КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-ц/824/9351/2022 Головуючий у 2 інстанції Голуб С.А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача Голуб С.А.,

суддів: Журби С.О., Таргоній Д.О.,

за участі секретаря судового засідання Шаламая Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в м. Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Конча-Заспа Делюкс» на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 січня 2022 року про забезпечення позову заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до Бучанської районної державної адміністрації, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр розвитку земельних відносин», Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Конча-Заспа Делюкс», Державного реєстратора Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області Гордейчука Валерія Петровича, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу м. Київ Невечері Валентини Григорівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Державне підприємство «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Київоблагроліс», про визнання недійсним розпорядження, скасування державної реєстрації та усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельними ділянками, шляхом їх повернення,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2021 року заступник керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації звернувся до суду із вказаним позовом та просив визнати недійсним розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 30 вересня 2010 року №4063 «Про надання у власність земельних ділянок 13-ти громадянам для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Ходосіївської сільської ради». Скасувати рішення про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень: на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0968 рішення приватного нотаріуса Невечері В.Г., Київського міського нотаріального округу від 06 травня 2021 року за реєстраційним номером 58007814; на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0969 рішення приватного нотаріуса Невечері В.Г., Київського міського нотаріального округу від 06 травня 2021 року за реєстраційним номером 58010066; на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0962 рішення приватного нотаріуса Невечері В.Г., Київського міського нотаріального округ від 07 квітня 2020 року за реєстраційним номером 51905024; на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0961 рішення приватного нотаріуса Невечері В.Г., Київського міського нотаріального округ від 30 червня 2021 року за реєстраційним номером 59013648.

Усунути перешкоди у здійсненні Київською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельними ділянками лісогосподарського призначення, шляхом повернення на користь держави в особі Київської обласної державної адміністрації з незаконного володіння ТОВ «Нова Конча-Заспа Делюкс».

30 грудня 2021 року позивач подав заяву про забезпечення позову.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що є невідповідність розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 30 вересня 2010 року № 4063 «Про надання у власність земельних ділянок 13-ти громадянам України (згідно додатку) - для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Ходосівської сільської ради», на підставі якого, поряд з іншими, 4 громадянина отримали право власності на земельні ділянки загальною площею 8 га для ведення особистого селянського господарства, вимогам ст. ст. 20, 22, 57, 93, 116, 122, 149 Земельного кодексу України та ст. ст. 16, 17, 18 Лісового кодексу України як такого, що прийнято не уповноваженим органом, з порушенням порядку зміни цільового призначення земельної ділянки лісогосподарського призначення, у спосіб та для потреб не передбачених законодавством, без попереднього припинення права користування землекористувача.

Крім того, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Позивач просив суд першої інстанції вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони вчиняти будь-які дії щодо реєстрації, перереєстрації права власності на земельні ділянки з кадастровим номером :03:001:0968 площею 2 га, з кадастровим номером :03:001:0969 площею 2 га, з кадастровим номером :03:001:0961 площею 2 га, з кадастровим номером :03:001:0962 площею 2 га., а також заборонити проведення на вказаних земельних ділянках будь-яких робіт.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 січня 2022 року року заяву про забезпечення позову задоволено частково.

Накладено арешт на земельні ділянки з кадастровим номером :03:001:0968 площею 2 га, з кадастровим номером :03:001:0969 площею 2 га, з кадастровим номером :03:001:0961 площею 2 га, з кадастровим номером :03:001:0962 площею 2 га, які на праві власності належить товариству з обмеженою відповідальністю «Нова Конча-Заспа Делюкс» ().

В іншій частині заяви про забезпечення позову - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ТОВ «Нова Конча-Заспа Делюкс» подало апеляційну скаргу, посилаючись на те, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права.

Зокрема в доводах апеляційної скарги зазначає, що ухвала постановлена неповноважним складом суду, оскільки справа у відповідності до правил виключної підсудності повинна розглядатись іншим судом загальної юрисдикції, тому що земельні ділянки з приводу яких виник спір розташовуються в межах території Обухівського району, а не ліквідованого Києво-Святошинського.

Також зазначає, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки перешкоджає законній господарській діяльності апелянта.

На підставі викладеного в апеляційній скарзі, ТОВ «Нова Конча-Заспа Делюкс» просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

В порядку визначеному ст. 360 ЦПК України та в межах строку наданого Київським апеляційним судом відзив на апеляційну скаргу не надходив. Відсутність відзиву не перешкоджає перегляду рішення суду.

В судовому засіданні представник скаржника - адвокат Кондратенко К.В. підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Представник прокуратури прокурор Скляр Д.Ю. заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити оскаржувану ухвалу без змін.

Колегія суддів, заслухавши учасників справи, що з`явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, доходить висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, враховуючи таке.

Задовольняючи частково заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем було обґрунтовано наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, а застосування такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист його порушеного права та поновлення порушених прав та інтересів.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції враховуючи таке.

Згідно із ч.ч. 1 та 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені положеннями статті 150 ЦПК України та до них належать: накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; заборона вчиняти певні дії; встановлення обов`язку вчинити певні дії; заборона іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передача речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупинення митного оформлення товарів чи предметів; арешт морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; інші заходи, необхідні для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи за ним рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до п.п. 4,5,6 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

З урахуванням особливостей мети забезпечення позову, зазначені заходи забезпечення позову не перешкоджають подальшому провадженню в справі та мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Позивач обґрунтовував свій позов тим, що на підставі розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 30 вересня 2010 року №4063 «Про надання у власність земельних ділянок 13-ти громадянам України (згідно додатку) для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Ходосівської сільської ради», поряд з іншими, 4 громадянина отримали право власності на земельні ділянки загальною площею 8 га для ведення особистого селянського господарства, а саме: ОСОБА_1 отримав право власності на земельну ділянку загальною площею 2 га з кадастровим номером :03:001:0968; ОСОБА_2 отримала право власності на земельну ділянку загальною площею 2 га з кадастровим номером :03:001:0969; ОСОБА_3 отримала право власності на земельну ділянку загальною площею 2 га з кадастровим номером :03:001:0961; ОСОБА_4 отримав право власності на земельну ділянку загальною площею 2 га з кадастровим номером :03:001:0962.

В подальшому, на підставі вказаного розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 отримали державній акти на вказані земельні ділянки. Внаслідок укладення договорів купівлі-продажу вказані земельні ділянки перебувають у власності ТОВ «Нова Конча-Заспа Делюкс».

Прокурор у позові обґрунтовував, що відведення у власність вказаних земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства здійснено з грубими порушеннями вимог земельного та лісового законодавства, отже право держави на володіння спірними земельними ділянками підлягало захисту у спосіб повернення вказаних земельних ділянок державі в особі Київської обласної державної адміністрації.

Таким чином, із позову вбачається, що між сторонами реально виник спір щодо усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельними ділянками, шляхом їх повернення. Враховуючи обставини справи, суд першої інстанції обґрунтовано погодився із доводами позивача про те, що спірні земельні ділянки можуть бути відчужені ТОВ «Нова Конча-Заспа Делюкс», а тому у випадку задоволення позову, виконання рішення суду в частині повернення земельних ділянок може бути ускладнене.

Таким чином, що судом першої інстанції було правильно враховано всі ризики та дійшов вірного висновку, що доцільним є вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказані земельні ділянки.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині обмеження оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції прав ТОВ «Нова Конча-Заспа Делюкс» на користування земельними ділянками і здійснення господарської діяльності на них, то вони колегією суддів оцінюються критично, оскільки суд першої інстанції не обмежив скаржника у праві користування земельними ділянками, оскільки у задоволенні заяви прокурора про обрання такого заходу забезпечення позову як заборона проводити на земельних ділянках будь-яких робіт було відмовлено.

Щодо доводів ТОВ «Нова Конча-Заспа Делюкс» порушення підсудності під час постановлення ухвали суду, то з цими доводами суд апеляційної інстанції також не погоджується, оскільки ЦПК України не передбачено можливості оскаржити ухвалу про забезпечення позову з підстав порушення правил юрисдикції.

Аналогічний висновок міститься в ухвалі Велика Палата Верховного Суду від 04 лютого 2019 року у справі № 658/2197/18 (провадження № 14-9цс19).

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявним в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку про відсутність обґрунтованих правових підстав для скасування оскаржуваної ухвали, яка постановлена з дотриманням норм процесуального права, з підстав, що зазначені в апеляційній скарзі, таким чином апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст.149, 150, 367, 369, 374, 375 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Конча-Заспа Делюкс» залишити без задоволення.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 січня 2022 року про забезпечення позову у даній справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 грудня 2022 року.

Суддя-доповідач

Судді: