ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 645/1028/20 Номер провадження 22-ц/814/3155/22Головуючий у 1-й інстанції Ульяніч І.В. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Дряниця Ю.В., Прядкіна О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою Харківської міської ради, яка не брала участі у справі,

на заочне рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 16 липня 2020 року, постановлене суддею Ульяніч І.В. (повний текст складено 24 липня 2020 року),

по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради, про усунення перешкод у праві користування житловим приміщенням, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

25.02.2020 ОСОБА_1 звернувся в суд із указаним позовом, у якому просить усунути перешкоди у праві користування житловим приміщенням, визнавши ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування підстав позову зазначає, що рішенням виконавчого комітету Фрунзенської районної у місті Харкові ради від 18.11.2008 №161/2 його мати, ОСОБА_4 , визнано наймачем квартири за вказаною адресою та включено до договору найму житлового приміщення разом із сином, відповідачем ОСОБА_2 .

Із 2010 року відповідач припинив проживання за місцем реєстрації та спілкування із сім`єю, а ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 . На даний час у квартирі зареєстровані він, позивач, ОСОБА_3 та відповідач, який фактично за місцем реєстрації не проживає. Останній зобов`язань по утриманню майна не виконує, комунальні послуги не сплачує, його речі у квартирі відсутні. Оскільки наявність зареєстрованої, але не проживаючої у квартирі особи, утворює матеріальні проблеми, пов`язані з нарахуванням комунальних послуг та інших платежів, просить вимоги позову задовольнити.

Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 16.07.2020 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у праві користування житловим приміщенням, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задоволено частково.

Визнано ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_2 .

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Рішення районного суду вмотивовано тим, що позивачем доведено обґрунтованість позову та наявність правових підстав для визнання ОСОБА_2 втратившим право користування житловим приміщенням. Позов у частині усунення перешкод у праві користування житлом суд визнав таким, що не підлягає задоволенню, оскільки позивач вільно користується спірною квартирою, без будь-яких перешкод.

Із рішенням районного суду не погодилася Харківська міська рада, яка не брала участі у справі та 16.07.2021 подала апеляційну скаргу до Харківського апеляційного суду. Посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Вважає, що оскаржуване судове рішення може суттєво вплинути на права та обов`язки Харківської міської ради щодо здійснення контролю за використанням і збереженням житлового фонду згідно вимог ст.ст.15,30 ЖК УРСР, а також порушує конституційно право ОСОБА_2 на житло, закріплене ст.47 Конституції України.

Міська рада заперечує проти задоволення позову з підстав недоведеності факту не проживання відповідача понад встановлений законом строк, шість місяців, у спірному житловому приміщенні. Зокрема, позивачем не надано доказів, які б встановлювали причини відсутності відповідача у спірній квартирі, зокрема, відомостей із закладів соціального захисту населення щодо визнання відповідача непрацездатним, знаходження його в установі соціальної допомоги чи перебування у місцях позбавлення волі, а також не надано інформації щодо місця роботи, тощо. Не надано відомостей щодо виїзду відповідача за кордон.

Доводить порушення районним судом вимог ч.11 ст.128 ЦПК України через відсутність відомостей про виклик відповідача до суду через оголошення на офіційній сторінці веб-порталу Судової влади.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 02.08.2021 Харківській міській раді поновлено строк на апеляційне оскарження заочного рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 16.07.2020та відкрито апеляційне провадження у вказаній справі.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 11.08.2021 закінчено підготовчі дії у вказаній справі та призначено її до судового розгляду.

26.08.2021 до Харківського апеляційного суду надійшли пояснення третьої особи Департаменту реєстрації Харківської міської ради, за змістом яких представник департаменту просить врахувати, що згідно з відомостями Реєстру територіальної громади м.Харкова, ОСОБА_2 30.09.2020 знято з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 на підставі повідомлення ДМС про смерть, а не на підставі заочного рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 16.07.2020 по справі №645/1028/20.

Розпорядженням Верховного Суду від 25.03.2022 №14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду - Полтавському апеляційному суду.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 08.08.2022 справу за апеляційною скаргою Харківської міської ради на заочне рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 16.07.2020 прийнято до свого провадження та призначено до судового розгляду із повідомленням учасників справи.

У судове засідання сторони не з`явилися, будучи повідомленими про день та час розгляду справи в порядку ч.13 ст.128 ЦПК України, що з огляду на положення ч.2 ст.372 цього Кодексу, не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції установлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно рішення Виконавчого комітету Фрунзенської районної у м.Харкові ради від 18.11.2008 «Про зміну договору найму житлового» ОСОБА_4 визнано наймачем однокімнатної квартири АДРЕСА_3 ; зобов`язано начальника дільниці №56 Фрунзенської філії КП «Жилкомсервіс» укласти договір найму квартири АДРЕСА_2 із гр. ОСОБА_4 ; до договору найму включено: наймача - ОСОБА_4 , сина - ОСОБА_2 /а.с.6/

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 ./а.с.7/

Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб (довідки про склад сім`ї) від 14.02.2020 за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано місце проживання: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 /а.с.8/

Згідно наявних баз даних та обліків Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , із заявою, скаргою ні в усній ні в письмовій формі не звертався./а.с.46/

Позивачем надано квитанції про оплату комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.11-35/; а також акт від 14.02.2020 за підписами ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , який районний суд до уваги не взяв, як такий, що не відповідає вимогам ч.1 ст.78 ЦПК України./а.с.10/

У судовому засіданні допитані свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , які підтвердили відсутність відповідача за місцем реєстрації понад 10 років./а.с.75,76/

Рішення районного суду в оскаржуваній частині вмотивовано тим, що відповідач в квартирі відсутній понад 10 років, а тому позов про визнання його таким, що втратив право користування житловою площею, підлягає задоволенню.

Апеляційний суд, переглядаючи судове рішення у межах доводів апеляційної скарги, приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Такі засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

За змістом статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, що відповідно до статті 6 Конвенції повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Частиною першою статті 17 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси (ч.3 ст.18 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення є таким, що прийняте про права, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, лише тоді, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права, інтереси та (або) обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги. Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 13.01.2021 у справі №466/5766/13-ц, від 29.06.2021у справі №201/751/14-ц, від 12.01.2022 у справі №761/41876/18.

У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків.

Якщо у разі подання апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, апеляційний суд встановить, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалися, апеляційне провадження підлягає закриттю, а рішення суду першої інстанції не має переглядатися по суті (пункт 3 частини першої статті 362 ЦПК України).

У справі, яка переглядається, установлено, що позов про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням заявлено ОСОБА_1 , як членом сім`ї наймача, нині померлої ОСОБА_4 , спірного житла згідно рішення виконавчого комітету Фрунзенської районної у місті Харкові ради від 18.11.2008 №161/2.

Згідно статті 51 ЖК УРСР жилі приміщення в будинках житлового фонду місцевих рад надаються громадянам виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті з депутатів місцевих рад, представників громадських об`єднань, трудових колективів.

За змістом статті 64 ЖК УРСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.

Збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами регламентовано статтею 71 ЖК УРСР, за змістом якої при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців; та понад шість місяців - у випадках, передбачених частиною третьою наведеної норми.

Згідно статті 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Враховуючи наведені норми матеріального права, колегія суддів дійшла висновку, що реалізація позивачем, як членом сім`ї наймача спірного житла, права на звернення в суд із позовом в порядку ст.71 ЖК УРСР та постановлене за його наслідками рішення, не впливає на обсяг прав та обов`язків Харківської міської ради, а отже не свідчить про їх порушення. При цьому судове рішення не містить висновків про права, свободи та інтереси Харківської міської ради, які не залежать від виконання нею обов`язку власника щодо здійснення державного контролю за схоронністю та збереженням житлового приміщення комунальної форми власності.

Наведені у апеляційні скарзі положення статей 15,30 ЖК УРСР є узагальнюючими щодо компетенції виконавчих комітетів районних, міських, районних у містах рад у галузі використання і забезпечення схоронності житлового фонду, та не впливають на викладене.

Таким чином, установивши, що при ухваленні оскаржуваного рішення районним судом не вирішувалося питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки Харківської міської ради, яка звернулася із апеляційною скаргою на це судове рішення, колегія суддів дійшла висновку про закриття апеляційного провадження відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до недоведеності вимог позову, що оцінці не підлягають, оскільки міська рада не довела, що оскаржуване рішення прийнято про її права, інтереси та обов`язки, а також, що такий обов`язок є очевидним та безумовним.

Отже апеляційне провадження за апеляційною скаргою Харківської міської ради, яка не брала участі у справі, на заочне рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 16 липня 2020 року слід закрити.

Керуючись ст.ст.367, 362, 368, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Харківської міської ради, яка не брала участі у справі, на заочне рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 16 липня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради, про усунення перешкод у праві користування житловим приміщенням, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді Ю.В. Дряниця

О.В. Прядкіна