Справа № 606/2797/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2022 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Мельник А.В.

за участю секретаря судового засідання Кавалко В.С.

позивача-відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача-позивача ОСОБА_2 адвоката Худої І.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Теребовля цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог: Теребовлянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про виключення з актового запису про народження дитини даних про батька,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (в ході розгляду справи в суді змінила прізвище на ОСОБА_4 ) звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , у якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їхніх трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі по 1800 грн на кожну дитину, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дітьми повноліття.

В обґрунтування заявлених вимог, вказує на те, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку по утриманню їхніх неповнолітніх дітей.

Ухвалою суду від 06.01.2022 відкрито провадження у даній справі за первісним позовом, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

14.02.2022 до суду від відповідача ОСОБА_2 надійшло клопотання про поновлення строку на подання відзиву та відзив на позов, у якому відповідач заперечує частково проти позовних вимог, вказує, що згідний сплачувати аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 1300 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення повноліття. Щодо дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вважає,що він не являється її біологічним батьком, оскільки з позивачем на час народження дитини хоч і формально перебували у шлюбі, однак фактичних сімейних відносин не підтримували.

Того ж дня ОСОБА_2 звернувся до суду із клопотанням про поновлення строку на подання зустрічного позову та зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 , третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог: Теребовлянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), у якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 04.08.2022, просив виключити відомості про батьківство ОСОБА_2 з актового запису про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за №49 від 22.03.2016, внесені Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Теребовлянського районного управління юстиції у Тернопільській області.

В обґрунтування заявлених вимог по зустрічному позову, вказує на те, що 25.11.2011 було укладено шлюб між ним та відповідачем ОСОБА_1 , згідно рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 24.01.2022 шлюб між ними було розірвано. У даному шлюбі народилося дві спільних дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На початку 2015 року сторони вже не підтримували шлюбних відносин, однак відповідач ІНФОРМАЦІЯ_3 народила доньку ОСОБА_7 . Після її народження ОСОБА_2 переїхав проживати у АДРЕСА_3, Підгаєцького району, де з того часу до сьогодні проживає у цивільному шлюбі з іншою жінкою та її сином. ОСОБА_7 зареєстрована як його дитина, однак ОСОБА_2 не являється біологічним батьком дитини.

Ухвалою суду від 14.02.2022 поновлено відповідачу ОСОБА_2 строк на подання зустрічної позовної заяви. Прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог: Теребовлянський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про виключення з актового запису про народження дитини даних про батька, об`єднавши їх в одному провадженні. Постановлено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Призначено у справі підготовче судове засідання.

22.03.2022 представник відповідача-позивача ОСОБА_2 адвокат Худа І.Р. звернулась до суду із клопотанням про призначення у справі судової молекулярно-генетичної експертизи.

Ухвалою суду від 22.03.2022 клопотання задоволено, призначено у справі судову молекулярно-генетичну експертизу на вирішення якої поставлено наступні питання:

- чи наявне кровне споріднення між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матір`ю якої є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ?

- якщо так, то чи являється ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , біологічним батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі проведеної судової молекулярно-генетичної експертизи?

Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено.

07.06.2022 на адресу суду надійшов висновок експерта за № СЕ-19/114-22/4406-БД від 23.05.2022.

Ухвалою суду від 09.06.2022 поновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 04.08.2022 задоволено клопотання представника відповідача-позивача про витребування доказів у справі та витребувано у Білокриницького старостинського округу Підгаєцької міської ради Тернопільського району Тернопільської області довідку про склад сім`ї та акт обстеження місця проживання ОСОБА_2 у АДРЕСА_3.

25.08.2022 на виконання ухвали суду через канцелярію суду надійшов акт обстеження місця проживання ОСОБА_2 та довідка про склад сім`ї.

Ухвалою суду від 29.08.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 29.09.2022.

Позивач-відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні первісні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Зустрічний позов визнала, не заперечувала проти його задоволення.

