РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2022 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючої судді Стрілецької О.В.

за участі секретаря судового засідання Скришевської О.Р.

представника позивача - адвоката Войдевич О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Наш дім Житомир» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог

30.12.2021 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з утримання та обслуговування житлового будинку та нежитлових приміщень, яка утворилась за період з 01.06.2020 року по 01.12.2021 року в сумі 20927,55 грн, 6846,36 грн інфляційних витрат за період з 01.01.2018 р. по 01.10.2021 р., 2674,31 грн інфляційних витрат за період з 01.06.2020 р. по 01.12.2021 р., 2560,06 грн - 3% річних за період з 01.01.2018 р. по 01.10.2021 р., 994,32 грн. 3% річних за період з 01.06.2020 р. по 01.12.2021 р., що разом становить 33952,60 грн; витрати правничу допомогу та витрати зі сплати судового збору.

В обґрунтування позову представник позивача вказує, що власниками квартир та нежитлових приміщень будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , було створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Наш дім Житомир».

Відповідач є власником квартири АДРЕСА_2 та являється членом ОСББ «Наш дім Житомир».

Згідно з рішеннями загальних зборів співвласників будинку від 04.03.2020 року, від 19.03.2020 р. та від 22.04.2021 р. встановлено розмір внеску на ремонт та утримання спільного майна.

Відповідач з 01.06.2020 року не сплачує встановлені згідно з рішенням загальних зборів внески, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути на свою користь.

ІІ. Процедура та позиції сторін

04.01.2022 року ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

14.02.2022 р. на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 66-69), в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог за безпідставністю. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що позивач не надав належних розрахунків заборгованості із зазначенням складових тарифів, які діяли в певний період часу, а також не надав належно оформлених документів про затвердження тарифів. ОСОБА_1 зазначив про відсутність у голови Правління ОСББ Курятової Г.Ц. повноважень для подання позовної заяви. Відповідач зауважив, що вимоги про стягнення боргу в сумі 33952,60 грн. нічим не обґрунтовані та не підтверджені необхідними доказами, наданий позивачем розрахунок заборгованості є недійсним.

ОСОБА_1 вказує, що всі протоколи загальних зборів про затвердження тарифів у 2018-2020 роках, по затвердженню кошторису та розміру тарифів на утримання будинку за адресою АДРЕСА_1 прийняті з порушеннями вимог чинного законодавства, зокрема, безпосередньо відповідач не був в належний спосіб повідомлений про дату проведення зборів. За словами ОСОБА_1 послуги консьєржів та охорони прибудинкової території підлягають до оплати виключно на підставі договорів, укладених між споживачем та виконавцем договорів, однак такого договору позивач із відповідачем не укладав. Додатково відповідач звертав увагу суду у відзиві, що 11.12.2021 р. здійснив оплату послуг, наданих відповідачем, в розмірі 2100,00 грн, проте відповідач цю суму не врахував при обчисленні заборгованості. Просив відмовити в нарахуванні відсотків та пені, посилаючись на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби COVID 19», відповідно до якого, на його думку, заборонено нарахування та стягнення неустойки за несвоєчасну оплату житлово-комунальних послуг. Відповідач зазначив, що на виконання рішення Богунського районного суду м. Житомира у справі № 295/8270/20 він в повному обсязі сплатив заборгованість, його, як споживача послуг, відповідач жодного разу не повідомляв про зміну тарифу на ту чи іншу послугу, а також не надсилав на його адресу вимогу про сплату боргу.

Крім того, ОСОБА_1 просить відмовити у стягненні витрат на правову допомогу. Зазначив, що заявлений попередній (орінтований) розрахунок судових витрат на правничу допомогу не підтверджений документально, до позовної заяви не долучений акт виконаних авдокатом робіт та розрахунок таких витрат.

22.02.2022 р. позивач надав відповідь на відзив на позовну заяву (а.с. 74-78), в якій ОСББ «Наш дім Житомир» послалось на необґрунтованість наведених у відзиві на позовну заяву доводів відповідача. Позивач звертав увагу, що подана ним позовна заява відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, вказане питання вирішується судом під час відкриття провадження по справі. На спростування доводів відповідача щодо недійсності розрахунків наданих послуг, зокрема, і послуг консьєржів, позивач долучив рішення загальних зборів ОСББ «Наш дім Житомир», на яких були встановлені тарифи та затверджений кошторис за послуги, які надає відповідач. Факт погашення відповідачем заборгованості в розмірі 22735,34 грн. позивач не оспорює, проте звертає увагу, що вказана заборгованість була стягнута з ОСОБА_1 в примусовому порядку згідно з рішенням суду.

