Провадження №22-ц/812/332/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 серпня 2022 року м. Миколаїв

справа № 469/531/21

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого Коломієць В.В.

суддів Лівінського І.В., Шаманської Н.О.,

із секретарем судового засідання Стрілець К.О.,

переглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Коблівської сільської ради Миколаївського (Березанського) району Миколаївської області, Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області про скасування рішення державного реєстратора та документів на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області на рішення Березанського районного суду Миколаївської області, ухвалене 07 грудня 2021 року під головуванням судді Тавлуй В.В., повний текст судового рішення складений 17 грудня 2021 року,

У С Т А Н О В И В:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до Коблівської сільської ради Миколаївського (попередня назва - Березанського) району Миколаївської області (далі Коблівська сільрада), Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, який обгрунтовував тим, що його мати - ОСОБА_2 була власником житлового будинку та присадибної земельної ділянку для його обслуговування з кадастровим номером :12:017:0025, а також земельної ділянки з кадастровим номером :08:000:0029 площею 1,92 га для ведення особистого селянського господарства в межах території Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області, що належала його матері на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК № 001187, виданого Березанським районним відділом земельних ресурсів 24.03.2004 року на підставі розпорядження Березанської райдержадміністрації від 25 грудня 2003 року № 1178.

ІНФОРМАЦІЯ_1 його мати померла та ним отримані свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок та присадибну ділянку, тоді як у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства йому нотаріусом було відмовлено з посиланням на те, що відомості про ділянку з кадастровим номером :08:000:0029 у Державному земельному кадастрі відсутні.

Як вказав позивач, він звернувся до державного кадастрового реєстратора Відділу у Березанському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області з заявою про внесення відомостей (змін до них) до державного земельного кадастру щодо права власності на спірну земельну ділянку та кадастрового номера на неї, проте йому в цьому було відмовлено.

З наданих відповідачами на його запити відповідей ним було з`ясовано, що раніше спірну земельну ділянку було надано його матері на підставі Державного акту на право постійного користування землею від 21.09.1995 року серія III МК №012889 (кадастровий номер земельній ділянці не присвоювався), а на підставі розпорядження Березанської РДА від 25.12.2003 № 1178 вказана земельна ділянка з кадастровим номером :08:000:0029 була передана їй у власність для ведення особистого селянського господарства, право власності посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку від 24.03.2004 року серія МК № 001187, тобто земельну ділянку зареєстровано в Державному реєстрі земель до 01.01.2013 року. Після введення в дію з 01.01.2013 року Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. №1051, відомості про вказану земельну ділянку не були перенесені з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру та відомості про земельну ділянку з кадастровим номером :08:000:0029, як про об`єкт Державного земельного кадастру, у ньому відсутні.

На підставі «Технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності (за межами населених пунктів) на території Березанського району Миколаївської області з урахуванням Перспективного плану формування території Коблівської сільської об`єднаної територіальної громади», затвердженого Розпорядженням КМУ від 08.09.2015 р. № 1002-р», розробленої ДП «Центр ДЗК», 20.11.2018 року відомості про спірну земельну ділянку внесено до Державного земельного кадастру шляхом державної реєстрації земельних ділянок відповідно до даних Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою та автоматизованою системою ведення Державного земельного кадастру присвоєно кадастровий номер :08:000:0251.

Відповідно до Наказу Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області № 9143/0/14-18-СГ від 20.12.2018 року, акту передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної власності у комунальну власність та рішення Коблівської сільради № 1 від 15.01.2019 року територіальній громаді сіл Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області було передано земельні ділянки загальною площею 5606,3836 га, серед яких є спірна, яка зазначена як земельна ділянка площею 1,92 га для ведення особистого селянського господарства в межах території Коблівської сільської ради з кадастровим номером :08:000:0251, що на підставі Державного акту на право постійного користування землею від 21.09.1995 року серія III МК №012889 закріплена на праві постійного користування за ОСОБА_2 . Тобто, ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області не було враховано, що вказана земельна ділянка з 2004 року вже перебуває у власності ОСОБА_2 .

Позивач зазначав, що внесення державним реєстратором відділу Держгеокадастру у Березанському районі Миколаївській області недостовірних відомостей щодо власника спірної земельної ділянки та її кадастрового номера стало підставою для внесення недостовірного запису до Державного реєстру речових прав державним реєстратором виконавчого комітету Коблівської сільради, що позбавило його можливості оформити право власності на цю земельну ділянку в порядку спадкування.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просив:

- скасувати рішення державного реєстратора Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області від 21 квітня 2020 року, індексний № 52021160, про державну реєстрацію: права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :08:000:0251 за Коблівською сільрадою; права постійного користування цією земельною ділянкою за ОСОБА_2 ;

- визнати недійсними та скасувати в частині передачі з державної власності та прийняття у комунальну власність Коблівської сільської об`єднаної територіальної громади Березанського району Миколаївської області земельної ділянки з кадастровим номером :08:000:0251 площею 1,92 га:

-наказ Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області № 9143/0/14-18-СГ від 20 грудня 2018 року про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність;

-акт приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 22 грудня 2018 року:

-рішення Коблівської сільради № 1 від 15 січня 2019 року про прийняття у комунальну власність Коблівської сільради з державної власності земельних ділянок сільськогосподарського призначення.

Також ОСОБА_1 просив стягнути Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області судові витрати в розмірі 8 966грн.50коп., з яких витрати на сплату судового збору 1 816грн, витрати на професійну правничу допомогу 7 150 грн 50коп.

Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області позов не визнало, посилаючись на те, що спірну земельну ділянку було зареєстровано державним кадастровим реєстратором на підставі розробленої технічної документації Миколаївською регіональною філією ДП «Центр ДЗК», яка є відповідальною за якість робіт із землеустрою, в тому числі щодо визначення землевласника земельної ділянки. Також відповідач зазначив, що заява від власника щодо внесення відомостей до Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером :08:000:0029 до відділу не надходила, а оспорюваний наказ Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області вичерпав свою дію внаслідок його виконання, а тому його скасування не породжує правових наслідків та не є ефективним способом захисту прав позивача.

Рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 07 грудня 2021 року позов задоволено.Скасовано рішення державного реєстратора Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області Морозова С.А. від 21 квітня 2020 року, індексний № 52021160, про державну реєстрацію права власності за Коблівською сільською радою Миколаївської області на земельну ділянку з кадастровим номером :08:000:0251 площею 1,92 га (номер запису про право власності - 36301015, дата та час державної реєстрації - 14 квітня 2020 року 10:39:55) та про державну реєстрацію права постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером :08:000:0251 площею 1,92 га (номер запису про інше речове право - 36301038, дата та час державної реєстрації - 14 квітня 2020 року 10:39:55) за ОСОБА_2 . Визнано недійсним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області № 9143/0/14-18-СГ від 20 грудня 2018 року з додатком про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність, акт приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 22 грудня 2018 року, рішення позачергової XXXIV сесії 8 скликання Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області № 1 від 15 січня 2019 року про прийняття у комунальну власність Коблівської сільської ради з державної власності земельних ділянок сільськогосподарського призначення - в частині передачі з державної власності та прийняття у комунальну власність Коблівської сільської об`єднаної територіальної громади Березанського району Миколаївської області земельної ділянки з кадастровим номером :08:000:0251 площею 1,92 га, яка належить на праві постійного користування ОСОБА_2 на підставі Державного акту від 21.09.1995 III МК012889, порядковий номер 300. Стягнуто з Коблівської сільської ради Миколаївського (Березанського) району Миколаївської області, Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 4483 грн 25 коп. (витрати на сплату судового збору 908 грн 00 коп., витрати на професійну правничу допомогу 3575 грн 25 коп.) з кожного з відповідачів.

В апеляційній скарзі Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області посилаючись на незаконність та необгрунтованність прийнятого рішення, просило його скасувати та ухвали нове, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області .

На думку апелянта, судом першої інстанції не взято до уваги, що Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області є неналежним відповідачем у справі, оскільки спір виник внаслідок розроблення недостовірної та неякісної документації із землеустрою суб`єктом, не залученим до розгляду справи - ДП «Центр Державного земельного кадастру». Також вказували, що судом не надано оцінки викладеним у відзиві на позовну заяву запереченням щодо неналежного вибору позивачем способу захисту, оскільки наказ Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 20 грудня 2018 року «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» є актом індивідуальної дії, що вичерпав свою силу у зв`язку з його повним виконанням, що відповідає правовій позиції викладеній у постанові Верховного Суду від 11.11.2014 року у справі №21-405а14 та постанові Вищого господарського суду України від 29 вересня 2015 року у справі №910/4529/15-г.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

В судове засідання до суду апеляційної інстанції сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи сповіщені належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Від представника ОСОБА_1 адвоката Дорошенко А.В. надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника, в якій вони також просили оскаржуване рішення залишити без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що матері позивача - ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК №001187 від 24.03.2004 року, належала земельна ділянка з кадастровим номером :08:000:0029 площею 1,92 га для ведення особистого селянського господарства в межах території Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області (а.с.20).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла (а.с. 14), після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить у тому числі вищезазначена земельна ділянка.

Постановою приватного нотаріуса Березанського районного нотаріального округу Миколаївської області Мартинюк О.Б. від 20.05.2021 року позивачу відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері. За змістом постанови нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку не може бути видане, оскільки в Державному акті на ім`я спадкодавця вказаний кадастровий номер :08:000:0029, відомості про які відсутні у Державному земельному кадастрі (а.с.24-25).

Той факт, що у Державному земельному кадастрі відомості про земельну ділянку з кадастровим номером :08:000:0029, як про об`єкт Державного земельного кадастру, відсутні - підтверджується відповідю Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області у листі від 21.04.2021 року за вих.№ 29-14-0.3-2835/2-21 (а.с.33-34).

Рішенням Державного кадастрового реєстратора № РВ-020 від 20.08.2020 року відмовлено у внесені відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру за заявою ОСОБА_1 (а.с.28).

Як вбачається з вищевказаного листа Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області згідно Державного акту на право постійного користування землею від 21.09.1995 серія IIIМК №012889 ОСОБА_2 було надано земельну ділянку площею 1,92 га для ведення особистого селянського господарства в межах території Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області (кадастровий номер земельній ділянці не присвоювався). Розпорядженням Березанської райдержадміністрації від 25.12.2003 № 1178 земельну ділянку з кадастровим номером :08:000:0029 площею 1,92 га для ведення особистого селянського господарства в межах території Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області було надано ОСОБА_2 у власність, право власності посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку від 24.03.2004 року серія МК № 001187.

Після введення в дію з 01.01.2013 року Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року №1051, відомості про земельну ділянку з кадастровим номером :08:000:0029 не були перенесені з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру в автоматичному порядку. Звернень від власників щодо внесення відомостей до Державного земельного кадастру про вищевказану земельну ділянку до Відділу до 2020 року не надходило.

На підставі «Технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності (за межами населених пунктів) на території Березанського району Миколаївської області з урахуванням Перспективного плану формування території Коблівської сільської об`єднаної територіальної громади, затвердженого Розпорядженням КМУ від 08.09.2015 року № 1002-р», розробленої ДП «Центр ДЗК», 20.11.2018 року відомості про вказану земельну ділянку внесено до Державного земельного кадастру шляхом державної реєстрації земельних ділянок відповідно до даних Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою та автоматизованою системою ведення Державного земельного кадастру присвоєно кадастровий номер :08:000:0251.

За інформацією, викладеній у листі Коблівської сільської ради від 12.03.2021 року за вих. №484 земельна ділянка з кадастровим номером :08:000:0251 (кадастровий номер згідно Державного акту на право власності серія МК № 982200:08:000:0029) була передана у комунальну власність згідно наказу Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 20.12.2018 року № 9143/0/14-18-СГ та в додатку до нього вказана як земельна ділянка, яка належить ОСОБА_2 на праві постійного користування згідно державного акту від 21.09.1995 року III МК012889 (а.с.30).

Викладені обставини підтверджуються змістом наказу Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області № 9143/0/14-18-СГ від 20.12.2018 року, яким передано територіальній громаді сіл в особі Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, згідно з переліком, що додається, загальною площею 5606,3836 га, які розташовані в межах території Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області (а.с.36).

Згідно з доданого до наказу Переліку під порядковим номером 300, за ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право постійного користування землею від 21.09.1995 року серія IIIМК №012889 на праві постійного користування закріплена земельна ділянка площею 1,92 га для ведення особистого селянського господарства в межах території Коблівської сільської ради з кадастровим номером :08:000:0251 (а.с.38).

Відповідно до зазначеного наказу Головним управління Держгеокадастру у Миколаївській області за Актом передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної власності у комунальну власність від 22.12.2018 року передано із державної власності, а Коблівською сільською об`єднаною територіальною громадою прийнято у комунальну власність територіальної громади земельні ділянки згідно з додатком (а.с.39).

Рішенням позачергової XXXIV сесії 8 скликання Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області № 1 від 15 січня 2019 року вирішено прийняти земельні ділянки сільськогосподарського призначення з державної власності у комунальну власність Коблівської сільської ради у межах території Коблівської сільської ради загальною площею 5606,3836 га (605 земельних ділянок, згідно Додатку до наказу Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області) (а.с.40).

На підставі вказаних документів державним реєстратором Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області Морозовим С.А. прийнято рішення 21.04.2020 року, індексний № 52021160, про державну реєстрацію права власності за Коблівською сільською радою Миколаївської області, , на земельну ділянку з кадастровим номером :08:000:0251 площею 1,92 га (номер запису про право власності - 36301015, дата та час державної реєстрації - 14 квітня 2020 року 10:39:55) та за ОСОБА_2 права постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером :08:000:0251 площею 1,92 га (номер запису про інше речове право - 36301038, дата та час державної реєстрації - 14 квітня 2020 року 10:39:55), що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 247918496 від 12.03.2021 року (а.с.26).

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 14 Конституції України передбачено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до частин першої, другої статті 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Згідно частини першої статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законом порядку.

За такого судом першої інстанції вірно встановлено, що належна матері позивача - ОСОБА_2 на праві власності земельна ділянка з кадастровим номером :08:000:0029 площею 1,92 га для ведення особистого селянського господарства, на підставі оскаржуваних Наказу ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області, Акту передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної власності у комунальну власність від 22.12.2018 року та рішення Коблівської сільради була неправомірно передана у комунальну власність Коблівської територіальної громади Миколаївського (Березанського) району Миколаївської області, на підставі чого державним реєстратором Коблівської сільської ради прийнято рішення 21.04.2020 року, про державну реєстрацію права власності на зазначену земельну ділянку за Коблівською сільською радою Миколаївської області та про державну реєстрацію права постійного користування цією земельною ділянкою за ОСОБА_2 що зробило неможливим оформлення позивачем як спадкоємцем ОСОБА_2 права власності на спадкове майно зазначену земельну ділянку.

Встановивши такі обставини, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про доведеність порушення прав позивача вищевказаними рішеннями відповідачів, що підлягають захисту у обранийпозивачем спосіб шляхом скасування оспорюванпх ним рішень, які перешкоджають реалізації його майнових прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК Украни суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За такого предметом апеляційного перегляду у даній справі є саме законність і обґрунтованість висновків суду першої інстанції при вирішенні позовних вимог, заявлених до ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області, в межах доводів апелянта.

