Справа № 599/1212/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

"15" червня 2022 р.

Зборівський районний суд Тернопільської області

в складі головуючого суду судді Іваницького О.Р.

при секретарі Сеньківській З.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Зборові справу за заявою ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду Зборівського району Тернопільської області від 31 липня 2015 року ОСОБА_1 , як керівника боржника юридичної особи СФГ «Тереза» тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання зобов`язань, згідно виконавчого документу Господарського суду Тернопільськоїої області №921/86/14-г/17 від 29.04.2014 року.

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про зняття вище зазначеного обмеження, посилаючись на те, що на момент винесення ухвали суду, 31 липня 2015 року, вона з керівника СФГ «Тереза» була звільнена.

ОСОБА_1 вимоги підтримала, про що подала відповідну заяву.

Зборівський відділ державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) згідно поданого заперечення вважає вимоги ОСОБА_1 безпідставними, оскільки вона як керівник СФГ «Тереза» добровільно не виконала рішення Господарського суду Тернопільської області №921/86/14-г/17 від 29.04.2014 року про стягнення з СФГ «Тереза в користь ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» 1000693,92 грн

Виконавчий лист №921/86/14-г/17 від 29.04.2014 року про стягнення в користь ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» 1 000 693,92 грн. 20 вересня 2017 року повернутий стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України про виконавче провадження», що не передбачає скасування заходів примусового виконання.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ухвалою суду Зборівського району від 31 липня 2015 року ОСОБА_1 , як керівника боржника юридичної особи СФГ «Тереза» тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання зобов`язань, згідно виконавчого документу Господарського суду Тернопільськоїої області №921/86/14-г/17 від 29.04.2014 року.

Законом № 2475-VIII від 03.07.2018, який набрав законної сили 28.08.2018 року були внесені зміни до ст. 441 ЦПК України, в тому числі частина 5 даної статті викладена у наступній редакції - суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Згідно ст. 441 ЦПК України - тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

За результатами розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

Згідно ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно ст. 40 Закону у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Згідно абзацу 3 пункту 20 розділу ІІІ інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністрества юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5) передбачено, що у разі якщо після повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених частиною першою статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», встановлено, що такий виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди, виконавець, керуючись частиною четвертою статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», виносить постанову про скасування заходів примусового виконання, здійснених під час виконання такого виконавчого документа, без винесення постанови про відновлення виконавчого провадження.

Як видно поданого заперечення виконавчий лист №921/86/14-г/17 від 29.04.2014 року про стягнення в користь ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» 1 000 693,92 грн., 20 вересня 2017 року повернутий стягувану на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України про виконавче провадження».

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом трьох років, що свідчить проте, що виконавчий лист, який став підставою для обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду не підлягає виконанню.

Також суд приймає до уваги посилання ОСОБА_1 , що на момент винесення ухвали про обмеження її в праві виїзду за межі України вона керівником СФГ «Тереза» не була, що підтверджується протоколом №2 від 25 травня 2015 року та випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців у зв`язку з заява підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.4,13,81,441 ЦПК України, ст.11,12,40, Закону України «Про виконавче провадження»,-

УХВАЛИВ :

Скасувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інд. НОМЕР_1 , жительці с.Озерна Тернопільського району обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа встановлених ухвалою Зборівського районного суду Тернопільської області від 31 липня 2015 року.

Ухвалу для виконання направити Адміністрації Державної прикордонної служби України.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду протягом 15 днів через Зборівський районний суд.

Суддя Зборівського

районного суду Іваницький О.Р.