Справа №: 343/1586/22
Провадження №: 2/0343/546/22
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

04 листопада 2022 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Тураша В. А.,

секретаря Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду в м.Долина справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивачка просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача, ОСОБА_2 ,на її , ОСОБА_1 , користь, аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі по 2500,00 грн, на кожну дитину, які стягувати щомісячно, з урахуванням індексації, починаючи стягнення з моменту пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

Свої вимоги мотивує тим, що 22 вересня 2005 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 , який був зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції, Івано-Франківської області.

Від шлюбі у них народилося двоє дітей: син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з нею.

З березня 2021 року вони разом не проживають і відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому вона вимушена звертатись в суд із заявою про стягнення аліментів.

На даний час діти проживають разом з нею, і знаходиться на повному її утриманні та вихованні.

Вона самостійно, власними силами, намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати неповнолітніх дітей, а також виконувати всі інші обов`язки, покладені на неї законом та необхідні для належного їх утримання.

Натомість відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку щодо утримання дітей. Це зокрема виявилося у відсутності з його боку будь-якого матеріального (грошового) утримання її дітей, а також у тому, що чоловік жодним чином не приймає участі у вихованні дітей та не виконує жоден із тих обов`язків, які покладені на нього законом як на батька.

Аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей не має.

Наскільки їй відомо, відповідач працює за кордоном, є фізично здоровим і працездатним.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, зіславшись на викладені в позовній заяві обставини. Просила позов задоволити. Не заперечила щодо заочного розгляду даної справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому Законом порядку, про що свідчить оголошення на офіційному сайті Долинського районного суду про виклик в судове засідання (а.с.20, 21). Рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, скеровані за адресою, вказаною в позовній заяві, повернулися до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.14-15, 23-24). Відзиву на позовну заяву відповідачем не подано.

Враховуючи те, що відповідачем ОСОБА_2 , у встановлений Законом строк відзиву на позовну заяву до суду не подано, суд, відповідно до положень ст.280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних для вирішення спору. Позов підлягає до задоволення виходячи з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції , передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ст.183 СК України визначено, що у випадку, коли платник аліментів має нерегулярний дохід, частину доходу отримує в натурі, або за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

У відповідності до вимог ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень , крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі з 22 вересня 2005 року перебувають у шлюбі (копія свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 22.09.2005 а.с.3), і за час спільного проживання у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 а.с.4) та донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 а.с.5), які проживають разом з позивачкою.

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні

стосунки, вони проживають окремо, діти сторін по справі проживають разом з матір`ю та перебувають на її утриманні. Відповідач на даний час офіційно не працює, перебуває за межами України.

Позивачка у відповідності до ч.3 ст.181 СК України скористалася своїм правом, звернувшись із позовом про стягнення аліментів, шляхом їх присудження у твердій грошовій сумі.

Крім того, Закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивачка бажає скористатися такою можливістю.

Відповідно до положень ст.141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.

Таким чином, суд приходить до переконання, що оскільки утримання неповнолітніх дітей є обов`язком батьків, а відповідач ОСОБА_2 добровільно не надає в достатній мірі матеріальну допомогу, хоча може її надавати, позов ОСОБА_1 про стягнення аліментів підлягає до задоволення.

Визначаючи розмір аліментів судом враховується матеріальне становище позивачки ОСОБА_1 , стан здоров`я неповнолітніх дітей, матеріальне становище відповідача ОСОБА_2 , те, що він працює за межами України, відсутність у нього інших утриманців, яких він зобов`язаний утримувати у відповідності до вимог Закону, а також інші обставини, що мають істотне значення для вирішення спору, та приходить до висновку, що з урахуванням положень статті 182 СК України щодо встановлення мінімального розміру аліментів відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», з відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 2500,00 гривень, на кожну дитину щомісячно.

Окрім цього, позивачка при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому, враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 992,40 грн.

На підставі ст. ст. 180-182, 184 СК Ураїни, керуючись статтями 141, 206, 247, 258, 259, 263-265, 268, 280-282, 430 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі задоволити.

Проводити стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 коп., на кожну дитину щомісячно.

Визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнення аліментів розпочати з 23 вересня 2022 року і проводити до повноліття дітей.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 992,40 гривень судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , жителька АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , житель АДРЕСА_2 .

Суддя Долинського районного суду В. А. Тураш