У Х В А Л А

про закриття провадження

20.10.2022 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді - Бенца К.К.

при секретарі Майор Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 в особі уповноваженого представника ОСОБА_2 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчук С.П., третя особа: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в особі уповноваженого представника ОСОБА_2 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з адміністративним позовом до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчук С.П., третя особа: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» про визнання дій приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука Сергія Павловича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 05.12.2014 року, індексний номер 17737443 на нерухоме майно: квартиру житловою площею 27,6 кв.м, загальною площею 45,2 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 неправомірними та скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію за Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» права іпотекодержателя на квартиру житловою площею 27,6 кв.м, загальною площею 45,2 кв.м., що розташований за адресою АДРЕСА_1 , що здійснений 05.12.2014 року на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчук С.П.

В судове засідання сторони не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

Представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі та в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав та мотивів викладених у позові. Не заперечив проти заочного розгляду справи.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявні письмові заперечення.

Дана справа за правилами адміністративного судочинства знаходилась у провадженні судді Монич О.В.

23.10.2018 р. призначено повторний автоматизований розподіл матеріалів справи №308/12035/18.

Дана справа передана судді Бенца К.К.

Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до переконання, що даний позов не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства з наступних підстав.

У відповідності до п.10 Розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України (в редакції від 15.12.2017 року) справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Монич О.В. від 05.04.2017 року відкрито провадження у адміністративній справі за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 4 КАС України передбачено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір - спір, у якому:

- хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

- хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

- хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

КАС України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб`єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів.

Згідно ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно п.7 ч.1 ст.4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих (вчинених) ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Натомість, необхідною ознакою публічно-правового спору за участю суб`єкта владних повноважень є здійснення ним владних управлінських функцій саме в тих правовідносинах, щодо яких виник спір.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами щодо їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги цього суб`єкта владних повноважень.

Водночас, спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до його порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень.

Як встановлено судом, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчук С.П. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 05.12.2014 року, згідно з яким проведено державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1 і позивач оскаржує дії відповідача та просив скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію за Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» права іпотекодержателя на квартиру житловою площею 27,6 кв.м, загальною площею 45,2 кв.м., що розташований за адресою АДРЕСА_1 , що здійснений 05.12.2014 року на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчук С.П.

З цього приводу слід наголосити, що за висновком Великої Палати Верховного Суду, наведеним у постанові від 27.03.2019 у справі №640/4301/17, що була ухвалена за наслідками розгляду спору з приводу подібних правовідносин, у разі якщо позов спрямований на захист майнового права позивача і зазначена категорія справ відноситься до спорів щодо права на предмет застави, тобто про право цивільне, то це свідчить про приватноправовий характер спірних відносин і виключає віднесення такого спору до юрисдикції адміністративного суду.

Зазначені висновки також підтримані Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 22.01.2020 у справі №761/23525/15-ц.

Крім того, правова позиція стосовно юрисдикції спорів про захист порушених прав особи, які вона вбачає у наслідках, спричинених неправомірними (на думку цієї особи) рішенням, дією чи бездіяльністю нотаріуса, у разі якщо ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, неодноразово висловлювалась Великою Палатою Верховного Суду, зокрема у постановах від 05.12.2018 у справі №757/1660/17-ц, від 03.07.2019 у справі №804/4212/18.

Отже, попри те, що позивач оскаржує дії відповідача як суб`єкта владних повноважень, фактично, звернення до суду за даним позовом було зумовлене необхідністю захисту його майнових прав, а не прав у сфері публічно-правових відносин, що виключає розгляд цієї справи в порядку адміністративного судочинства.

За правилами ч. 1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Таким чином, заявлений у даній справі спір не є публічно-правовим і не належить до юрисдикції адміністративних судів та враховуючи суб`єктний склад сторін спору має вирішуватися за правилами цивільного судочинства.

Отже, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призве-ли до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією майнових або особистих немайнових інтересів особи, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту її цивільних прав та інтересів.

Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції".

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

За практикою Європейського Суду з прав людини "<…> фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Занд проти Австрії", що згадувалось раніше, Комісія висловила думку, що термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів" (пункт 24 рішення у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006, заяви №29458/04, №29465/04).

Оскільки, спір у цій справі не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів, суд дійшов до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі, згідно приписів ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно п.1 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі: якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, з метою дотримання вимог чинного законодавства, суд приходить до переконання, що дана справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а тому провадження по справі слід закрити.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 19, 238, 248 , 250 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі за позовом ОСОБА_1 в особі уповноваженого представника ОСОБА_2 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчук С.П., третя особа: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» про визнання протиправним та скасування рішення закрити.

Роз`яснити позивачу його право на звернення до суду для захисту своїх прав в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца