Ухвала

27 жовтня 2022 року

м. Київ

справа № 522/6719/19

провадження № 61-10491ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси Міністерства оборони України на рішення Приморського районного суду

м. Одеси від 21 серпня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 13 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси Міністерства оборони України про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21 серпня 2019 року позов ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси Міністерства оборони України (далі - КЕВ м. Одеси) про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення КЕВ м. Одеси, викладене в листі від 18 березня 2019 року № 1168 про відмову у погодженні рішення військового прокурора Південного регіону України від 12 березня 2019 року про взяття полковника юстиції ОСОБА_1 на облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов, шляхом забезпечення службовим житловим приміщенням (службовою жилою площею) у складі сім`ї три особи - з 12 березня 2019 року.

Зобов`язано КЕВ м. Одеси погодити рішення військового прокурора Південного регіону України від 12 березня 2019 року про взяття полковника юстиції ОСОБА_1 на облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов, шляхом забезпечення службовим житловим приміщенням (службовою жилою площею) у складі сім`ї три особи -

з 12 березня 2019 року.

Постановою Одеського апеляційного суду від 13 травня 2021 року апеляційну скаргу КЕВ м. Одеси задоволено частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 серпня 2019 року

в частині визнання незаконним та скасування рішення КЕВ м. Одеси, викладене в листі від 18 березня 2019 року № 1168 - змінено, викладено резолютивну частину рішення в цій частині у новій редакції:

Визнано незаконною відмову начальника КЕВ м. Одеси у погодженні рішення військового прокурора Південного регіону України від 12 березня 2019 року про взяття полковника юстиції ОСОБА_1 на облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов, шляхом забезпечення службовим житловим приміщенням (службовою жилою площею) у складі сім`ї три особи з 12 березня 2019 року, яка викладена

в листі від 18 березня 2019 року за № 1168.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 серпня 2019 року

в частині зобов`язання КЕВ м. Одеси погодити рішення військового прокурора Південного регіону України від 12 березня 2019 року залишено без змін.

06 серпня 2021 року КЕВ м. Одеси вперше звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Приморського районного суду

м. Одеси від 21 серпня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 13 травня 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду від 13 серпня 2021 року касаційну скаргу КЕВ

м. Одеси залишено без руху у зв`язку з тим, що заявником пропущено строк подачі касаційної скарги, не зазначено підстави касаційного оскарження та не сплачено судовий збір. Надано строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків та роз`яснено наслідки невиконання вимог ухвали.

Ухвалою Верховного Суду від 22 вересня 2021 року касаційну скаргу КЕВ

м. Одеси на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 серпня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 13 травня

2021 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

10 червня 2022 року КЕВ м. Одеси вдруге звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Приморського районного суду

м. Одеси від 21 серпня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 13 травня 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду від 17 червня 2022 року касаційну скаргу КЕВ

м. Одеси залишено без руху у зв`язку з тим, що заявником пропущено строк подачі касаційної скарги, не зазначено підстави касаційного оскарження, не надано повноважень представника та не сплачено судовий збір. Надано строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків та роз`яснено наслідки невиконання вимог ухвали.

Ухвалою Верховного Суду від 05 серпня 2022 року касаційну скаргу КЕВ

м. Одеси на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 серпня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 13 травня

2021 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

21 жовтня 2022 року КЕВ м. Одеси засобами поштового зв`язку втретє звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 серпня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 13 травня 2021 року (надійшла до суду 25 жовтня 2022 року), у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження

з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Касаційна скарга подана до суду касаційної інстанції з пропуском строку на касаційне оскарження.

У касаційній скарзі заявник заявив клопотання про поновлення строку подачі касаційної скарги та зазначив, що строк касаційного провадження пропущено у зв`язку з введенням воєнного стану.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 272 ЦПК України за заявою учасника справи копія повного судового рішення вручається йому під розписку безпосередньо в суді. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, -

у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Відповідно до Єдиного державного реєстру судових рішень постанова Одеського апеляційного суду від 13 травня 2021 року була зареєстрована

05 червня 2021 року, а оприлюднена - 07 червня 2021 року.

Заявник звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою 21 жовтня

2022 року, тобто з пропуском строку касаційного оскарження на 473 дні.

Відповідно до ухвал Верховного Суду заявником вже неодноразово подавалася касаційна скарга, однак завжди з пропуском строку подачі касаційної скарги. При тому, що між ухвалою про повернення першої касаційної скарги (22 вересня 2021 року) та подачею другої касаційної скарги (10 червня 2022 року) сплив дуже значний проміжок часу.

Верховний Суд бере до уваги посилання заявника на те, що у зв`язку

з введенням в Україні воєнного стану.

Однак, лише дані доводи заявника не можуть бути прийняті як єдині поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження, оскільки заявником не вказано жодної конкретної обставини, підтвердженої належними доказами (окрім загального посилання на введення в Україні воєнного стану), яка б свідчила про неможливість заявника протягом цих п`яти місяців звернутися до Верховного Суду із касаційною скаргою.

Введення воєнного стану дійсно є підставою для поновлення особі строку касаційного оскарження у випадку, якщо особа зазначає конкретні обставини, що у зв`язку із введенням воєнного стану завадили їй вчасно подати касаційну скаргу (наприклад, відсутність доступу до кваліфікованої правничої допомоги, виїзд з місця проживання в зв`язку з проведенням

в місці проживання бойових дій, відсутність інформації про результати розгляду справи та неможливість вчасно її отримати, тощо).

Крім того, заявник не навів поважних причин, які завадили йому звернутися до суду з касаційною скаргою і до введення воєнного стану, а саме після повернення першої касаційної скарги, тобто з 22 вересня 2021 року до 24 лютого 2022 року.

Оскільки заявником не вказано конкретних обставин, що завадили йому вчасно подати касаційну скаргу, то касаційну скаргу необхідно залишити без руху відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України та надати особі строк для вказання конкретних обставин та подання відповідних доказів.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

У рішенні від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сторони в розумні інтервали мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Також, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження

з огляду на наступне.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення

від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права

у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Касаційна скарга КЕВ м. Одеси не відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Так, у касаційній скарзі заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судами попередніх інстанційнорм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.

За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надати суду уточнену редакцію касаційної скарги з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) частиною другою статті 389 ЦПК України та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси Міністерства оборони України про поновлення строку подачі касаційної скарги відмовити.

Касаційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси Міністерства оборони України на рішення Приморського районного суду м. Одеси

від 21 серпня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду

від 13 травня 2021 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць