Справа №155/186/22
Провадження №2/155/187/22
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
14 червня 2022 року місто Горохів
Горохівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Яремчук С.М.,
за участю секретаря судового засідання Задурської К.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Форт» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Пирога Сергій Степанович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович,
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ФОРТ», треті особи, які не заявляють самостійних вимог, на стороні відповідача щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Пирога Сергій Степанович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
Позовні вимоги мотивує тим, що 11 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Остапенком Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис (зареєстрований в реєстрі №140537) про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ФОРТ» заборгованості в розмірі 150000 гривень. Вважає, що виконавчий напис є безпідставним, оскільки, договір за №6М/2008/980-МК/88Ю/КА від 13 травня 2008 року на суму 150000 грн. з відповідачем ніколи не укладав. У 2008 році ним укладались кредитні договори з ПАТ КБ «Надра», які не посвідчувались в нотаріальному порядку і на іншу суму боргу. Відтак, зазначає, що між сторонами існує спір про право; нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис поза межами строку давності (кошти отримано у 2008 році, виконавчий напис вчинено 11 червня 2021 року); спірний кредитний договір не посвідчено у нотаріальному порядку; порушена процедура вчинення виконавчого напису (письмова вимога про сплату боргу позивачу не направлялась). При цьому, позивач зазначає, що жодних фінансових відносин з відповідачем ніколи не мав.
З огляду на викладене, просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Остапенком Євгеном Михайловичем (зареєстрований в реєстрі №140537) від 11 червня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ФОРТ» заборгованості в розмірі 150000 гривень.
Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 10 лютого 2022 року на клопотання позивача забезпечено позов шляхом заборони до набрання рішення законної сили у вказаній цивільній справі приватному виконавцю виконавчого округу Волинської області Пирозі С.С. проводити виконавчі дії під час виконання стягнення за виконавчим написом від 11.06.2021р. за р№ 140537.
Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 10 лютого 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 10 лютого 2022 року за клопотанням позивача у відповідача та приватного нотаріуса витребувано докази - документи, що слугували підставою вчинення виконавчого напису.
Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 17 травня 2022 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.06.2022 р.
В засідання суду 14.06.2022р. позивач не з`явився, у клопотанні просить вказану справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Щодо заочного розгляду справи не заперечував.
Представник відповідача в судове засідання 14.06.2022 р. не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи, будь-яких клопотань чи заяв не подавав. Доказів на спростування обставин, викладених у позовній заяві, відповідач суду не надав, проти позову у встановленому законом порядку не заперечив.
Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Пирога Сергій Степанович, який був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, будь-яких клопотань, заяв чи заперечень від нього на адресу суду не надходило.
Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, який був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, витребовуваних судом доказів не надав, будь-яких клопотань, заяв чи заперечень від нього на адресу суду не надходило.
За погодженням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Матеріалами справи встановлено, що 11 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Остапенком Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис (зареєстрований в реєстрі №140537) про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ФОРТ» заборгованості за кредитним договором №6М/2008/980-МК/88Ю/КА від 13 травня 2008 року, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ «КБ «Надра», право вимоги за яким було відступлено 14 травня 2020 року до нового кредитора ТОВ «ФК «Морган Кепітал», а в подальшому 30 грудня 2020 року - до ТзОВ «ФК ФОРТ», в розмірі 150000 гривень (а.с. 20).
Також судом встановлено, що приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Пирогою С.С. постановою від 27 січня 2022 року відкрито виконавче провадження №68385430 на підставі вищевказаного виконавчого напису нотаріуса (а.с. 19).
Спір у даній справі виник у зв`язку із оспоренням ОСОБА_1 законності вчиненого за зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ФОРТ» на кредитному договорі виконавчого напису №140537.
Так, статями 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 цього Закону визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів даної норми нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).
Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу ( підпункт 2.3 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку).
Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів.
При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.
Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюється з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу (пункт 3.4 глави 16 розділу II Порядку №296/5).
При цьому, стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.
За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Тобто, нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі №137/1666/16-ц (провадження №14-84цс19).
При цьому, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
