Справа №155/30/22
Провадження №2/155/152/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2022 м. Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Сметани В.М.,

при секретарі судового засідання Воронюк Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «ВОЛИНЬГАЗ», до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості

УСТАНОВИВ:

АТ «Операторгазорозподільної системи «ВОЛИНЬГАЗ» 29 грудня 2021 року звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за розподіл природного газу.

Свої вимоги обґрунтуває тим, що між Акціонерним товариством «Оператор газорозподільних систем «ВОЛИНЬГАЗ» та ОСОБА_1 діють відносини щодо розподілу природного газу, які регулюються Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2494.

Вказує, що споживач не виконав взяті на себе зобов`язання по своєчасному розрахунку за послуги з розподілу природного газу, та за період з січня 2020 року до грудня 2021 року (включно) допустив заборгованість перед АТ «Волиньгаз» за надану послугу в загальній сумі 6122 гривень 10 копійок.

Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу в сумі 6122,10 гривень та судовий збір в розмірі 2270,00 гривень.

Ухвалою судді від 31 січня 2022 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

На адресу суду, 09 лютого 2022 року надійшло від відповідача відзив на позовну заяву, в якій зазначила, що позивач до позовної заяви не долучив документи, докази, що засвідчують укладення з нею будь якого правочину, в результаті якого виникли б обов`язки перед позивачем по сплаті послуг за розподіл газу. Враховуючи зазначене, просить відмовити в задоволені позову.

Представником позивача 09 березня 2022 року подано на адресу суду відповідь на відзив, в якому зазначав, що фактом приєднання відповідача до умов типового договору розподілу природнього газу є споживання останню природнього газу, а тому твердження відповідача про відсутність договірних зобов`язань перед АТ «Волиньгаз» є безпідставне.

В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву, в якій він просить розгляд справи проводити без його участі, просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, зокрема через засоби телефонного зв`язку, номер телефону якого відповідач повідомила суду особисто.

Враховуючи, що відповідачу достовірно відомо про те що судом розглядається дана цивільна справа, про час та місце неодноразово остання повідомлялась належним чином, про причини неявки до суду не повідомила, суд вважає за можливим здійснювати розгляд справи у відсутності відповідача.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно зі ст.11 ЦК України, цивільні права і обов`язки виникають з дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства. Підставами для виникнення цивільних прав і обов`язків, крім договору, можуть бути і інші юридичні факти (наприклад, фактичне надання житлово-комунальних послуг). Цивільні права і обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства, органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Статтею 12 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що між сторонами виникли та існують правовідносини, що регулюються ст. ст.526, 527 ЦК України.

Взаємовідносини між газопостачальником, газорозподільним підприємством, газотранспортним підприємством та споживачами природного газу регулюються Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРМ), затвердженим Постановою національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) № 2 494 від 30.09.15 р., зареєстрованим в МЮ України 06.11.15 р. за № 1 379/2 782; Правилами постачання природного газу (далі - Правила), затвердженими Постановою НКРЕКП № 2 496 від 30.09.15 р., Кодексом газотранспортної системи, затвердженим Постановою НКРЕКП № 2 493 від 30.09.15 р. (далі - Кодекс ГТС), та іншими нормативно - правовими актами України.

Згідно з пунктом 4 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному вебсайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

На письмову вимогу споживача Оператор ГРМ зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дати отримання такого письмового звернення надати споживачу підписану уповноваженою особою Оператора ГРМ письмову форму договору розподілу природного газу.

Пунктом 7 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Згідно з довідкою від 08 листопада 2021 року, по особовому рахунку № НОМЕР_1 , за газовий рік 01 жовтень 2018 року по 30 вересня 2019 року, споживачем ОСОБА_1 спожито 2248, 59 м3 об`єму газу. (а.с.15).

Довідкою від 08 листопада 2021 року, стверджується,що по особовому рахунку № НОМЕР_1 , за газовий рік 01 жовтень 2019 року по 30 вересня 2020 року, споживачем ОСОБА_1 спожито 1896 м3 об`єму газу. (а.с.16).

Згідно з фінансовим станом від 09 грудня 2022 року абонента ОСОБА_1 , за період січень 2020 року по грудень 2021 року наявна заборгованість в 6122,10 гривні. (а.с.13).

Відповідно до п.1.2. та п.1.3 Типового договору про розподіл природного газу затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2498, умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2494 (далі - Кодекс газорозподільних систем). Цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Відповідно до ст.40 ЗУ «Про ринок природного газу», передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації підчас укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним.

Згідно з положеннями ст.1 ЗУ «Про ринок природного газу»: п.17 ч.1 оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників); п.23 ч.1 побутовий споживач - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність; п.35 ч.1 розподіл природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Разом з тим, відповідач, являючись споживачем в розумінні Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Кодексу ГРМ не здійснив жодної оплати з січня 2020 року по грудень 2021 рік за отриманні ним послуги від позивача, у зв`язку з чим у відповідача станом на 09 грудня 2021 року виникла та існує перед позивачем заборгованість, яка становить 6122,10 гривень.

Відповідно до постанови НКРЕКП від 30.09.2015р. № 2496, визначено, що постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України, шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Відповідач фактично проводив споживання природного газу (про що свідчить утворення у відповідача заборгованості перед заявником),що засвідчує факт згоди відповідача про приєднання до умов типового договору.

Відповідно до пункту 1 розділу 2 «Правил постачання природного газу» підставою для постачання природного газу споживачу є: наявність у споживача, об`єкт якого підключений до газорозподільної системи, договору розподілу природного газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та Оператором ГРМ, та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу.

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу 1 Кодексу ГРС договір розподілу природного газу правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким забезпечується фізична доставка природного газу, належного споживачу, та/або цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», послуги з постачання та розподілу природного газу віднесено до комунальних.

Пункт 5 частини 2 статті 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», встановив обов`язок споживачів оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Вказаний обов`язок відповідає зустрічному обов`язку виконавця, визначеному пункту 3 частини другої статті 21 цього Закону, підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Таким чином, наведеною вище нормою покладено обов`язок на споживача укласти підготовлений виконавцем договір про надання житлово-комунальних послуг, однак виключно за умови, що такий договір відповідає типовому договору.

Приписами ч.1 ст.525 ЦК України, встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання, відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 629 ЦК України, визначено, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.

В додатку 3 до Типового договору розподілу природного газу (пункт 1.3 розділу І) Інформаційний лис вказано, що у разі незгоди приєднуватися до Договору Споживач не має права використовувати природний газ із газорозподільної системи та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. З моменту приєднання до умов Договору (акцептування договору) споживач та Оператор ГРМ набувають всіх прав та обов`язків за Договором та несуть відповідальність за їх невиконання (неналежне виконання) згідно з умовами Договору та чинним законодавством України.

Відповідачем не надано суду належних та допустимий доказів, що вона відмовлялась від приєднання до типового договору щодо розподілу природнього газу шляхом подання відповідної заяви та/або не споживанням природного газу.

Згідно ч.1, 5-6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При вирішенні позовних вимог суд бере до уваги, що відповідачем відповідно до ст.81 ЦПК України, не подано суду належних та допустимих доказів про безпідставність заявлених позивачем вимог про стягнення боргу за розподіл природного газу.

Суд, приймаючи до уваги, наданий позивачем розрахунок, що відповідачем порушено умови типового договору про розподіл природного газу побутовим споживачам, несплату наявного розміру заборгованості та відсутності доказів їх спростування, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за розподіл природного газу за період з січня 2020 року по грудень 2021 (включно) у розмірі 6122,10 гривні.

Не знайшли підтвердження в судовому засіданні інші доводи відповідача, зазначені нею у відзиві на позовну заяву, а саме щодо відсутності повноважень у представника позивача, даний позов був надісланий до суду поштовим зв`язком 29 грудня 2021 року, а отже в межах строку повноважень представника позивача.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2270,00 гривень, у рахунок відшкодування сплаченого позивачем судового збору.

Керуючись ст.ст.509, 526 ЦК України, ст.ст.2, 4-5, 10-13, 76-81, 89, 141, 263-265, 279 ЦПК України, ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ЗУ «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу», суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» до ОСОБА_1 , про стягнення боргу за розподіл природного газу - задовольнити.

Стягнути ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» заборгованість за розподіл природного газу в розмірі 6122 (шість тисяч сто двадцять дві) гривні 10 копійок, (реквізити по оплаті заборгованості: , р/р. НОМЕР_2 в АБ «Ощадбанк», МФО 303398).

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 копійок судового збору, (реквізити по оплаті судового збору: , р/ НОМЕР_3 в АБ «Кліринговий дім», МФО 300647).

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Сторони у справі є:

Позивач: Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» (місцезнаходження: місто Луцьк, вулиця І.Франка, 12; );

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Дата складення повного тексту рішення - 13 червня 2022 року.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області В.М. Сметана