У відповіді на відзив на позовну заяву відповідач посилається на те, що нарахування інфляційних та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права і інтересу позивача, який полягає у відшкодування матеріальних витрат. Крім того, відповідач спростовує твердження відповідача щодо неналежного повідомлення його про заборгованість та строки оплати за надані послуги, оскільки відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за комунальні послуги нараховується щомісячно, згідно затверджених загальними зборами співвласників будинку тарифів. Всі прийняті зборами рішення оприлюднюються на дошці оголошень ОСББ «Наш дім Житомир», інформація є доступною для всіх мешканців будинку. У відповіді на відзив зазначено, що рішення зборів ОСББ «Наш дім Житомир» приймаються та оформлюються належним чином, відповідно до норм чинного законодавства, жодний мешканець будинку, в тому числі відповідач, рішення загальних зборів не оспорював.

У судовому засіданні представник позивача - адвокат Войдевич О.А. позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові та у відповіді на відзив на позовну заяву, просила позов задоволити.

В судове засідання 07.07.2022 р. відповідач повторно не з"явився, про час дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить його особистий підпис в повідомленні про вручення судової повістки (а.с.120).

ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню

Статтею 322 ЦК України передбачено обов`язок власника утримувати майно, що йому належить.

Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Зі змісту п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вбачається, що послуга з управління багатоквартирним будинком є житловою послугою і включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку.

Пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

За правилами ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги має право звертатися до суду в разі порушення споживачами умов договору.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань співвласників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначені Законами України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

За правилами ч. 1 ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний, зокрема, виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; забезпечувати збереження приміщень, брати участь у проведенні їх реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення; не допускати порушення законних прав та інтересів інших співвласників; дотримуватися вимог правил утримання житлового будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі; відшкодовувати збитки, заподіяні майну інших співвласників; виконувати передбачені статутними документами обов`язки перед об`єднанням;

Виходячи з положень ч. 1 ст. 17, ст. 20, ч. ч. 6, 7, 8 ст. 22, ст. 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласники у багатоквартирному будинку, функції по утриманню якого і прибудинкової території здійснює об`єднання співвласників, зобов`язані нести витрати по утриманню спільного неподільного майна, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та Статутом об`єднання внески і платежі.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» витрати на управління багатоквартирним будинком, в тому числі включають: витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічної переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку та інше.

Нормами частини 2 статті 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено, що витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат.

Частиною 3 статті 12 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що невикористання власником належної йому квартири чи нежитлово приміщення або відмова від використання спільного майна, не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання має право відповідно законодавства та статуту об`єднання, зокрема, встановлювати порядок сплати, перелік, розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного ремонтного фондів; визначати підрядника, укладати договори про управління, експлуатацію, обслуговування, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення майна з будь-якою фізичною або юридичною особою; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків та платежів.

Нормами статтей 525, 526, 530 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а також встановлений у зобов`язанні строк (термін) його виконання.

Положенням статті 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

ІV. Обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження та мотиви суду

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями свідоцтва про право власності, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я., та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 22,23).

Відповідно до п. 1 Розділу І Статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Наш дім Житомир», затвердженого зборами засновників ОСББ «Наш дім Житомир», протокол №1 від 18.02.2016 р., позивач створений власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 41-45).

Метою створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Наш дім Житомир» відповідно до п. 1 розділу ІІ Сатуту є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутом.

Таким чином, позивач надає послуги з утримання житлового будинку по АДРЕСА_1 , власником квартири АДРЕСА_3 в якому є позивач.

Відповідно до п. 2 Розділу IV Статуту сплата встановлених загальними зборами об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до ремонтного, резервного фондів у розмірах і в строки, що встановлені загальними зборами об`єднання, є обов`язковою для всіх співвласників. Частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають в його власності. Порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного, ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та Статуту.

Згідно з п.п. 8 п. 2 Розділу VI Статуту співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Внески на утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.06.2020 нараховуються ОСББ «Наш дім Житомир», виходячи з розміру внесків за 1 кв.м., які затверджені:

- рішенням загальних зборів співвласників будинку додатком №1 до протоколу від 04.03.2020 року (а.с.27, 30)

- рішенням загальних зборів членів ОСББ "Наш дім Житомир" - протокол № 3 від 19.03.2020 року (а.с. 24-26).

- рішенням загальних зборів співвласників будинку протоколом №1 від 22.04.2021 року (а.с. 31-32, 36).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що розмір внесків та платежів на утримання спільного майна - будинку по АДРЕСА_1 встановлені рішеннями загальних зборів співвласників будинку, що узгоджується зі змістом Статуту ОСББ, відповідно до норм Закону України "Про житлово-комунальні послуги", Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та Закону «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Керуючись затвердженими тарифами, позивач здійснював нарахування за надані послуги.

Не заслуговують на увагу доводи відповідача про те, що протоколи загальних зборів про затвердження тарифів у 2018-2020 роках прийняті з порушенням вимог законодавства, оскільки вказані обставини не входять до предмета доказування в межах заявлених вимог, на момент проведення розгляду справи такі рішення є чинними і у встановленому порядку незаконними не визнавались і не скасовувались.

Судом встановлено, що відповідач не виконує свій обов`язок зі сплати внесків на утримання спільного майна, внаслідок чого утворилась заборгованість.

На підтвердження розміру заборгованості позивач надав відповідний розрахунок, зі змісту якого вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 по оплаті внесків на утримання будинку та прибудинкової території становить 20927,55 грн, яка утворилась за період з 01.06.2020 року по 01.12.2021 року (а.с.37).

Дослідивши матеріали справи суд беззаперечено встановив, що щомісячне нарахування вартості послуг відповідачу здійснено на підставі тарифів, які були затверджені рішенням загальних зборів, що належить до їх виключної компетенції відповідно до Розділу IV Статуту, а відтак суд приймає вказаний розрахунок як належний і допустимий доказ. У свою чергу тарифи не чинними не визнавались, відповідач не надав докази на спростування наявності заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, як і не надав докази щодо неотримання таких послуг.

Суд відхиляє твердження відповідача про те, що наданий розрахунок є недійсним, оскільки останній не навів конкретних доводів, в чому полягає неправильність даного розрахунку, вартість яких послуг не відповідає затвердженим загальними зборами тарифам, які з наведених послуг він не отримує та в чому полягає недостовірність розрахунків, як і не надав достовірних доказів на підтвердження своїх доводів.

Суд не бере до уваги наданий відповідачем розрахунок внесків з червня 2020 року по листопад 2021 року (а.с. 72), оскільки він не підтверджений доказами, що є обов`язком відповідача відповідно до положень ст.ст. 81, 83 ЦПК України, та не відповідає розміру внесків і тарифів, які були затверджені уповноваженим органом.

Безпідставним є посилання відповідача на ст. 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги та п. 25 постанови Кабінету Міністрів України № 869 від 01.06.2011 року, згідно яких, на думку позивача, до складу послуг з утриманні будинку не входять послуги консьєржа, оскільки в редакції Закону України "Про житлово-комунальні послуги" № 2189-VIII від 09.11.2017 року та в в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 869 від 11.06.2020 року "Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на комунальні послуги", чинних на час виникнення спірних правовідносин, такі положення відсутні взагалі.

Водночас, суд звертає увагу, що позивач в позовній заяві просить стягнути заборгованість з відповідача в розмірі 20927,55 грн.

Разом з тим, судом встановлено, що згідно квитанції від 11.12.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 сплатив внесок на утримання будинку в розмірі 2100,00 грн (а.с. 73). Вказана проплата не була врахована позивачем в розрахунку заборгованості по сплаті комунальних послуг.

Беручи до уваги викладене, дослідивши докази, надані сторонами, суд дійшов висновку, що відповідач, як співвласник житлового будинку, не виконує обов`язок зі сплати внесків і платежів на управління та утримання будинку, які надає позивач, внаслідок чого за період з 01.06.2020 року по 01.12.2021 року, з урахуванням здійсненої проплати, утворилась заборгованість в розмірі 18827,55 грн (20927,55 грн - 2100,00 грн), яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем покладеного на нього обов`язку щодо своєчасної оплати за надані послуги, позивач також просив суд стягнути з ОСОБА_1 інфляційні нарахування та три відсотки річних за період з 01.01.2018 р. по 01.10.2021 р., а також за період з 01.06.2020 р. по 01.12.2021 р., які нараховані на відповідні суми боргу згідно наданого розрахунку на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Обгрунтовуючи необхідність стягнути інфляційні та 3% річні за період з 01.01.2018 р. по 01.10.2021 р. позивач посилається на те, що протягом даного періоду відповідач також не сплачував за надані ОСББ послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка склала 22735, 34 грн і яка була сплачена лише в жовтні 2021 року, а відтак вважає, що на дану суму заборгованості підлягають нарахуванню інфляційні та 3% річних.

За період з 01.06.2020 р. по 01.12.2021 р. інфляційні та 3% річних нараховані на суму заборгованості, яка утворилась протягом цього ж періоду в сумі 20927,55 грн і яка є предметом даного позову.

Судом встановлено, що згідно з рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 13.05.2021 року, яке залишено без змін на підставі постанови Житомирського апеляційного суду від 18.10.2021 року, задоволено позов ОСББ "Наш дім Житомир" і стягнуто з відповідача заборгованість за надані послуги, яка утворилась за період з 17.12.2017 року по 31.05.2020 року в розмірі 22735,34 грн, яку відповідач сплатив одноразовим платежем в жовтні 2021 року (а.с. 37, 49-54).

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, суд вважає, що оскільки відповідач допустив неналежне виконання грошового зобов`язання, внаслідок чого виникла заборгованість, наявні правові підстави для стягнення з відповідача інфляційних і трьох відсотків річних на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок трьох процентів річних та інфляційних, суд вважає його правильним, нарахованим відповідно до норм чинного законодавства на суму заборгованості, яка утворилась за відповідний період (а.с. 11-13).

Таким чином, розмір трьох процентів річних та інфляційних, які підлягають стягненню з відповідача, становить:

- 6846,36 грн інфляційних витрат за період з 01.01.2018 р. по 01.10.2021 р., які нараховані на суму боргу в розмірі 22735, 34 грн;

- 2674,31 грн інфляційних витрат за період з 01.06.2020 р. по 01.12.2021 р., які нараховані на суму боргу в розмірі 20927,55 грн,

- 3% річних за період з 01.01.2018 р. по 01.10.2021 р. - 994,32 грн, які нараховані на суму боргу в розмірі 22735, 34 грн;

- 3% річних за період з 01.06.2020 р. по 01.12.2021 р. - 2560,06 грн, які нараховані на суму боргу в розмірі 20927,55 грн.

При цьому суд враховує, що 2100, 00 грн були сплачені відповідачем 11.12.2021 року, тобто поза межами періоду, за який нараховані інфляційні та 3% річних.

Не заслуговують на увагу суду доводи відповідача про те, що не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення інфляційних та 3% річних, оскільки згідно норм Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби COVID 19" заборонено нарахування та стягнення неустойки за несвоєчасну оплату житлово-комунальних послуг.

Відповідно до п.п. 4 п. 3 Розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби COVID 19" від 17.03.2020 року № 530-ІХ на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

Разом з тим, позивач не заявляв вимогу про стягнення з відповідача неустойки (штрафу, пені) на піставі ст.ст. 549-552, 611, 624 ЦК України.

Нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц.

З огляду на викладене, суд вважає, що норми п.п. 4 п. 3 Розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби COVID 19" від 17.03.2020 року № 530-ІХ щодо заборони стягнення неустойки не підлягають застосуванню до вимог про стягнення інфляційних і трьох відсотків річних на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Є неспроможними і такими, що не грунтуються на нормах діючого законодавства, доводи відповідача про те, що не визначені терміни сплати внесків на утримання ОСББ, оскільки відповідно до п. 2 розділу 5 Статуту ОСББ «Наш дім Житомир» співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі, а згідно Додатку, затвердженого Рішенням загальних зборів ОСББ "Наш дім Житомир" від 17.02.2016 року Порядку сплати внесків і платежів співвласників ОСББ "Наш дім Житомир" сплата внесків здійснюється не пізніше 20-го числа поточного (розрахункового місяця), якщо інші періодичність і терміни сплати не будуть визначені Загальними зборами (а.с. 103), що цілком узгоджується з положеннями п. 5 ч. 2 ст. 7, ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Беручи до уваги встановлені фактичні обставини справи, дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за надані послуги з утримання та обслуговування житлового будинку та нежитлових приміщень, яка утворилась за період з 01.06.2020 року по 01.12.2021 року в сумі 18827,55 грн, 6846,36 грн інфляційних витрат за період з 01.01.2018 р. по 01.10.2021 р., 2674,31 грн інфляційних витрат за період з 01.06.2020 р. по 01.12.2021 р., 2560,06 грн - 3% річних за період з 01.01.2018 р. по 01.10.2021 р., 994,32 грн. 3% річних за період з 01.06.2020 р. по 01.12.2021 р., що разом становить 31852,60 грн.

