УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2022 року Суддя Шевченківського районного суду м. Києва Сіромашенко Н.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» про захист прав споживачів та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2022 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом, в якому просить:

- здійснити зарахування грошових коштів, сплачених як списання процентів за користування кредитом зо Договором № 1/4043248 в рахунок погашення суми тіла кредиту;

- зобов`язати банк зробити перерахунок заборгованості та графіку погашення кредиту, виключивши списання процентів за користування кредитом.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07..12.2022 вищевказана позовна заява надійшла в провадження судді Сіромашенко Н.В.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, вважаю, що вищевказаний позов слід залишити без руху за таких підстав.

Позов за змістом і формою повинен відповідати вимогам ст. ст. 175-177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні;

виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

Зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду (наприклад, відшкодування шкоди, усунення перешкод у користуванні власністю, визнання договору недійсним).

У Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (КРЄС) щодо якості судових рішень зазначено, що будь-який припис, який міститься у судовому рішенні, повинен бути сформульований таким чином, щоб його можна було втілити в життя: це означає, що рішення повинне містити резолютивну частину, в якій було б чітко, без будь-якої можливості невизначеності або непорозуміння, викладено покарання, обов`язки чи приписи, ухвалені судом. Нечітке рішення, яке можна тлумачити по-різному, підриває ефективність та надійність судового процесу.

Резолютивна частина повинна бути викладена в такій формі, щоб вона не викликала ускладнень при виконанні рішення суду державною виконавчою службою.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач посилається на те, що 25.11.2020 між ним та відповідачем укладено кредитний договір № 1/4043248, однак, вважає, зазначений Договір таким, що порушує його права як споживача та підлягає визнанню його недійсним в частині нарахування плати за обслуговування кредиту, яку вважає несправедливою умовою договору відповідно до ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», при цьому, звернувши увагу на те, що під час укладення кредитного договору відповідач не повідомив його письмово всю необхідну інформацію щодо умов договору, скористався тим, що йому об`єктивно бракувало знань, необхідних для здійснення правильного вибору при підписанні договору, в порушення закону не надав йому відомостей, які потрібні особі при укладенні договору, а тому, він був введений відповідачем в оману при отриманні кредитних послуг, у зв`язку з чим відповідач здійснює нечесну підприємницьку діяльність.

Між тим, в прохальній частині позовної заяви позивач просить здійснити зарахування грошових коштів, сплачених як списання процентів за користування кредитом зо договором № 1/4043248 в рахунок погашення суми тіла кредиту та зобов`язати банк зробити перерахунок заборгованості та графіку погашення кредиту, виключивши списання процентів за користування кредитом.

Тобто, обставини, викладені позивачем у позові, не відповідають змісту позовних вимог, який не є конкретизованим.

Відповідно до ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.

Стаття 18 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача.

За ч. 1 ст. 18 вказаного закону продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими.

За ч. 5 ст. 18 цього закону якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

З урахуванням наведеного вище, позивачу потрібно визначитися з ефективним способом захисту своїх прав.

Таким чином, позивачем зміст позовних вимог не конкретизований. При цьому, не зазначено який саме номер пункту кредитного договору слід визнати недійсним, не визначено дату укладення договору.

Таким чином, суд вважає, що позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків, а саме приведення позовних вимог у відповідність до ст. 16 ЦК України.

Недоліки позовної заяви слід усунути шляхом викладу позовної заяви в новій редакції.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України, передбачено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Разом із тим, суд роз`яснює, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» про захист прав споживачів, надавши позивачу строк для усунення недоліків в 10 (десять) днів з дня отримання копії ухвали, в інакшому випадку позов вважати неподаним та повернути позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає .

Суддя: