Справа № 128/2063/22
УХВАЛА

04 жовтня 2022 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Шевчук Л.П., отримавши та вивчивши позовну заяву Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації, яке знаходиться в м. Вінниця по вул. Грибоєдова, 10А, до ОСОБА_1 , мешканки АДРЕСА_1 , про стягнення коштів, -

в с т а н о в и в:

Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених коштів допомоги на дітей одиноким матерям в розмірі 4436,00 грн.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача про стягнення надмірно виплачених коштів допомоги на дітей одиноким матерям.

Підставою позову є безпідставне отримання відповідачем державної допомоги одиноким матерям в сумі 4436,00 грн.

Позовна заява у загальному відповідає вимогам ст. ст.175, 177 ЦПК України. Справа підсудна Вінницькому районному суду Вінницької області.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі встановлено відсутність підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 19, п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України малозначні справи підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Водночас, з матеріалів позовної заяви вбачається клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору або її відстрочку на підставі ст. 136 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Клопотання мотивовано тим, що позивач неспроможний сплатити судовий збір внаслідок свого майнового стану, а саме у зв`язку із тим, що кошторисним призначенням на 2022 рік Управлінню праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації для сплати судового збору виділено лише 1400, 00 гривень, з яких профінансовано лише 400, 00 гривень.

Питання звільнення від сплати судового збору як складової судових витрат, зменшення його розміру, відстрочення чи розстрочення його сплати регулюються ч. 1 ст. 136 ЦПК України, відповідно до якої суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно із ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Таким законом є Закону України «Про судовий збір». З його преамбули вбачається, що цей Закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до статті 1 цього Закону судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване ст. 8 Закону України «Про судовий збір», норма якої є спеціальною.

Як вбачається зі змісту цієї норми, існує три умови, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони та за її клопотанням, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення (ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір»), зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір»): 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Насамперед варто зауважити, що Законом України «Про судовий збір» визначений перелік осіб, які безумовно звільнені від сплати судового збору у всіх інстанціях у силу закону, який наділяє їх певним статусом, або виходячи із чітко визначеного предмета спору. Цей перелік наведений у статті 5 зазначеного Закону та є вичерпним.

З аналізу ж ст. 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Що ж до самих умов, визначених статтею 8, то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

Так, умови, визначені у пунктах 1 та 2 частини першої статті 8, можуть застосовуватися лише до фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до фізичних осіб, що мають певний соціальний статус, підтверджений державою, - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Щодо третьої умови, визначеної у пункті 3 частини першої статті 8, то законодавець, застосувавши слово «або», не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тобто особистих майнових та особистих немайнових прав фізичних осіб.

Окремо слід зазначити, що встановлений ст. 8 Закону України «Про судовий збір» перелік умов, за яких особа може бути звільнена від сплати судового збору, також є вичерпним.

Отже, положення ч. 1 ст. 136 ЦПК України як загальної норми, що регулює питання звільнення від сплати судового збору, деталізовані конкретизуючими нормами спеціального закону - статтями 5 та 8 Закону України «Про судовий збір», що свідчить про необхідність при застосуванні положень ст. 136 ЦПК України та вирішенні питання про звільнення від сплати судового збору осіб, не зазначених у статті 5 Закону України «Про судовий збір», застосовувати критерії, визначені статтею 8 цього Закону.

Суд наголошує, що ч. 1 ст. 136 ЦПК України визначає право суду на звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору виходячи із майнового стану сторони, водночас ст. 8 Закону України «Про судовий збір» конкретизує порядок, умови такого звільнення та коло осіб, які можуть бути звільнені від сплати судового збору.

При цьому, як уже зазначалось, із системного аналізу змісту норм зазначеної статті убачається, що положення п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення п. 3 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Предметом даної справи не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тому підстави для розгляду судом питання про звільнення юридичної особи від сплати судового збору відсутні.

Водночас у нормах ч. 2 ст. 133 ЦПК України відсилання до норм Закону України «Про судовий збір», зокрема до підстав для звільнення від сплати судового збору, визначених статтею 8, передбачене лише щодо питання звільнення від сплати судового збору.