Колегія суддів не може погодитись із доводами ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області, що вони є неналежним відповідачем у справі, оскільки спір виник внаслідок розроблення недостовірної та неякісної документації із землеустрою суб`єктом, не залученим до розгляду справи - ДП «Центр Державного земельного кадастру», а також із посиланнями апелянта на обрання позивачем неналежного способу захисту, оскільки наказ Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 20 грудня 2018 року «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» є актом індивідуальної дії, що вичерпав свою силу у зв`язку з його повним виконанням.

Так, відповідно до визначень, наведених в статті 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр (далі - Закон № 3613-VI) Державний земельний кадастр - це єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами; державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. Кожна земельна ділянка під час реєстрації отримує унікальний код - кадастровий номер. Це індивідуальний набір цифр і знаків, який зберігається за ділянкою протягом всього часу її існування.

Державний земельний кадастр ведеться з метою інформаційного забезпечення органів державної влади та органів місцевого самоврядування, фізичних та юридичних осіб при: регулюванні земельних відносин; управлінні земельними ресурсами; організації раціонального використання та охорони земель; здійсненні землеустрою; проведенні оцінки землі; формуванні та веденні містобудівного кадастру, кадастрів інших природних ресурсів; справлянні плати за землю (ст. 2 Закону № 3613-VI).

Відповідно ст. 15 Закону №3613-VІ до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка;інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку. Відомості про земельну ділянку містять інформацію про її власників (користувачів), зазначену в частині другій статті 30 цього Закону, зареєстровані речові права відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У відповідності до ч.6 ст.16 Закону №3613-VІ кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера.

Частинами 1, 5 статті 5 Закону №3613-VІ встановлено, що ведення Державного земельного кадастру здійснюється шляхом: створення відповідної державної геодезичної та картографічної основи, яка визначається та надається відповідно до цього Закону; внесення відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру; внесення змін до відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру; оброблення та систематизації відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру.

Внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями здійснюється виключно на підставі та відповідно до цього Закону. Забороняється вимагати для внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону №3613-VІ, внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Згідно з частиною 4 статті 9 Закону №3613-VІ, державний кадастровий реєстратор: здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства; формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; присвоює кадастрові номери земельним ділянкам; надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні; здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі; передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону №3613-VІ, відомості про об`єкти Державного земельного кадастру під час внесення їх до Державного земельного кадастру мають відповідати існуючим характеристикам об`єктів у натурі (на місцевості), визначеним з точністю відповідно до державних стандартів, норм та правил, технічних регламентів.

Внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, в розрізі пункту 69 Порядку №1051 здійснюється виключно на підставі та відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр» та цього Порядку.

Згідно абз.1 п.4 розділу VII "Прикінцевих та перехідних положень" Закону №3613-VІ у разі якщо земельні ділянки, обмеження (обтяження) у їх використанні зареєстровані до набрання чинності цим Законом у Державному реєстрі земель, відомості про такі земельні ділянки, обмеження (обтяження) підлягають перенесенню до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку, без подання заяв про це їх власниками, користувачами та без стягнення плати за таке перенесення.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року № 15, визначено, що Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (далі - Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року № 5 "Про утворення територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру" ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області є територіальним органом Держгеокадастру.

Відповідно до пункту 3 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області, затвердженого наказом Держгеокадастру від 17 листопада 2016 року № 308 (далі Положення), завданням Головного управління є реалізація повноважень Держгеокадастру на території Миколаївської області.

До компетенції Головного управління належить ведення Державного земельного кадастру, інформаційна взаємодія Державного земельного кадастру з іншими інформаційними системами в установленому порядку (п.9 Положення); виконання на території Миколаївської області робіт із землеустрою та оцінки земель, що проводяться з метою внесення відомостей до Державного земельного кадастру (п.10); державна реєстрація земельних ділянок, обмежень у їх використанні, скасування такої реєстрації (п.11); ведення поземельної книги та видача витягів із Державного земельного кадастру про земельні ділянки (п.12); розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством, на території Миколаївської області (п.13); внесення у встановленому порядку пропозиції щодо розпорядження землями державної та комунальної власності (п.14).

З досліджених судом апеляційної інстанції матеріалів Технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельнх ділянок сільськогосподарського призначення державної власності (за межами населенних пунктів) на території Березанського району Миколаївської області з урахуванням Перспективного плану формування території Коблівської сільської об`єднаної територіальної громади, вбачається, що замовником її було ГУ Держгеокадастру у Миколаївської області відповідно до наказу Держгеокадастру від 15 березня 2018 року № 45. Згідно цього наказу саме керівникам головних управлінь Держгеокадастру в областях було доручено надавати вихідні дані ДП «Центр державного земельного кадастру», необхідні для здйснення заходу з інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності.

З метою проведення інвентаризації земельних ділянок між ГУ Держгеокадастру у Миколаївської області та ДП «Центр державного земельного кадастру» (який належить до сфери управління Держгеокадастру) 16 березня 2018 року було укладено договір № 24-Г. Відповідно до умов цього договору саме на ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області був покладений обов`язок організувати надання вихідних даних, необхідних для проведення заходу з інвентарізації земель сільськогосподарського призначення державної власності, перевіряти складені ДП «Центр державного земельного кадастру» та у разі виявлення недоліків при виконанні заходу з інвентаризації земель надати відмову у погодженні звіту (пункти 4.1.2. 4.1.4 цього договору).

Згідно Висновку начальника відділу ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області про розгляд складеної ДП «Центр державного земельного кадастру» технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель зауваження до проекту відсутні, технічна документація погоджена.

За таких обставин, оскільки помилкові вихідні дані щодо права власності на спірну земельну ділянку були надані саме ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області, то відсутні підстави вважати обгрунтованими посилання апелянта на те, що належним відповідачем є ДП «Центр державного земельного кадастру».

Щодо доводів апеляційної скарги про невірно обраний позивачем спосіб захису у зв`язку із оскарженням наказу ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області, то аналіз обставин справи та зміст норм цивільного та земельного права дає підстави для висновку, що спосіб захисту прав та інтересів, про застосування якого просив ОСОБА_1 , є належним та правомірним.

Так, у постанові від 09 червня 2021 року у справі № 128/1329/18 Верховний Суд зауважує, що право на звернення за судовим захистом тісно пов`язане із суб`єктивним матеріальним правом, яке підлягає захисту. З порушенням матеріального суб`єктивного права у заінтересованої особи виникає право на позов.

Засобом реалізації цього права є звернення заінтересованої особи з позовом до суду, який у певному порядку розглядає вимогу позивача і дає відповідь у вигляді судового рішення.

Право на позов - це єдине матеріальне і цивільно-процесуальне поняття, яке має матеріальний зміст і процесуальну форму. В цивільному процесуальному праві не може бути самостійного права на звернення до суду, відірваного від права на позов у матеріальному розумінні.

І навпаки, матеріальне право не може існувати без притаманної йому можливості бути реалізованим у примусовому порядку. Єдність матеріально-правового змісту права на позов і його процесуальної форми визначається тим, що право на позов - це право на відновлення порушеного права в певній, встановленій законом, процесуальній формі, у певному процесуальному порядку, який забезпечує об`єктивність і реальність захисту.

За такого заявник вправі оскаржувати наказ ГУ Держгеокадастру, адже оскаржуваний наказ порушує права та законні інтереси позивача, що відповідатиме завданням цивільного судочинства - забезпечення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб (частина перша статті 2 ЦПК України).

Отже доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції щодо обґрунтованості позову.

Таким чином, суд першої інстанції, на підставі належної оцінки зібраних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин, правильно застосував норми матеріального права до спірних правовідносин, дотримався норм процесуального права, у зв`язку з чим дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

За такого апеляційна скарга ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене відповідно до ст. 375 ЦПК України оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

З огляду на результати апеляційного перегляду справи відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області залишити без задоволення, а рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 07 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий суддя В.В. Коломієць

Судді: І.В. Лівінський

Н.О. Шаманська

Повний текст постанови складено 09 серпня 2022 року