Представник відповідача-позивача адвокат Худа І.Р. у судовому засіданні вказувала на те, що ОСОБА_2 первісний позов визнає частково, а саме згідний сплачувати аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1300 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення повноліття. Просила задовольнити зустрічний позов, оскільки ОСОБА_2 не є батьком дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що було встановлено судовою молекулярно-генетичною експертизою. Просить також стягнути з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , судовий збір та витрати по сплаті експертизи в розмірі 7614 грн.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Теребовлянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) у судове засідання не з`явилась, однак на адресу суду надіслала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, заслухавши пояснення учасників судового засідання, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 25.11.2011, та після його реєстрації ОСОБА_1 змінила прізвище на " ОСОБА_1 ", що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Ласковецькою сільською радою Теребовлянського району Тернопільській області, актовий запис № 12.

У шлюбі в сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_11 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , яке видане 14.07.2012 Ласковецькою сільською радою Теребовлянського району Тернопільській області, актовий запис №11.

Також, у шлюбі в сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дочка ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , яке видане 20.11.2013 Ласковецькою сільською радою Теребовлянського району Тернопільській області, актовий запис №14.

У шлюбі в сторін ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася дочка ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , яке видане 22.03.2016 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Теребовлянського районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №49.

Відповідно до довідки, виданої виконкомом Теребовлянської міської ради від 22.03.2022 за № 09-04/17/130, до складу сім`ї ОСОБА_1 , за адресою АДРЕСА_1 , входять діти: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Згідно довідки за № 3, виданої лікарем АЗПСМ "Центру первинної медичної (медико-санітарної) допомоги Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області" ОСОБА_13 від 18.02.2022, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 перебуває на обліку з 2020 року в АЗПСМ с.Звиняч з діагнозом повторні парціальні епінапади у вигляді Тоддівського паралічу.

Відповідно до довідки за № 5, виданої лікарем АЗПСМ "Центру первинної медичної (медико-санітарної) допомоги Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області" ОСОБА_13 від 18.02.2022, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 здорова.

Згідно довідки за № 4, виданої лікарем АЗПСМ "Центру первинної медичної (медико-санітарної) допомоги Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області" Малихіної М.П. від 18.02.2022, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку з 2019 року в АЗПСМ с.Звиняч з діагнозом затримання психологічного розвитку з недорозвитком інтелекту. Дефузний зоб ІІ ст. Ожиріння аліментарно-конституційного характеру. Аденоїди ІІ ст. ВСД по гіпертонічному тиску.

Згідно копії направлення на госпіталізацію у Тернопільську обласну клінічну психоневрологічну лікарню від 16.036.2022, ОСОБА_11 , направляється первинно у Тернопільську обласну клінічну психоневрологічну лікарню у добровільному порядку.

Представник відповідача-позивача у судовому засіданні заперечувала щодо врахування судом при постановленні рішення у справі поданих позивачем-відповідачем довідок щодо стану здоров`я дітей, вказуючи на порушення процедури їх подання, однак, враховуючи те, що вказані докази було подано до суду після прийняття зустрічного позову та переходу до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, тобто у підготовчому судовому засіданні, довідки отримано вже після подання позивачем-відповідачем позовної заяви до суду, суд вважає їх допустимими доказами у справі.

Відповідно до довідки, виданої виконкомом Теребовлянської міської ради від 13.12.2021 за № 09-04/18/555, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_2 проживає без реєстрації в АДРЕСА_3 , про, що свідчить Акт обстеження господарства ОСОБА_14 , жительки АДРЕСА_3 , виданий Білокриницьким старостинським округом Підгаєцької міської ради за №16.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за параметрами пошуку РНОКПП НОМЕР_5 ( ОСОБА_2 ) відомості щодо наявності у власності нерухомого майна відсутні.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка є рідною сестрою ОСОБА_2 , вказала про те, що відповідач-позивач коштів на утримання дітей не дає, оскільки не має такої змоги, бо вже тривалий час безробітний, на заробітки за кордон їздив більше двох років тому. Проживає в АДРЕСА_3 з іншою жінкою та її дитиною, доходів не має. Однак, свідок зазначила, що ОСОБА_2 інколи передає дітям подарунки: куртки, чоботи, одяг.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/114-22/4406-БД від 23.05.2022, виготовленого Львівським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром на виконання ухвали суду від 22.03.2022, ДНК-профіль дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 містить генетичні ознаки (алелі), які визначені в ДНК-профілі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та не містить генетичних ознак (алелів), які визначені в ДНК-профілі зразка букального епітелію ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що виключає його біологічну спорідненість з дитиною. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 не може бути біологічним батьком дитини - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матір`ю якої є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

До спірних правовідносин суд застосовує наступні правові норми.

Порядок визначення походження дитини регулює глава 12 розділу ІІІ Сімейного кодексу України.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 Сімейного кодексу України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.

Статтею 136 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статті 122 цього кодексу, має право оспорити своє батьківство, представивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття.

Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено.

Як роз`яснено у п. п. 11, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України), шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї, як батька, з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК України), звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною.

Згідно до п. 20 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Пунктами 2.13, 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

За вказаних обставин, враховуючи те, що дитина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася у шлюбі сторін, однак кровного споріднення між відповідачем-позивачем ОСОБА_2 , який записаний батьком, і дитиною ОСОБА_7 немає, позивач-відповідач ОСОБА_1 позов визнала, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за зустрічним позовом у повному обсязі. Вказане виключає можливість стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_7 .

Щодо вимог позивача-відповідача ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання їх спільних дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суд зазначає наступне.

Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 pоку та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Положеннями статті 141 Сімейного Кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтями 180, 181 Сімейного кодексу України, передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до діючих норм законодавства батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Відповідно до частини першої статті 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

В силу вимог статті 182 Сімейного кодексу України суд при визначенні розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено, що у 2022 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні.

Разом з тим, при визначенні розміру аліментів суд враховує й те, що обов`язок утримувати дітей рівною мірою стосується обох батьків. Позивачем-відповідачем не надано суду доказів того, які витрати вона здійснює та в якому розмірі на утримання дітей.

Враховуючи наведене та те, що у матеріалах справи відсутні докази щодо розміру доходів відповідача-позивача та наявності у нього постійного доходу, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання двох неповнолітніх дочок у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача-позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей в більшому розмірі, оскільки сторонами не надано доказів, які б підтверджували такий майновий стан відповідача, який би дозволяв йому сплачувати аліменти в більшому розмірі.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що позивач-відповідач не позбавлена права звертатися до суду із позовом до відповідача в порядку статті 192 Сімейного кодексу України про збільшення розміру аліментів на утримання дітей, у випадку, якщо будуть існувати докази такого майнового стану відповідача, який дозволятиме останньому сплачувати аліменти в більшому розмірі ніж визначив даним рішенням суд.

Відповідно до частини другої статті 184 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно частини першої статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно частини першої статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

За таких обставин суд вважає, що рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, слід допустити до негайного виконання.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання двох дочок: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі, в розмірі по 1500 грн 00 коп. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.12.2021 (дня пред`явлення позову до суду) до досягнення старшою дитиною повноліття.

Питання розподілу судових витрат суд вирішує в порядку статті 141 ЦПК України.

Керуючись статтями 4, 10, 12, 80, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання двох дочок: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі, в розмірі по 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн 00 коп. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 грудня 2021 року до досягнення старшою дитиною повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок на користь держави.

Рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог: Теребовлянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про виключення з актового запису про народження дитини даних про батька - задовольнити.

Виключити відомості про батьківство ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , як батька дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з актового запису № 49 від 22.03.2016, внесеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Теребовлянського районного управління юстиції у Тернопільській області.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Повернути ОСОБА_2 з державного бюджету 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті експертизи в розмірі 7614 (сім тисяч шістсот чотирнадцять) гривень 00 копійок.

Копію даного рішення направити до Теребовлянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), для внесення змін в актовий запис про народження дитини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач-відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6

Відповідач-позивач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Теребовлянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), , місцезнаходження: вулиця Кн.Василька, 150, місто Теребовля, Тернопільська область.

Повний текст рішення суду складено 10 жовтня 2022 року.

Суддя А.В.Мельник