В даному випадку, звертаючись з позовом до суду про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позивачем було визначено, зокрема, що виконавчий напис було вчинено на договорі, який не був посвідчений в нотаріальному порядку, заборгованість, яка була предметом стягнення за ним не була безспірною.
Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог з огляду на наступне.
Як встановлено судом, підставою вчинення приватним нотаріусом Остапенком Є.М. виконавчого напису, як вбачається із змісту виконавчого напису, є, зокрема, пункт 2 Переліку документів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року.
Відповідно до пункту 1 Переліку документів нотаріусам подаються нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
В дану постанову постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року були внесені зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, доповнено перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».
Тобто, на даний час, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.
Проаналізувавши фактичні обставини встановлені судом в сукупності з вказаними нормативними актами, суд приходить до висновку про наявність підстав до задоволення позову та визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. №140537 від 11 червня 2021 року, про стягнення з ОСОБА_1 в користь ТзОВ «ФК ФОРТ» заборгованості в розмірі 150000 гривень, таким, що не підлягає виконанню виходячи з наступного:
- посилання в тексті виконавчого напису на пункт 2 Переліку документів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року свідчить про те, що стягнення проводилось на підставі договору, який не був нотаріально завірений. Відтак, були відсутні правові підстави для вчинення виконавчого напису №140537 на договорі, укладеному в простій письмовій формі;
- відповідачем ТзОВ «ФК Форт» не надано суду доказів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника перед стягувачем, зокрема, не надано оригіналу кредитного договору, який підтверджує сам факт отримання кредиту позивачем, розрахунку заборгованості по кредиту та не надано доказів, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Окрім цього, на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів відповідачем не надано суду договорів про відступлення права вимоги за даним кредитним договором, які б підтвердили існування між сторонами у справі будь-яких фінансових зобов`язань;
- матеріали справи не містять доказів дотримання відповідачем вимог законодавства, зокрема, щодо доведеності безспірності заборгованості боржника. В матеріалах справи відсутні докази направлення відповідачем листа-вимоги про повернення боргу та отримання боржником такого листа станом на дату вчинення виконавчого напису, а відтак відсутні підстави вважати, що станом на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису позивачу було відомо про вимогу повернути заборгованість, що свідчить про те, що встановлена законом процедура стягнення боргу за кредитним договором на підставі виконавчого напису нотаріуса не була дотримана (виконана), що є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
Встановлені судом обставини свідчать про те, що нотаріусом порушено процедуру вчинення виконавчого напису, а, відтак, вимоги позову про визнання його таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).
Як передбачено ст. 79, 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Поряд з цим, згідно з ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Враховуючи те, що позов задоволено повністю, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача ТзОВ «ФК ФОРТ» на користь позивача слід стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору.
Оскільки судом задоволено заяву позивача про забезпечення позову і поданий позивачем позов, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1488 гривень 60 копійок (992,40 гривні за подання позовної заяви і 496,20 гривень за подання заяви про забезпечення позову).
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 5, 10, 12, 13, 81, 89, 141, 142, 247, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року, постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», суд
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Форт», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Пирога Сергій Степанович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити повністю.
Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 11 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. за №140537 про стягнення з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ФОРТ» заборгованості в розмірі 150000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ФОРТ» в користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 1488 гривень (одна тисяча чотириста вісімдесят вісім) гривень 60 копійок.
Захід забезпечення позову, обраний на підставі ухвали Горохівського районного суду Волинської області від 10 лютого 2022 року у виді заборони до набрання рішенням суду законної сили в даній цивільній справі проводити приватному виконавцю виконавчого округу Волинської області Пирозі Сергію Степановичу виконавчі дії під час виконання стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 11 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем за №140537, продовжує діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого Цивільним процесуальним кодексом України та може бути переглянуте судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК ФОРТ» (місто Київ, вулиця Мечникова, 16, ).

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Пирога Сергій Степанович (АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2 ).

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович (АДРЕСА_3, РНОКПП невідомий).

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області Яремчук С.М.