РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2022 року м. Рівне

Справа № 569/17170/21

Провадження № 22-ц/4815/448/22

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Шимківа С.С.,

суддів: Ковальчук Н.М., Хилевича С.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 25 листопада 2021 року (ухвалене у складі судді Харечка С.П.) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування витрат по оплаті житлово-комунальних послуг у порядку зворотної вимоги,-

в с т а н о в и в :

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування витрат по оплаті житлово-комунальних послуг в порядку зворотної вимоги.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що сторони є співвласниками квартири за адресою АДРЕСА_1 . Вказує, що рішенням Рівненського міського суду від 25 червня 2018 року шлюб між ним та ОСОБА_2 розірвано. Вони разом зареєстровані у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживають за вказаною адресою по теперішній час. Крім того, у зазначеному житловому приміщенні зареєстровані їх повнолітні дочка та син, які не проживають у житлі та не користуються житлово-комунальними послугами, а тому не несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідач не бере жодної участі в утримання зазначеного житлового приміщення.

Вартість всіх комунальних послуг сплачує він, що підтверджується долученими до справи квитанціями. Ним за період з 17 вересня 2018 року до 16 червня 2021 року сплачено по оплаті житлово-комунальних послуг 51 539.65 грн., у зв`язку з чим, просить суд стягнути з відповідача, як співвласника 1/2 частки квартири, 25 769,82 грн. витрат по оплаті житлово-комунальних послуг в порядку зворотної вимоги.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 25 листопада 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування витрат по оплаті житлово-комунальних послуг в порядку зворотної вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти, сплачені за житлово-комунальні послуги по утриманню житлового приміщення за адресою АДРЕСА_1 , а також витрати на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 24869,02 гривень.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції керувався тим, що позивач та відповідачка є співвласниками квартири, відповідно до закону, вони зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Не погоджуючись із рішенням місцевого суду, ОСОБА_2 оскаржила його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції не дав належної оцінки доводам, що вона, як один з чотирьох мешканців, яким нараховуються житлово-комунальні послуги, немає платити за інших зареєстрованих осіб, що фактично потягло подвійне стягнення з неї вартості цих послуг. Також суд, відмовляючи у застосуванні строків позовної давності, не вказав у рішенні за який період проводиться стягнення, що вказує на необґрунтованість судового рішення. Крім того, місцевий суд стягнув з неї грошові кошти за послуги газопостачання, які вона не отримувала, оскільки у листопаді 2019 року за заявою позивача квартиру було від`єднано від газопостачальної системи. Також покликаючись на кількість зареєстрованих у квартирі осіб, вважає, що суд стягнув необґрунтовано завищену суму заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Суд встановив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 23 липня 1988 року по 25 червня 2018 року, який рішенням Рівненського міського суду Рівненської області було розірвано.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 17 січня 2001 року укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було придбано двохкімнатну квартиру АДРЕСА_2 . Право власності зареєстровано Рівненським РМБТІ 26.01.2001 року, запис у реєстровій книзі № 133 за реєстровим номером 260-37150.

Рішенням Рівненського міського суду від 08.02.2021 року у справі № 569/21463/19 про поділ майна подружжя, яке набрало законної сили, за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнано право власності по 1/2 ідеальній частці квартири АДРЕСА_2 .

Сторони спільно проживають у зазначеній квартирі по теперішній час, а їх повнолітні діти (син та дочка) зареєстровані у ній, однак фактично не проживають. Дані обставинами позивач та відповідач не заперечують.

Відповідно до ст.ст. 67, 162 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну і теплову енергію тощо) визначається за затвердженими у встановленому порядку тарифами.

Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Приписами ст. 13 Конституції України та ч. 4 ст. 319 ЦК України визначено, що власність зобов`язує.

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом, відповідно до ст. 322 ЦК України.

Так, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном (ст.360 ЦК України).

З наведеного вбачається, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна.

У разі доведеності одним із співвласників понесення ним витрат на управління, утримання та збереження спільного майна, участь у чому, пропорційно своїй частці, зобов`язаний приймати інший співвласник, особа, яка зазнала витрат, має право на їх відшкодування у передбаченому законом порядку.

До таких витрат належить і оплата одним із співвласників житлово-комунальних послуг.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (частини четверта статті 544 ЦК України).

Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування (право зворотної вимоги - регрес).

Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або безпосередньо звернутися до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 13 березня 2019 року у справі № 521/3743/17-ц (провадження № 61-26462св18).

