Провадження № 2/344/1296/22
У Х В А Л А

14 червня 2022 року місто Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Мелещенко Л.В.

секретаря судового засідання Дементьєвої А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В :

01 грудня 2021 року позивач ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності на нерухоме майно.

Ухвалою суду від 02 грудня 2021 року позовну заяву залишено без руху.

17 грудня 2021 року позивачем усунуто недоліки.

Ухвалою суду від 21 грудня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 27 квітня 2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

14 червня 2022 року до суду надійшла заява від представника позивача адвоката Масюка В.В. про зупинення провадження у справі у зв`язку зі смертю позивача ОСОБА_1 та надано актовий запис про смерть №1427 від 10 червня 2022 року, згідно якого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла у віці 54 років ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Представник позивача у судове засідання не прибув, але подав до суду заяву про розгляд заяви про зупинення провадження у справі без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про день та час слухання справи повідомлялася належним чином.

Суд, вивчивши матеріали справи, виходить з наступного.

Стаття 255 Цивільного процесуального кодексу України визначає підстави закриття провадження у справі.

Так, згідно частини першої статті 255 Цивільного процесуального кодексу України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: 1) справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства; 2) відсутній предмет спору; 3) набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами; 4) позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом; 5) сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом; 6) суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 186 цього Кодексу; 7) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва; 8) після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Відповідно до частини першої статті 48 Цивільного процесуального кодексу України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Стаття 46 Цивільного процесуального кодексу України встановлює, що здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Згідно частини першої статті 47 Цивільного процесуального кодексу України, здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Відповідно до частини четвертої статті 25 Цивільного кодексу України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

У відповідності до статті 55 Цивільного процесуального кодексу України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

За даними копії актового запису про смерть № 1427 від 10 червня 2022 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є позивачем у даній справі, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності на нерухоме майно спір між сторонами виник з приводу нерухомого майна.

У статті 1216 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Стаття 1219 Цивільного процесуального кодексу України визначає права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини

Так, не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Процесуальне правонаступництво у спадкових спорах ґрунтується також на нормах статті 1276 Цивільного кодексу України, згідно з якою якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

З указаного вбачається, що право на спадкування не відноситься до тих прав, які в силу статті 1219 Цивільного кодексу України є особистими і відносно яких правонаступництво недопустиме, оскільки здійснення цього права не пов`язано з певною особою, а тому може здійснюватися і спадкоємцями цієї особи на передбачених законом умовах.

В той же час, частина перша статті 1268 Цивільного кодексу України встановлює, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною першою статті 1270 Цивільного кодексу України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

При цьому часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу), що передбачено у частині другій статті 1220 Цивільного кодексу України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 251 Цивільного процесуального кодексу України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Суд вважає, що у разі смерті позивача суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України, з`ясувати всі обставини, що мають значення для справи, зокрема, коло осіб, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_1 , у разі їх наявності, та вирішити питання щодо можливості залучення до справи правонаступників позивача в порядку, визначеному статтею 55 Цивільного процесуального кодексу України.

Таким чином, оскільки спірні правовідносини допускають правонаступництво, суд вважає за необхідне цивільну справу зупинити на підставі пункту 1 частини першої статті 251 Цивільного процесуального кодексу України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 11, 12, 55, 251, 258-261, 353, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності на нерухоме майно - зупинити до залучення до участі у справі правонаступників ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зобов`язати Першу Івано-Франківську державну нотаріальну контору після закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини на адресу суду подати інформацію про коло спадкоємців померлої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також іншу інформацію, яка має значення для розгляду справи, а саме: факт посвідчення можливого заповіту, подання заяв про прийняття та відмови від спадщини після померлої ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею в порядку, передбаченому частиною другою статті 261 Цивільного процесуального кодексу України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Мелещенко Л.В.