Провадження № 2/161/1387/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2022 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Присяжнюк Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Борсук К.П.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу №161/12358/20 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про припинення права власності та стягнення грошової компенсації,

В С Т А Н О В И В:

5 серпня 2020 року ОСОБА_3 (далі - позивач, ОСОБА_3 ) звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 (далі - відповідач, ОСОБА_4 ) про припинення права на частку у майні, що перебуває у спільній частковій власності та стягнення грошової компенсації.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу належить 19/100 часток квартири за адресою АДРЕСА_1 . Відповідач у справі проживає у даній квартирі. Позивачка вказує, що між сторонами склалися неприязні стосунки, вони не перебувають у родинних відносинах, зауважив, що на даний час неможливе спільне володіння та користування майном. Оскільки частка позивача є незначною, технічний виділ її є неможливим, просить припинити їй право власності на 19/100 часток квартири та стягнути з відповідача компенсацію за вказану частку.

Ухвалою суду від 28 серпня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено справу до розгляду у підготовчому засіданні.

Ухвалою суду від 2 листопада 2020 року постановлено призначити у справі судову будівельно-технічну експертизу, та провадження у даній справі зупинити на час проведення експертизи.

14 лютого 2022 року на адресу суду надійшов висновок Товариства з обмеженою відповідальністю «Волинь-Експерт» №4/2022 судової будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою суду від 16 лютого 2022 року поновлено провадження у справі та призначено її розгляд у підготовчому засіданні.

Ухвалою суду від 5 вересня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

12 вересня 2022 року до розгляду справи по суті позивач подав заяву про збільшення розміру позовних вимог в частині розміру компенсації - 186 865,00 грн.

Суд з врахуванням ст. 49 ЦПК України постановив прийняти заяву представника позивача про збільшення позовних вимог у цивільній справі.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги з врахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог підтримав. Просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував щодо припинення частки позивача, однак не погоджувався із сумую компенсації у збільшеному розмірі.

Заслухавши доводи та пояснення присутніх учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, з таких підстав.

Судом встановлено, що постановою Волинського апеляційного суду від 13 червня 2019 року у справі №161/20334/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно визнано за ОСОБА_3 право власності на 19/100 частки квартири АДРЕСА_2 , як на спадкове майно після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8-10).

Вказане підтверджується і витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 11).

Решта частки вказаної квартири (81/100) належить відповідачу.

З матеріалів справи вбачається, що на час звернення до суду, між сторонами існують неприязні стосунки, технічних поділ квартири у зазначених частках неможливий, а тому позивач просить припинити його право власності та стягнути з відповідача відповідну компенсацію.

Надаючи оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Статтею 365 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:

1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі;

2) річ є неподільною;

3) спільне володіння і користування майном є неможливим;

4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Аналіз цієї норми свідчить про те, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Саме ця обставина є визначальною при вирішенні спорів про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

Такий самий підхід у правозастосуванні ст.365 ЦК України викладений у постанові Верховного Суду від 18 липня 2018 року №303/2585/16-ц, а також постанові Верховного Суду України від 23 листопада 2016 року №357/11232/14-ц.

Надаючи оцінку кожній з підстав для припинення частки у спільному майні, яка визначена у ст.365 ЦК України, суд зазначає таке.

Так, як встановлено судом, частка позивача у спірному майні становить 19/100, що, на переконання суду, не є істотною в розумінні п.1 ч.1 ст.365 ЦК України, оскільки загальна площа досліджуваного майна становить 48,6 кв.м., тобто площа ідеальної частки 19/100 становить 9,3 кв.м., що є незначною площею для житла, та не відповідає нормативу жилої площі на одну особу у 13,65 кв.м., який встановлений у ст.47 ЖК УРСР.

Крім того, виділити в натурі таку незначну частку житла є технічно неможливим, що підтверджено відповідним висновком судової будівельно-технічної експертизи (а.с. 76-87).

Також, на думку суду, спільне володіння і користування майном є неможливим, адже між сторонами неможливо встановити справедливий порядок користування майном, який би відповідав їх ідеальним частка у ньому.

Крім того, на думку суду, припинення права позивача на частку у майні не завдасть істотної шкоди інтересам останнього, оскільки сама звернулася із таким позовом.

Підсумовуючи вищевикладене, оскільки позивачем доведено суду наявність сукупності виключних обставин для припинення своєї частки у спірній майні, які передбачені у ст.365 ЦК України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити.

Крім того, відповідно до статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ в натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від іншої співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Як вбачається із висновку про вартість майна станом на вересень 2022 року вартість 19/100 часток квартири а адресою АДРЕСА_1 , становить 186 865,00 грн.

За таких обставин, у зв`язку з неможливістю надання позивачу у володіння та користування 19/100 частини спірного майна в натурі, яким користується та володіє інший співвласник - відповідачка по справі, що нею не заперечується, позивачка має право на одержання від іншого співвласника грошової або іншої матеріальної компенсації вартості її частки, а тому позовні вимоги в цій частині також підлягають до задоволення.

При цьому, суд зауважує, що представник відповідача, заперечуючи розмір компенсації за частку, власного контррозрахунку не подав. Сторони у справі клопотання про призначення судової експертизи щодо визначення вартості частки не заявляли. Будь-яких інших експертиз, окрім тих, що долучені до справи суду не представлено.

Керуючись ст.265 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_3 на 19/100 частки квартири АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію у розмірі вартості припиненої частки у сумі 186 865 (сто вісімдесят шість тисяч вісімсот шістдесят п`ять) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Волинського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачем у справі є ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 .

Відповідачем у справі є ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено

та підписано 17 жовтня 2022 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М. Присяжнюк