Суд визнає неспроможними доводи ОСОБА_1 про те, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України та про відсутність у голови правління ОСББ "Наш дім Житомир" Курятової Г.Ц. повноважень на звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідача.

Відповідність позовної заяви вимогам ст. 175 ЦПК України належить до виключної компетенції суду і взагалі не підлягає оцінці учасниками судового процесу, оскільки не належить до їх процесуальних прав, визначених ЦПК України.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_2 є головою правління ОСББ "Наш дім Житомир" і відповідно до п. 16 Статуту представляє інтереси ОСББ без окремого доручення.

Не грунтуються на нормах діючого законодавства та Статуту доводи відповідача про необхідність голові правління отримувати окреме доручення для звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості за несплачені послуги з утримання будинку конкретним співвласником, а відтак суд їх відхиляє і не бере до уваги.

V. Розподіл судових витрат

Відповідно до положень частини 1, пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження понесених позивачем витрат з надання правової допомоги представник позивача надала копії договорів про надання професійної правничої допомоги від 21.12.2021 року та від 21.02.2022 р., копію платіжного доручення № 39 від 23.12.2021 року та копію платіжного доручення № 45 від 21.02.2022 року про сплату ОСОБА_3 грошових коштів в загальній сумі 6200,00 грн. (а.с. 55-57, 105-107).

Частинами 4, 5 статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

У відзиві на позовну заяву ОСОБА_1 заперечував проти стягнення з нього витрат на правову допомогу, оскільки до матеріалів справи не долучено акт виконаних робіт та їх розрахунок.

Доводи відповідача не заслуговують на увагу, оскільки розмір гонорару адвоката встановлений у фіксованому розмірі та передбачений умовами Договорів про надання правової допомоги від 21.12.2021 року та від 21.02.2022 р, а тому не залежить від обсягу наданих послуг.

Аналогічна правова позиція висловлена в Постановах Верховного Суду №235/4969/19 від 12.05.2021 р. та №910/1287/19 від 07.07.2021 р.

Враховуючи категорію і складність даної справи, зміст заявлених позивачем позовних вимог, обсяг робіт, виконаних адвокатом; з огляду на те, що позивач оплатив витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6200,00 грн, що підтверджується матеріалами справи, суд вважає, що вимога позивача про стягнення витрат на правничу допомогу підлягає задоволенню і стягує з відповідача на користь позивача 6200,00 грн.

Суд вважає, що такий розмір витрат на правничу допомогу є реальним, обґрунтованим та співмірним з обсягом виконаних адвокатом робіт, що підтверджується матеріалами справи. На переконання суду розмір таких витрат не є завищеним або таким, що явно не співмірний із наданими адвокатом послугами.

На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2 227,10 грн, який є мінімальним.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Наш дім Житомир» заборгованість за надані послуги з утримання та обслуговування житлового будинку та нежитлових приміщень, яка утворилась за період з 01.06.2020 року по 01.12.2021 року в сумі 18827,55 грн, 6846,36 грн інфляційних витрат за період з 01.01.2018 р. по 01.10.2021 р., 2674,31 грн інфляційних витрат за період з 01.06.2020 р. по 01.12.2021 р., 2560,06 грн - 3% річних за період з 01.01.2018 р. по 01.10.2021 р., 994,32 грн. 3% річних за період з 01.06.2020 р. по 01.12.2021 р., що разом становить 31852,60 грн, а також стягнути 2 227,10 грн. судового збору та 6200,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Наш дім Житомир», адреса: м. Житомир, проспект Миру, 3Д .

Відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повний текст рішення складено 15.07.2022 року.

Суддя О.В. Стрілецька