Провадження № 2/752/3312/22
Заочне Р І Ш Е Н Н Я
04 липня 2022 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Плахотнюк К.Г.
за участі секретаря судового засідання Сітайла В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,
16.08.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що він є власником квартири АДРЕСА_1 . На житловій площі, належної йому на праві приватної власності квартири зареєстровано місце проживання відповідачів: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , котрі фактично не проживають у належній йому на праві власності квартирі вже більше 17 років. Підставою для реєстрації відповідачів у належній йому квартирі було реєстрація його шлюбу з їх матір`ю ОСОБА_6 .. У квітні 2004 року його на той час дружина ОСОБА_6 разом зі своїми джітьми почала проживати у своєї матері за адресою - АДРЕСА_2 . При цьому вона забрала з квартири всі свої речі та речі дітей, до квартири більше не поверталися. Офіційно його шлюб з ОСОБА_6 було розірвано 27 листопада 2007 року. Діти ОСОБА_4 та ОСОБА_4 були ним усиновленні, він не є їх біологічним батьком. Факт реєстрації відповідачів на житловій площі зазначеної квартири створює для нього перешкоди у вільному володінні, користуванні та розпорядженні майном, у зв`язку з чим просив визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 такими, що втратили право користування належним йому на праві приватної власності житловим приміщенням за адресою - АДРЕСА_3 .
21.09.2021 року, після усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням, було відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
У судовому засіданні 04.07.2022 року сторони у справі відсутні.
Позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі.
Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про перебування у провадженні суду зазначеної справи правом подачі відзиву на позов не скористалися, з будь-якими клопотаннями до суду не зверталися.
З огляду на викладене, суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у порядку, передбаченому правилами статті 280 ЦПК України. .
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню.
Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 , що підтверджено свідоцтвом про право власності на житло, виданим 19 січня 2001 року державною адміністрацією Московського району міста Києва (а.с.11)..
За даними Реєстру територіальної громади міста Києва про зареєстрованих осіб за адресою - - АДРЕСА_3 , витяг №63445544 від 10.06.2021 року на зазначеній житловій площі квартири зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 (а.с.10).
За правилами ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а ст. 317 цього ж Кодексу передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.
Звертаючись до суду з позовом, позивач стверджував, що відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 на житловій площі належної останньому на праві приватної власності квартири не проживають фактично з квітня 2004 року.
Зазгачені позивачем підстави для позову підтверджуються актами про непроживання, складеними 22 лютого 2007 року та 04 червня 2021 року (а.с.12,13).
Зазначені позивачем обставини, як підстави позову та докази на їх підтвердження не можуть бути перевірені судом через відсутність у судовому засіданні відповідачів.
Зважаючи на те, що відповідачі у справі не проживають у спірній квартирі без поважних на те причин більше одного року, витрат по утриманню спірного житлового приміщення не несуть, останні не є членами сім`ї позивача, відповідно суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявлених ОСОБА_1 позовних вимог про визнання ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 таким , що втратив право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_3 , шляхом зняття їх з реєстрації.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 316,317,319,321,325,405 ЦК України, ст.ст.4,6,23,27,49,76,141,259,263,288 ЦПК України, суд -
позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою - АДРЕСА_3 , шляхом зняття з реєстрації за адресою - АДРЕСА_3 .
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою - АДРЕСА_3 , шляхом зняття з реєстрації за адресою - АДРЕСА_3 .
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою - АДРЕСА_3 , шляхом зняття з реєстрації за адресою - АДРЕСА_3 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя К.Г. Плахотнюк