Єдиний унікальний номер 725/8953/21
Номер провадження 2/725/2142/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2022 року.Першотравневий районний суд м.Чернівців

у складі:

головуючої судді Вольської-Тонієвич О.В.

при секретарі Демчук О.М.

за участю:

представника позивача адвоката Сторчак А.А.,

представника відповідача адвоката Роскрут В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіг-Ант», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання кредитного договору та договору іпотеки припиненим,-

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2021 року адвокат Павлюк Г.В. в інтересах позивача ОСОБА_1 звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до ТОВ «ГІГ-АНТ» про визнання кредитного договору та договору іпотеки припиненим.

У позові посилалась на те, що 03.11.2005 між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра» укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 44 000 доларів США строком на 240 місяців.

У якості забезпечення виконання зобов`язань за вказаним договором 03.11.2005 було укладено договір іпотеки, згідно якого позивач як іпотекодавець передала в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_1 .

На даний предмет іпотеки в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 03.11.2005 внесено заборону на відчуження.

У зв`язку із простроченням сплати кредитних платежів, банк скористався своїм правом вимагати дострокового погашення боргу у повному обсязі, у зв`язку із чим, ОСОБА_1 , було направлено лист-претензію №7128/03 від 29.11.2010, з вимогою достроково та у повному обсязі погасити заборгованість за кредитом та відсотками у розмірі 34 889.48 доларів США протягом трьох днів з дня надіслання претензії.

На виконання вказаної вимоги банку, ОСОБА_1 , у період з 2011 по 2015 роки повністю виконала свої зобов`язання за кредитом та сплатила банку 34 889.48 доларів США.

З часу виконання своїх зобов`язань, банк більше ніколи не звертався до неї з майновими вимогами, не пред`являв претензій з приводу того, що борг нею не сплачено чи сплачено не повністю.

Разом з тим, у липні 2021 року ОСОБА_1 довідалась про те, що 31.05.2021 на підставі виконавчого напису нотаріуса, приватним виконавцем Коломійцем В.К. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 та користь ТОВ «ГІГ-АНТ» заборгованості за кредитним договором від 03.11.2005 у розмірі 64 900.02 долари США та суми плати за вчинення виконавчого напису у розмірі 1000.

Згідно вказаного виконавчого напису стягнення заборгованості проводиться за період з 16.01.2020 по 22.03.2021.

На її запит до ТОВ «ГІГ-АНТ» відповідач повідомив, що станом на 16.01.2020 заборгованість по кредиту становить 64 900 дол. США, з яких 37 817.78 дол. тіло кредиту; 22 351.63 дол. відсотки за користування кредитом; 4730.61 дол. США комісія.Вказана заборгованість передана ПАТ КБ «Надра» на підставі договору про відступлення прав вимоги. При цьому розрахунку заборгованості відповідачем надано не було.

В подальшому вказаний вище виконавчий напис нотаріуса оскаржений позивачкою до суду.

З огляду на викладене, вважає, що дії нового кредитора свідчать про його намагання стягнути борг з ОСОБА_1 (котрий був йому відступлений банком, але фактично не існував) виключно у незаконний спосіб та у порядку, що виходять за межі правового поля.

Оскільки ОСОБА_1 у повному обсязі сплачено заборгованість за кредитним договором, вважає, що має право вимагати визнання зобов`язання за кредитним договором та договором іпотеки припиненим.

01.02.2022 на адресу суду надійшов відзив представника відповідача ТОВ «ГІГ-АНТ». У відзиві представник відповідача вказувала, що між ТОВ «ГІГ-АНТ» та ПАТ КБ «Надра» 16.01.2020 укладено договір про відступлення прав вимоги, за умовами якого Банк відступає шляхом продажу новому кредитору (ТОВ «ГІГ-АНТ») належні банку, а новий кредитор набуває в обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги банку до позичальників та заставодавців, поручителів (боржників), зазначених в Додатку №1 до договору.

Оскільки у ОСОБА_1 була наявна заборгованість за кредитним договором №ZZZ435717 від 03.11.2005 перед ВАТ КБ «Надра», відповідно даний актив містився у ліквідаційній масі банку і був виставлений на продаж.

Згідно додатку до договору заборгованість позивачки складала 64900.02 доларів США, з яких 37 817.78 дол. - заборгованість за основним договором; 22 351.63 дол. банківські відсотки; 4730.61 дол. комісія банку.

Після підписання договору про відступленняТОВ «ГІГ-АНТ» жодних донарахувань чи змін суми заборгованості не здійснювало.

Вважає, що позивачкою не надано належних доказів на підтвердження повної сплати суми заборгованості. Більше того, ОСОБА_1 понад шість років не зверталася до банку про припиненням зобов`язань за кредитним договором у зв`язку із погашенням заборгованості.

Просила у задоволенні позову відмовити за його недоведеністю та безпідставністю.

15.02.2022 адвокатом Павлюк Г.В. в інтересах позивачки ОСОБА_1 подано заяву про зміну підстав позову. У своїй заяві адвокат вказувала, що оскільки 09 лютого 2012 року ПАТ КБ «Надра» пред`явив вимогу до боржника (позивачки ОСОБА_1 ) щодо повного погашення заборгованості, яка заявлена у письмовій вимозі, банк втратив право нараховувати проценти, комісію за користування кредитом і пеню.

До заяви про зміну підстав позову представником позивача додано копії квитанцій про сплату ОСОБА_1 на користь банку заборгованості 35 331 дол. США.

Крім того, отриманий ОСОБА_1 кредит є споживчим, у зв`язку із чим, споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки або будь-які інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі. Наведене свідчить про те, ОСОБА_1 , не повинна була сплачувати Банку щомісячну плату за управління кредитом у розмірі 0,3% від суми залишку кредиту.

Зважаючи на викладені обставини, вважає, що позивачкою ОСОБА_1 повністю виконано зобов`язання за кредитним договором, а тому вони є припиненими.

03.06.2022 від представника третьої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшли письмові пояснення, з яких вбачається, що у Фонду відсутні первинні документи ПАТ КБ «Надра», враховуючи їх передання новим кредиторам або до архіву Національного банку України, у зв`язку із чим, документально підтвердити чи спростувати розмір наявної у позивачки заборгованості при передачі документів, немає можливості.

В судовому засіданні представники позивачки ОСОБА_1 адвокати Павлюк Г.В. та Сторчак А. підтримали позовні вимоги т просили їх задовольнити.

Представник відповідача адвокат Роскрут В.В. просила у задоволенні позову відмовити з підстав, викладених у відзиві.

Розгляд справи відбувався у відсутність позивачки ОСОБА_1 та представника третьої особиФонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні учасників процесу, дослідивши та проаналізувавши письмові докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити, виходячи з наступного:

Так, судом встановлено, що 03.11.2005 між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра» укладено кредитний договір №ZZZ435717, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 44 000 доларів США строком на 240 місяців (а.с.9-10).

У якості забезпечення виконання зобов`язань за вказаним договором 03.11.2005 було укладено договір іпотеки, згідно якого позивач як іпотекодавець передала в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_1 (а.с.11-13).

На даний предмет іпотеки до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 03.11.2005 внесено заборону на відчуження(а.с.7-8).

Відповідно до положень статей 525-526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається.

У зв`язку із неналежним виконанням ОСОБА_1 взятих на себе за умовами договору зобов`язань та простроченням сплати кредитних платежів, банк скористався своїм правом вимагати дострокового погашення боргу у повному обсязі, у зв`язку із чим, позивачці було направлено лист-претензію №7128/03 від 29.11.2010 з вимогою достроково та у повному обсязі погасити заборгованість за кредитом та відсотками у розмірі 34 889.48 доларів США протягом трьох днів з дня надіслання претензії(а.с.15).

Крім того, 09 лютого 2012 року ОСОБА_1 надіслано повторний лист-претензію №1449 про необхідність достроково та у повному обсязі сплатити існуючу заборгованість за кредитним договором у розмірі 35 258.33 дол. США (а.с.106).

Як було встановлено судом, за умовами кредитного договору №ZZZ435717 банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, інших платежів передбачених цим договором та можливих штрафних санкцій, якщо позичальник не вніс черговий мінімальний платіж у термін визначений п.3.3.3 цього договору, тобто щомісячно до 5 числа поточного місяця (п. 4.2.4) (а.с.9 на звороті).

Отже, сторони кредитних правовідносин врегулювали у договорі питання дострокового повернення кредиту, тобто зміни строку виконання основного зобов`язання, та визначили умови такого повернення.

З наведеного слідує, що направлення банком вимоги, в якій вказано порядок і строк виконання зобов`язання, свідчить, про те, що банк реалізував своє право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів і пені, у зв`язку із чим, в односторонньому порядку змінив умови договору.

На підтвердження сплати існуючої заборгованості перед банком позивачкою ОСОБА_1 надано квитанції на загальну суму 35 258,33доларів СШАза період з 2011 по 2015 роки, оригінали яких були оглянуті в судовому засіданні (а.с.107-132).

Однак суд не може погодитись з доводами позивачки та її представників з приводу того, що вказані платіжні документи підтверджують факт повного погашення заборгованості ОСОБА_1 перед банком за кредитним договором №ZZZ435717 від 03.11.2005, а тому його слід визнати припиненим. При цьому суд виходить з наступного:

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Відповідно до вимог частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Як вже вказувалося вище, банк, направивши позивачці вимогу про дострокове погашення кредиту, тим самим змінив строк виконання зобов`язання, у зв`язку із чим, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики, у разі відсутності іншої домовленості сторін, може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Наведені обставини, викладені у постанові Великої палати ВС від 28.03.2018 (справа №444/9519/12, провадження №14-10 цс18).

Згідно норми ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як вже зазначалося вище судом, на підтвердження виконання своїх зобов`язань перед ВАТ КБ «Надра» позивачкою ОСОБА_1 надано квитанції про сплату боргуна загальну суму 35 258,33доларів СШАза період з 2011 по 2015 роки. Тобто заборгованість, яку ОСОБА_1 на письмову вимогу банку повинна була сплатити протягом трьох робочих днів, вона сплатила лише впродовж чотирьох років. Отже, наведене свідчить про те, що банк не був позбавлений можливості за весь цей період часу, а також до моменту укладення договору про відступлення права вимоги нараховувати позивачцііндекс інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, передбачені ст.526 ЦК України, у зв`язку із чим, сума зазначена у письмовій вимозі могла збільшитись.

Згідно додатку до договору про відступлення права вимоги, заборгованість ОСОБА_1 складає 64900.02 доларів США, з яких 37 817.78 дол. - заборгованість за основним договором; 22 351.63 дол. банківські відсотки; 4730.61 дол. комісія банку.

В той же час, а ні представником відповідача, а ні представником третьої особи суду не надано належного розрахунку (виписки за картковим рахунком) заборгованості ОСОБА_1 , який би підтверджував факт наявності заборгованості, її суми та всіх складових.

У зв`язку із цим, суд не має змоги достовірно встановити обставини, викладені позивачкою у позові щодо повного виконання нею взятих на себе зобов`язань, а тому вважає, що позов є необґрунтованим та передчасним.

Керуючись ст.ст.525-526, 599, 625, 1048, 1050 ЦК України, ст.ст.10-13, 76-83, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіг-Ант», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання кредитного договору та договору іпотеки припиненим відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. В. Вольська-Тонієвич