Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2022 року Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А.,з участю секретаря судового засідання Олексієнко С.О.,розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,про визнання особи такою,що втратила право користування житловим приміщенням, -

Встановив:

В грудні 2021 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом,в якому зазначає,що вона є співвласником квартири АДРЕСА_1 .

Відповідачка була зареєстрована у спірному житловому приміщенні за згодою співвласників як член сім`ї співвласника після реєстрації шлюбу з сином позивачки ОСОБА_3 ,проте з грудня2010 р.у квартирі не мешкає,речі відповідачки у квартирі відсутні,участі у витратах на утримання житла відповідачка не приймає,шлюб з ОСОБА_3 розірвано.

Посилаючись на те,що формальна реєстрація проживання відповідачки порушує права позивачки як співвласника, змушує нести додаткові витрати на утримання житла,створює інші перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю,зокрема,унеможливлює оформлення субсидії ,позивачка просить суд з підстав,передбачених ст.405 ч.2 ЦК України,визнати відповідачку такою,що втратила право користування спірним житловим приміщенням.

В судовому засіданні представник позивачки адвокат Воронова-Живецька Н.В.наполягала на задоволенні позову,зазначивши,що у 2008 р.після реєстрації шлюбу з сином позивачки у згадуваній вище квартирі,яка є спів власністю ОСОБА_1 ,її сина ОСОБА_3 та дочки ОСОБА_4 ,була зареєстрована відповідачка,яка проживала у квартирі нетривалий проміжок часу,після розірвання шлюбу з ОСОБА_3 відповідачка у спірну квартиру не вселялась,речі її у квартирі відсутні,проте добровільно реєстрацію проживання не припинила. Формальна реєстрація відповідачки порушує права власників ,так як перешкоджає оформити субсидію,вирішувати інші питання стосовно спірного житла.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась з невідомих причин,викликався за адресою зареєстрованого місця проживання шляхом направлення судової повістки,про зміну адреси проживання суд не повідомляла,відзив на позов не подала.

Інформація про розгляд Шевченківським районним судом м.Запоріжжя вказаної справи та виклик в судове засідання відповідача розміщена на офіційному сайті «Судова влада».

Відповідно до ч.11 ст.129 ЦПК України відповідачка вважається належним чином повідомленою про дату,час та місце розгляду справи.

Відповідно до ст.280,281 ЦПК України суд на згодою представника позивача ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Треті особи письмових пояснень щодо позову,заяв процесуального змісту суду не подавали,в судове засідання не з`явились з невідомих причин,що не перешкоджає розгляду справи без їх участі.

Всебічно вивчивши обставини справи,дослідивши надані письмові докази у сукупності,допитавши свідків,суд дійшов висновку,що позов заявлений обґрунтовано,підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Судом встановлено та перевірено доказами, що ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 ,про що надана копія свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 10.01.2002 р.

Право власності зареєстровано в ОП ЗМБТІ 28.01.2002 р.за № 273р№38150.

З наведеного суд встановив,що позивач набула право власності на частину спірного житлового приміщення у встановлений законом спосіб,підтвердила ці обставини належними допустимими доказами,які нічим не спростовані.

В спірному житловому приміщенні з 04.11.2008 р.зареєстрована відповідачка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,що підтверджено інформацією департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради .

Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України та з урахуванням положень ч.1 ст.405 ЦК України,члени сім`ї власника житла,які разом з ним проживають у будинку(квартирі),що йому належить,користуються жилим приміщенням в обсязі,визначеному відповідно до угоди з власником.

Відповідно до ст.383,391 ЦК України,ст.157 ЖК України власник житлового будинку,квартири має право використовувати помешкання для власного проживання,проживання членів своєї сім`ї,інших осіб,вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За змістом ст.405 ч.2 ЦК України,член сім`ї власника втрачає право користування житловим приміщенням,якщо протягом більше одного року не користується ним без поважних причин.

Свідок ОСОБА_8 ,яка є сусідкою позивачки та мешкає по АДРЕСА_2 тривалий час,в суді показала,що відповідачку ОСОБА_9 знає як колишню невістку позивачки ОСОБА_1 , ОСОБА_10 не мешкає у спірній квартирі щонайменше 10 років, речей її у квартирі немає,після розірвання шлюбу з ОСОБА_11 відповідачка у квартиру вселитись не намагалась,перешкод у користуванні цим житлом їй не чинили.

Свідок ОСОБА_12 , яка є сусідкою позивачки та мешкає по АДРЕСА_3 тривалий час,показала,що з ОСОБА_13 познайомилась як з невісткою позивачки,певний час ОСОБА_14 та син позивачки ОСОБА_15 мешкали з позивачкою у вказаній вище квартирі,потім переїхали у орендоване житло,а після їх розлучення ОСОБА_15 повернувся жити до матері,а відповідачка у спірну квартиру більше не вселялась,не живе у ній більше 10 років.

Аналогічні відомості викладені у акті від 29.03.2016 р. та акті від 30.11.2021 р.обстеження спірної квартири,де зазначено,що у квартирі АДРЕСА_1 мешкає фактично одна особа-позивачка, ОСОБА_16 не проживає з кінця 2010 року.

З досліджених доказів суд встановив,що відповідачка не користується житлом,яке є співвласністю позивачки, без поважних причин,звільнила його за власним бажанням,у такий спосіб на свій розсуд розпорядилася своїм правом щодо цього помешкання.

Встановлені судом обставини не спростовані відповідачкою під час судового розгляду справи.

Таким чином,суд встановив,що позов грунтується на законі,підтверджений доказами і підлягає задоволенню,оскільки правові підстави для користування спірним житлом відповідачкою за спливом визначеного ст.405 ч.2 ЦК України строку наразі відсутні,його реєстрація у будинку створює перешкоди позивачці як співвласнику у користуванні та розпорядженні власністю.

На підставі ст.64 ч.2,156,157 ЖК України,ст.383,391,405 ЦК України, ст.3,10,11,57,60,212 -215,218 ЦПК України,суд-

Ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,такою що втратила раво користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення суду набирає законної сили,якщо протягом строків,встановлених ЦПК України,не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга,або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення,а у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення,зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Суддя Ю.А.Галущенко