МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ_________
Пр. №6/521/20/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2022 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Сегеди О.М.,

при секретарі Наумець К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» про видачу дубліката виконавчого листа по цивільній справі за позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,

встановив:

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» (далі ТОВ «ФК «Фангарант Груп») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором (справа №521/10181/15-ц).

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2015 року позовні вимоги ТОВ «ФК «Фангарант Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором було задоволено.

У серпні 2022 року ТОВ «ФК «Фангарант Груп» звернулось до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа №521/10181/15-ц по вказаній справі, посилаючись на те, що оригінал виконавчого документу було втрачено при поштовій пересилці.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями Малиновського районного суду м. Одеси від 03 серпня 2022 року справу було передано на розгляд судді Сегеді О.М.

Заявник в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, надав до суду заяву, якою підтримав подану заяву про видачу дубліката виконавчого листа, просив суд її задовольнити та розглянути за її відсутності (а.с. 41-42).

Відповідач у справі в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся судом у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява ТОВ «ФК «Фангарант Груп» про видачу дубліката виконавчого листа підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 п. 17.4 розділу ХІІІ перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Зі змісту вищезазначеної статті вбачається, що дублікат виконавчого документа може видаватись у випадках втрати його оригіналу та в межах строку пред`явлення його до виконання.

Судом встановлено, що заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2015 року позовні вимоги ТОВ «ФК «Фангарант Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором було задоволено та стягнуто з останнього на користь ТОВ «ФК «Фангарант Груп» заборгованість у розмірі 1789,37 грн та судовий збір в сумі 243,60 грн (а.с. 29-30).

З матеріалів справи вбачається, що 06 жовтня 2016 Малиновським районним судом м. Одеси за заявою ТОВ «ФК «Фангарант Груп» було видано виконавчий лист на виконання рішення суду від 02 грудня 2015 року у справі №521/10181/15-ц (а.с. 39).

Згідно постанови державного виконавця Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 28 квітня 2020 року у виконавчому провадженні №61670589, виконавчий лист №521/10181/15-ц, виданий 06 жовтня 2016 року Малиновським районним судом м. Одеси був повернутий стягувачу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Зазначену постанову разом з виконавчим листом було направлено стягувачу, вказану у виконавчому документі, а саме: м. Київ, просп. Степана Бандери, корп. В, буд. 21, оф. 1 (а.с. 48).

Таким чином, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що виконавчий лист №521/10181/15-ц був повернутий стягувачу та отриманий ним, то, за думкою суду, є всі підстави вважати, що виконавчий лист був втрачений.

Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 липня 2015 року «Узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не було виконано судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили.

Встановлено, що рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2015 року набрало законної сили, проте на теперішній час належним чином не виконується.

У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У рішенні по справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, п. 40 зазначається, що «…право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процесу у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що заява ТОВ «ФК «Фангарант Груп» про видачу дубліката виконавчого листа підлягає задоволенню, оскільки його оригінал втрачено, що унеможливлює його виконання та порушує права стягувача.

Керуючись ч. 1 п. 17.4 розділу ХIII перехідних положень ЦПК України, ст. ст. 258, 260, 261 ЦПК України,суд

ухвалив:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» про видачу дубліката виконавчого листа по цивільній справі за позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа по цивільній справі №521/10181/15-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, виданого Малиновським районним судом м. Одеси 06 жовтня 2016 року про стягнення ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» заборгованості у розмірі 1789,37 грн та судового збору в сумі 243,60 грн.

На ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга. Учасник справи, якому не було вручено ухвалу у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О.М. Сегеда