Справа № 175/5067/21
Провадження № 2/175/278/22
УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви

01 серпня 2022 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Заборського В.О., за участю секретаря судового засідання Бабко-Малої В.В., розглянувши заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 про захист прав споживачів, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляді у Дніпропетровському районному суді Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_2 про визнання Договору-квитанції №69270 від 18.08.2020 року, номер бірки Речі 772, укладеного між позивачем і відповідачем недійсним на підставі ч. 6 ст. 19 Закону України №1023-ХІІ, ст. 230 ЦК України, а послугу такою, що не надана на підставі ч. 4 ст. 212 ЦК України; зобов`язання відповідачанегайно, але не пізніше 7 днів з дня оголошення судового рішення повернути позивачу зіпсований відповідачем виріб куртку чоловічу бренду «GALLOTTI» класу PREMIUM з утепленням, бірка речі 772, який перебуває у відповідача з 18.08.2020 року. Зобов`язати відповідача негайно, але не пізніше 7 днів з дня оголошення судового рішення відшкодувати позивачу збиток у розмірі 5496,00 грн. на підставі ст. 22,230 ЦК України. Зобов`язати відповідача негайно, але не пізніше 7 днів з дня оголошення судового рішення сплатити пеню у розмірі 5238,00 грн. за період 459 днів з 28.08.2020 року по 29.11.2021 року прострочення виконання обов`язків відповідачем по Договору-квитанції №69270 від 18.08.2020 року, номер бірки речі 772, на підставі ч. 5 ст. 10 Закону України №1023-ХІІ. Зобов`язати відповідача негайно, але не пізніше 7 днів з дня оголошення судового рішення відшкодувати позивачу моральну шкоду у розмірі 5238,00 грн. на підставі ст. 23, 230 ЦК України. Накласти штраф на відповідача у розмірі 3880,00 грн. за відмову в діях у реалізації прав позивача як споживача у розумні строки і у додаткові строки на підставі п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 23 Закону України №1023-ХІІ. Накласти штраф на відповідача у розмірі 3880,00 грн. за порушення умов Договору-квитанції №69270 від 18.08.2020 року, номер бірки речі 772, на підставі п. 11 ч. 1, ч. 2 ст. 23 Закону України №1023-ХІІ.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.05.2022 року справу на розгляд передано судді Заборському В.О..

Ухвалою судді від 01.06.2022 року справу прийнято до свого провадження та призначено судове засідання на 12.07.2022 року.

У зв`язку із неявкою 12.07.2022 року в судове засідання учасників розгляду справи судове засідання відкладено до 01.08.2022 року.

01.08.2022 року позивач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_2 подали заяви про відвід судді з підстав передбачених п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України на обґрунтування яких зазначили: суддею не перевірені обставини вказані в Протоколі судового засідання від 12.07.2022 року і Довідці до протоколу щодо належного повідомлення сторін про дату і час судового розгляду; не забезпечено вручення копії позовної заяви відповідачу ОСОБА_3 станом на 12.07.2022 року; отримана позивачкою 23.07.2022 року судова повістка на 01.08.2022 року є недостовірним документом, так як в ній не зазначено всю інформацію, що передбачено ст. 129 ЦПК України, а крім того дата відкладення судового засідання на 01.08.2022 року не ухвалена судовим рішенням іменем України; в ухвалі від 01.06.2022 року про відкриття провадження у справі не визначено порядку оскарження, що передбачено п.п. б п. 4 ч. 1 ст. 260 ЦПК України; в протоколі автоматизованого розподілу справи №175/5067/21 між суддями від 27.05.2022 року зазначені завідомо неправдиві відомості про причини, з яких судді Новік Л.М. та Васюченко О.Г. не брали участі у розподілі справи, зокрема вказано що вони раніше слухали справу, а не з підстав заявлених ними самовідводів, а суддя Заборський В.О. станом на 25.07.2022 року не відновив в порядку ч. 1 ст. 262, 269 ЦПК України процесуальний правовий порядок порушений апаратом Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області та не виправив завідомо неправдиві відомості в протоколі перерозподілу справи. Крім вищезазначених підстав для відводу судді третя особа ОСОБА_2 вказав, що в резолютивній частині ухвали від 01.06.2022 року про відкриття провадження, в порушення ч. 2 ст. 3 Конституції України, суддею не утверджені процесуальні права третьої особи, а саме зміст, обсяг і строки їх реалізації щодо надання пояснень відносно позову, відзиву, порядок реалізації права на звернення із самостійними вимогами та порядок оскарження ухвали.

Згідно частини 2 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Абзацом 2 ч. 3 ст. 40 ЦПК України визначено, що якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Перевіривши доводи заяв про відвід вважаю, що вони не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Підстави для відводу (самовідводу) визначені ст. 36 ЦПК України.

Згідно п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Перевіривши доводи заяв про відвід вважаю, що відводи є необґрунтованими, оскільки наведені позивачем ОСОБА_1 та третьою особою ОСОБА_2 обставини не можуть бути підставою для відводу, відповідно до ст. 36 ЦПК України, а наведені мотиви відводу не свідчать про упередженість або необ`єктивність судді при розгляді даної справи.

У справі «Rustavi 2 Broadcasting Company Ltd та інші проти Грузії» (заява № 16812/17) ЄСПЛ висловився про те, що безпідставні звинувачення суддів в упередженості та скарги на них до дисциплінарних органів можуть бути оцінені як спроби паралізувати здійснення правосуддя, та зрештою зіграти проти самих скаржників.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 39 ЦПК України встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Отже, виходячи зі змісту ч. 4 ст.39 ЦПК України, заявники заявляючи відвід на підставі п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України зобов`язані надати докази щодо наявності обставин, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Зазначені в заявах обставини свідчать лише про незгоду позивача та третьої особи з процесуальними діями та рішеннями судді Заборського В.О., будь-які процесуальні права учасників справи порушені не були, так як вони визначені законом та реалізовуються не залежно від зазначення про них в судовому рішенні.

Доказів, які б свідчили про неупередженість або необ`єктивність судді Заборського В.О. до заяв про відвід не додано, а тому зазначені в заявах про відвід доводи визнаються безпідставними.

Керуючись ст. 36,37,40,252,253 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 та третьої особи ОСОБА_2 про відвід судді Заборського В.О. в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 про захист прав споживачів, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Суддя В.О. Заборський