Справа № 698/519/22
Провадження № 2/698/152/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2022 р. Катеринопільський районний суд Черкаської області у складі: головуючого судді Лазаренка В.В., при секретарі судового засідання Гончар Т.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірванн шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до Катеринопільського районного суду Черкаської області з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося з причин відсутності взаєморозуміння між ними, байдужостівідповідачем до життя та проблем їхньої сім`ї. Також зазначає, що постійні сварки, неповага відповідача до неї та непорозуміння, негативно вплинули на їхні стосунки, та як наслідок, між ними повністю розладились відносини, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбно-сімейних відносин з січня 2013 року, неодноразові намагання наладити відносини ніякого позитивного ефекту не дали. На примирення з відповідачем не згідна.

Ухвалою Катеринопільського районного суду Черкаської області від 05.09.2022 року провадження по зазначеній цивільній справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Відповідачу ухвалою Катеринопільського районного суду Черкаської області від 05.09.2022 року про відкриття провадження у справі було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України.

Копію ухвали отримано відповідачем 08.09.2022 року.

17.10.2022 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому він просить суд відмовити позивачці у задоволені позовних вимог у частині стягнення з нього понесених позивачкою судових витрат, а саме: судового збору та витрат на правничу допомогу, посилаючись на занадто високе визначення позивачкою розміру винагороди за надання професійної правничої допомоги.

Позивачкою подано відповідь на відзив, у якому вона просить суд відзив відповідача на позов про розірвання шлюбу подружжя в частині невизнання судових витрат відмовити, а позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, оскільки відповідачем відзив надіслано поза межами строків встановлених ухвалою суду від 05.09.2022 року та ч. 7 ст. 178 ЦПК України, а клопотання про надання додаткового терміну на надання відзиву на позовну заяву, з обґрунтуванням поважних причин пропуску строку відсутнє.

Згідно вимог ч. 2 ст. 126 ЦПК України документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Оскільки відзив відповідача подано поза межами строків встановлених ухвалою від 05.09.2022 року, суд залишає даний відзив без розгляду.

Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи, докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01.09.2001 року, який зареєстрований Вільшанською сільською радою Новоархангельського району Кіровоградської області, про що зроблений актовий запис № 2.

Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають.

За змістом ст.ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до вимог ст.ст. 110-112 СК України позов про розірванняшлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їхдітей.

Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки.

Згідно зі ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Суд, приймаючи до уваги обставини життя подружжя, дійшов висновку, що шлюб на підставі ст. 112 СК України належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння і поваги, шлюбні стосунки припинені, а примирення між подружжям неможливе.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу, то суд дійшов наступного висновку.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатурута адвокатськудіяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Разом із тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Згідно з вимогами частин першої, другої, п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

У приписах ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Разом з тим, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним, зокрема, з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Звертаючись з вимогою про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, позивачка надала договір про надання правової (правничої) допомоги від 15.07.2022 року, з якого вбачається, що адвокат Полежака В.Ф. уклав з ОСОБА_3 договір про надання адвокатом консультаційних і юридичних (правничих) послуг, що полягає, зокрема, у представництві інтересів в рамках даної справи в суді першої інстанції, а також в усному і письмовому консультуванні Замовника за місцем перебування Виконавця та шляхом телефонних переговорів.

Крім того, позивачка надала розрахунок витрат на правничу допомогу, з якого вбачається, що адвокатом було виконано наступну роботу та надані наступні юридичні послуги: вивчення документів, судової практики по аналогічних справах 1 година вартістю 500 грн., підготовка позовної заяви та інших заяв до позову 2 години вартістю 1500 грн..

Також позивачка надала квитанцію до прибуткового касового ордера № 10 від 19.07.2022 року про оплату 2000 грн за позовну заяву про розлучення та долучено до справи ордер на надання правничої (правової) допомоги.

Таким чином, враховуючи приписи ч. 4 ст. 137 ЦПК України щодо врахування співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката, з огляду на рівень складності справи, з урахуванням засад розумності та справедливості суд вважає, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути 2000 грн витрат на професійну правничу допомогу, які понесені позивачкою при звернені до суду.

Враховуючи, що позов задоволено в повному обсязі, а тому виходячи з приписів ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 992 грн. 40 коп..

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 110, 112-114 СК України, ст.ст. 10, 12, 95, 263-265, 280 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 01.09.2001 року Вільшанською сільською радою Новоархангельського району Кіровоградської області, про що зроблений актовий запис № 2 розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити прізвище позивачки « ОСОБА_4 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати по сплаті професійної правничої допомоги у розмірі 2000 (дві дисячі) грн..

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Лазаренко