, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю.

У п. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ч. 1,2 ст. 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки та інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Отже, з урахуванням положень Конвенції про права дитини пріоритети повинні надаватися якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Основним законом, який визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист та всебічний розвиток, встановлює основні засади державної політики у цій сфері є Закон України «Про охорону дитинства».

За змістом статей 15,18 вказаного Закону кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Дитина, яка проживає окремо від батьків, або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку.

Статтею 14 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Аналізуючи вищезазначені норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що будь-хто з батьків не наділений пріоритетним правом на проживання з дитиною.

З аналізу вищезазначених норм та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, в рішеннях стосовно дітей їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.

При цьому найкращі інтереси дитини можуть залежно від їх характеру та серйозності перевищувати інтереси батьків.

Згідно ч. 4, 5 ст. 19 СК України передбачена обов`язкова участь органу опіки та піклування при розгляді спору щодо місця проживання дитини.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Разом з тим, з висновку від 04.08.2022 року , який надійшов на адресу суду від виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області, згідно якого зазначено, що 04.02.2020 року вивчивши матеріали справи, обстеживши місце проживання дитини та матері, інших осіб, які бажають проживати з дитною брати участь у її вихованні, враховуючи думку самої дитини, поспілкувавшись з самою дитиною, а також на підставі наявних документів, які стосуються справи орган опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради дійшов висновку про доцільність визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , біля матері ОСОБА_1 .

Суд вважає зазначений висновок обґрунтованим та таким, що не суперечить інтересам дитини.

Вирішуючи позовні вимоги обох позовів, суд позбавлений можливості в порядку ст. 232 ЦПК допитати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку з її малолітнім віком.

При вирішенні питання про визначення місця проживання дитини судом, також, враховуються та приймаються до уваги наступні обставини, а саме, що ОСОБА_1 має постійне місце роботи та джерело доходу, займається вихованням своєї доньки, організовує їй відвідування шкільного навчального закладу, додаткові заняття, активне дозвілля та відпочинок; згідно акту, спроможна виконувати обов`язки з виховання дитини та догляду за нею.

При цьому суд, враховує висновок психолога в якому не зазначено буд-яких обставин, які б свідчили про неможливість проживання дитини разом з матір`ю.

Також, із зазначеного висновку не вбачається рекомендацій батьку дитини щодо забезпечення ізоляції дитини від матері, на що посилається в ході розгляду справи представник відповідача.

Згідно статті 77 ЦПК України,належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Статтею 79 ЦПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

В ході розгляду справи судом не встановлено обставин, а позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 не надано належних доказів того, що поведінка чи дії відповідача ОСОБА_1 або наслідки її спілкування з дитиною, можуть суперечити інтересам дитини або впливати на неї негативно, перешкоджати її фізичному та духовному розвитку. Крім того, ОСОБА_2 не надано жодних обґрунтованих та достатніх доказів про створення ОСОБА_1 відносно дитини, таких умов, за яких вона позбавлена можливості виконувати свої батьківські обов`язки по відношенню до малолітньої доньки.

Враховуючи вищезазначене та інтереси дитини, приймаючи до уваги встановлені судом обставини а саме, те, що за місцем проживання матері створені всі умови для дитини, мати виховувала та утримувала доньку належним чином, а також враховуючи позицію органу опіки та піклування, який дійшов висновку про доцільність проживання дитини з матір`ю, відсутність жодних доказів, які свідчать про неналежне виховання дитини матірю (враховуючи, що дитина постійно проживала з матір"ю ), а також те, що відповідач також вважав доцільним проживання спільної доньки з позивачкою та не надав суду доказів винної поведінки позивачки, яка на даний час унеможливлює спілкування дитини з матір"ю та їх спільне проживання - у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що первісний позов ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітньої дитини підлягає задоволенню.

В зустрічному позові ОСОБА_2 слід відмовити у зв`язку з його необґрунтованістю.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 19, 141, 155, 160, 161, 163, 257 СК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 12, 13, 76-81, 95, 141, 258, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа: Орган опіки та піклування Первомайської міської ради Миколаївської області по визначення місця проживання дитини - задовольнити.

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з матір"ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

В зустрічному позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Орган опіки та піклування Первомайської міської ради Миколаївської області про визначення місця проживання дитини - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Суддя: Л.М. Шум