Це означає, що юридична особа не позбавлена права звернутися із клопотанням про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, і суд за результатами розгляду цього клопотання не обмежений у праві на власний розсуд відстрочити або розстрочити таку сплату. Крім того, із наведеного убачається, що прийняти рішення про відстрочення або розстрочення сплати судового збору суд може і з власної ініціативи у тому разі, коли юридична особа звертається із клопотанням про звільнення від сплати судового збору.

Вищевикладене, зокрема, узгоджується із правовою позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18.

Суд приймає до уваги викладені позивачем у клопотанні обставини, пов`язані з його фінансуванням з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору. Однак, законодавчо на Кабінет Міністрів України покладено обов`язок забезпечити відповідне фінансування державних органів для оплати судового збору.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

Тому, враховуючи вищезазначене, суд вважає за можливе відстрочити позивачу сплату судового збору до початку розгляду справи по суті.

Згідно із Законом України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання позовної заяви майнового характеру юридичною особою становить1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2481,00гривень) і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (868 350, 00 гривень).

Отже, враховуючи вищевикладене, суд вказує на необхідність позивачу сплатити судовий збір в сумі 2481,00гривень і надати суду документи, що підтверджують його сплату до початку розгляду справи по суті.

У документі про сплату судового збору мають бути зазначені наступні платiжнi реквiзити для перерахування судового збору в гривнях: отримувач коштів ГУК у Він.обл./Вінницьк.р-н/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37979858; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача UA0002071; код класифікації доходів бюджету 22030101; призначення платежу: (*;101;______ (код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом _______ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Вінницький міський суд Вінницької області (назва суду, де розглядається справа)).

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 187 ЦПК України, в ухвалі про відкриття провадження зазначається результат вирішення заяв і клопотань позивача, що надійшли із позовною заявою, якщо їх вирішення не потребує виклику сторін.

Вважаю, що клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору є обґрунтованим, не потребує виклику сторін та підлягає задоволенню.

Клопотань сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надійшло.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Суд, враховуючи положення ст. 19, ч. 1 і ч. 3 ст. 274 ЦПК України, прийшов до висновку, що дана справа є малозначною, не підпадає під обмеження, які визначені ч. 4 ст. 274 ЦПК України, тому може бути розглянута в порядку спрощеного позовного провадження.

Керуючись ст.ст. 19, 23, 32, 136, 187, 274, 277-279 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Прийняти до розгляду та відкрити провадження у цивільній справі № 128/2063/22 за позовом Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про стягнення коштів, розгляд якої здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Клопотання Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації про звільнення від сплати судового збору або її відстрочку задовольнити частково.

У задоволення клопотання Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації в частині звільнення від сплати судового збору відмовити.

Відстрочити Управлінню праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації сплату судового збору у встановленому Закону України «Про судовий збір» розмірі до початку розгляду справи по суті.

Позивач зобов`язаний до початку розгляду справи по суті надати суду документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Якщо у встановлений судом строк судові витрати не будуть сплачені, заява залишається без розгляду.

Встановити відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду та одночасно іншим учасникам справи відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, та всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів, заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України у строк для подання відзиву відповідач має право пред`явити зустрічний позов.

Встановити позивачу триденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Встановити відповідачу триденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, копія якого одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Роз`яснити учасникам справи їх право подавати клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Таке клопотання відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву (ч. 7 ст. 279 ЦПК України).

Здійснити повідомлення відповідача ОСОБА_1 про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами шляхом направлення копії ухвали за адресою вказаною позивачем.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному вебпорталі судової влади України у мережі інтернет на сторінці за веб-адресою: https://vnr.vn.court.gov.ua/sud0203/

Ненадання без поважних причин у встановлений строк суду та іншим учасникам справи відзиву, відповіді на відзив та заперечень має наслідком вирішення справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 212 ч.1 ЦПК України, суд зазначає, що на час вирішення питання про відкриття провадження у суді наявна відповідна технічна можливість проведення судових засідань в режимі відеоконференції поза приміщенням суду.

Копію ухвали надіслати учасникам справи. Надіслати відповідачу копію позовної заяви разом з копіями доданих документів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала складена та підписана суддею 04.10.2022.

Суддя Л.П. Шевчук