З наявних у матеріалах справи копій квитанцій вбачається, що позивачем за період з 17 вересня 2018 року до 16 червня 2021 року сплачено:

- 2283,48 грн. (особовий рахунок НОМЕР_1 ) за вивезення побутових відходів, що підтверджується квитанціями: № 53699027 від 17 вересня 2018 року на суму 49,92 грн., № 6530072 від 23 жовтня 2018 року на суму 49,84 грн., № 41 від 10 січня 2019 року на суму 75,00 грн., № 5129488 від 22 січня 2019 року на суму 73,72 грн., № 11547917 від 21 березня 2019 року на суму 145,36 грн., № 13003675 від 03 травня 2019 року на суму 73,72 грн., № 21095003 від 18 грудня 2019 року на суму 73,80 грн., № 22318679 від 21 січня 2020 року на суму 73,72 грн., № 27406434 від 19 травня 2020 року на суму 300 грн., № 35230178 від 05 листопада 2020 року на суму 200 грн., № 35230520 від 05 листопада 2020 року на суму 73,73 грн., № 37475945 від 17 грудня 2020 року на суму 100,00 грн., № 38820545 від 15 січня 2021 року на суму 100,00 грн., № 40042062 від 06 лютого 2021 року на суму 160,00 грн., № 45376619 від 11 травня 2021 року на суму 661,00 грн., № 47696830 від 16 червня 2021 року на суму 73,68 грн.;

- 27681 грн. (особовий рахунок НОМЕР_2 ) за послуги електропостачання, що підтверджується квитанціями: від 17 вересня 2018 року на суму 157,66 грн., від 23 жовтня 2018 року на суму 136,24, від 21 листопада 2018 року на суму 500,00 грн., від 19 грудня 2018 року на суму 1706,60 грн., від 22 січня 2019 року на суму 2194,36 грн., від 19 лютого 2019 року на суму 1007,58 грн., від 21 березня 2019 року на суму 678,76 грн., від 03 травня 2019 року на суму 836,38 грн., від 31 травня 2019 року на суму 500,00 грн., від 18 липня 2019 року на суму 735,92 грн., від 12 грудня 2019 року на суму 815,70 грн., від 20 січня 2020 року на суму 800,00 грн., від 19 травня 2020 року на суму 3100,00 грн., від 08.07.2020 року на суму 1700, 00 грн., від 07 серпня 2020 року на суму 1700,00 грн., від 18 вересня 2020 року на суму 1000,00 грн., від 05 листопада 2020 року на суму 500,00 грн., від 17 грудня 2020 року на суму 1000,00 грн., від 15 січня 2021 року на суму 1000.00 грн., від 06 лютого 2021 року на суму 1300,00 грн., від 16 березня 2021 року на суму 1600.00 грн., від 31 березня 2021 року на суму 2500,00 грн., від 05 травня 2021 року на суму 2000.00 грн., від 16.06.2021 року на суму 211,80 грн.;

- 592,88 грн. (особовий рахунок НОМЕР_3 ) витрати на утримання будинку та прибудинкової території, що підтверджується квитанціями: № 6676620 від 29 жовтня 2018 року на суму 60,00 грн., № 5369092 від 17 вересня 2018 року на суму 50.00 грн., № 7439256 від 21 листопада 2018 року на суму 60,00 грн., № 8355029 від 19 грудня 2018 року на суму 87,16 грн., № 4616866 від 20 серпня 2018 року на суму 50,00 грн., № 9429367 від 22 січня 2019 року на суму 47,96 грн., № 14067251 від 31 травня 2019 року на суму 93,84 грн., № 15681564 від 18 липня 2019 року на суму 47,96 грн.; № 21094718 від 18 грудня 2019 року на суму 48,00 грн., № 22318422 від 20 січня 2020 року на суму 47,96 грн.;

- 13099,54 грн. (особовий рахунок НОМЕР_4 ) за послуги газопостачання, що підтверджується квитанціями: № 5369161 від 17 вересня 2018 року на суму 1300.00 грн., № 6676586 від 29 жовтня 2018 року на суму 521,26 грн., № 7439184 від 21 листопада 2018 року на суму 1512,30 грн., № 8355305 від 19 грудня 2018 року на суму 400,00 грн., № 5429319 від від 22 січня 2019 року на суму 625,00 грн., № 11548330 від 21 березня 2019 року на суму 136,00 грн., № 13003732 від 03 травня 2019 року на суму 445,03 грн., № 14067166 від 31 травня 2019 року на суму 850.00 грн., № 15681665 від 18 липня 2019 року на суму 900,00 грн.; № 21995100 від 18 грудня 2019 року на суму 700,00 грн., № 22318537 від 20 січня 2020 року на суму 800,00 грн., № 27405168 від 19 травня 2020 року на суму 1800,00 грн., № 28943455 від 18 червня 2020 року на суму 1794,68 грн., № 29814795 від 08 липня 2020 року на суму 621,90 грн., № 352304497 від 05 листопада 2020 року на суму 427,09 грн., № 37475756 від 17 грудня 2020 року на суму 106,76 грн., № 38820761 від 15 січня 2021 на суму 159,52 грн.;

- 7882,75 грн. (особовий рахунок НОМЕР_5 ) за послуги водопостачання, що підтверджується квитанціями: № 5369015 від 17 вересня 2018 року на суму 275,00 грн., № 6530052 від 23 жовтня 2018 року на суму 275,00 грн., № 7439217 від 21 листопада 2018 року на суму 281,92 грн., № 8354981 від 19 грудня 2018 року на 319,87 грн., № 9429987 від 23 січня 2019 року на суму 200,00 грн., № 10319812 від 19 лютого 2019 року на суму 319,87 грн., № 11548154 від 21 березня 2019 року на суму 319,87 грн., № 13003669 від 03 травня 2019 року на суму 319,87 грн., № 14057193 від 31 травня 2019 року на суму 250,00 грн., № 15681626 від 18 липня 2019 року на суму 279,89 грн., № 21094655 від 18 грудня 2019 року на суму 288.00 грн., № 22318465 від 20 січня 2020 року на суму 311,47 грн., № 27406113 від 19 травня 2020 року на суму 700,00 грн., № 35230321 від 05 листопада 2020 року на суму 500,00 грн., № 37475811 від 17 грудня 2020 року на суму 200,00 грн., № 38821329 від 15 січня 2021 року на суму 500,00 грн., № 4004228 від 06 лютого 2021 року на суму 350,00 грн., № 45376278 від 11 травня 2021 року на суму 1994.00 грн., № 47697105 від 16 червня 2021 року на суму 197,99 грн.

Позивачем за вказаний період здійснено оплату житлово-комунальних послуг на утримання квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також витрати на утримання будинку та прибудинкової території на загальну суму 51 539 грн. 65 коп..

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_2 у зазначений період також оплачувала комунальні послуги, а саме: 19.01.2020 року ЖКП «Галицьке» - 50.00 гривень; 18.12.2019 року за електроенергію ТОВ «РОЕК» - 200.00 гривень; 20.01.2020 року за електроенергію ТОВ «РОЕК» - 300.00 гривень; 20.01.2020 року вивезення твердих побутових відходів КАТП-1728 - 50.80 гривень; 20.01.2020 року за водопостачання «Рівнеоблводоканал» - 200.00 гривень; 19.01.2020 року за газопостачання - 100.00 гривень, що підтверджується відповідними квитанціями.

Враховуючи, що позивач та відповідачка є співвласниками квартири, їх частки у власності на неї є рівними, то відповідно вони зобов`язані нарівні оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Установивши дійсні обставини справи, суд першої інстанції дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення спору та дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 24 869,02 гривень на відшкодування витрат на утримання квартири та прибудинкової території.

Наведені в апеляційній скарзі доводи є необґрунтованими, спростовуються встановленими судом обставинами справи та по своїй суті зводяться до незгоди скаржника з висновками суду.

Строк позовної давності позивачем не пропущений, оскільки витрати на утримання квартири заявлені до стягнення в межах трьохрічного строку, що передував зверненню до суду. Зобов`язання по утриманню квартири лежить на її власниках, а не на зареєстрованих у ній особах. Відповідач, як повноправний власник 1/2 квартири, зобов`язана утримувати своє майно, у тому числі сплачувати комунальні послуги нарівні із позивачем, незважаючи на наявність з останнім можливих спорів щодо порядку користування квартирою. При цьому, будучи наділеною правами власника, ОСОБА_2 вправі самостійно цікавитися у тих чи інших організацій, які надають житлово-комунальні послуги, щодо їх вартості та порядку їх сплати.

За таких обставин, підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну каргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення

Рівненського міського суду Рівненської області від 25 листопада 2021 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Шимків С.С.

Судді: Ковальчук Н.М.

Хилевич С.В.