КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2-о/947/310/22
УХВАЛА

31.10.2022

Київський районний суд м. Одеси в складі головуючого - судді Калініченко Л.В., присяжних: Брітанова О.Б., Бацевич Л.В., розглянувши заяву представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід судді Калініченко Л.В., як головуючого по справі за заявою ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи - ОСОБА_3 , про усиновлення,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду міста Одеси на розгляді в порядку окремого провадження перебуває справа за заявою ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи - ОСОБА_3 , про усиновлення повнолітньої особи.

25.10.2022 року до суду надійшла заява від представника заявника про відвід судді Калініченко Л.В. по справі №947/18798/22, яка була передана головуючому судді після виходу з частини щорічної основної відпустки 31.10.2022 року.

Представник заявника в обґрунтування підстав для відводу судді посилається на те, що дії та рішення судді викликають в нього сумнів в її об`єктивності, що полягає ви наступному.

Так, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 вважає, що суддею в судовому засіданні 19.10.2022 року було допущено грубе порушення ст.9 ЦПК України та порушення суддівської етики, оскільки судом не було роз`яснено заявникові про мову судочинства, суддя не переконалась чи володіє заявник державною мовою, чи має він можливість надавати пояснення державною мовою або потребує перекладача, за наслідком чого висловивши, на пояснення заявника російською мовою, репліку: «Не розумію», порушила права заявника на користування рідною мовою.

ОСОБА_2 у заяві також зазначено, що посеред розгляду справи суддя висловила думку, що дійсною метою заявника та заінтересованої особи є не встановлення між ними правового зв`язку, як між батьком та сином, а ухилення ОСОБА_3 від загальної мобілізації, оскільки заявник є інвалідом.

Згідно з ч.7-8 ст.40 ЦПК України, питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

З урахуванням викладеного, судом було ухвалено провести розгляд заяви ОСОБА_2 про відвід судді в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши та вивчивши подану заяву та оглянувши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Стаття 36 ЦПК України передбачені підстави для відводу (самовідводу) судді, відповідно до яких суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

У відповідності до статті 37 ЦПК України, яка регулює недопустимість повторної участі судді в розгляді справи, суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Як вбачається із заяви про відвід, підставою для відводу судді є сумніви в об`єктивності судді, які полягають в незгоді представника заявника з діями суду під час проведення судового засідання 19.10.2022 року.

Стосовно доводів представника заявника про порушення суддею ст.9 ЦПК України та Правил суддівської етики, суд вважає безпідставними та необґрунтованими, виходячи з наступного.

Згідно статті 6 Конституції України, державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно зі ст. 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова. Держава забезпечує всебічний розвиток і функціонування української мови в усіх сферах суспільного життя на всій території України. Застосування мов в Україні гарантується Конституцією України та визначається законом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» від 25 квітня 2019 року, який набрав чинності через два місяці після його опублікування, єдиною державною (офіційною) мовою в Україні є українська мова. Статус української мови як єдиної державної мови зумовлений державотворчим самовизначенням української нації. Державний статус української мови є невіддільним елементом конституційного ладу України як унітарної держави. Статус української мови як єдиної державної мови в Україні визначається виключно Конституцією України. Порядок функціонування і застосування державної мови визначається виключно законом. Навмисне спотворення української мови в офіційних документах і текстах, зокрема навмисне застосування її з порушенням вимог українського правопису і стандартів державної мови, а також створення перешкод та обмежень у застосуванні української мови тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом. Статус української мови як єдиної державної мови передбачає обов`язковість її використання на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування, а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначені цим Законом. Українська мова як єдина державна мова виконує функції мови міжетнічного спілкування, є гарантією захисту прав людини для кожного українського громадянина незалежно від його етнічного походження, а також є фактором єдності і національної безпеки України.

Закон України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» регулює функціонування і застосування української мови як державної у сферах суспільного життя, визначених цим Законом, на всій території України. Дія цього Закону не поширюється на сферу приватного спілкування та здійснення релігійних обрядів. (ст.2 Закону) .

Згідно п. 16 ч. 1 ст.9 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», володіти державною мовою та застосовувати її під час виконання службових обов`язків зобов`язані: посадові та службові особи підприємств, установ і організацій державної і комунальної форм власності, не визначені в підпунктах 1-15 частини першої цієї статті, крім осіб, які не є громадянами України.

Згідно положень ст.14 Закону, у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою. У судовому процесі може застосовуватися інша мова, ніж державна, у порядку, визначеному процесуальними кодексами України та Законом України "Про судоустрій і статус суддів".

У відповідності до ст. 9 ЦПК України та ч. 1ст. 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», цивільне судочинство і діловодство в судах України провадиться державною мовою.

Відповідно до положень ч. 2-4 ст.9 ЦПК України, суди забезпечують рівність прав учасників судового процесу за мовною ознакою. Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право учасникам судового процесу на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють. Учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

Приймаючи вищевикладені вимоги законодавства, суд наголошує, що судочинство в Україні провадиться лише державною мовою, якою є Українська, за наслідком чого, судом в судовому засіданні 19.10.2022 року судочинство здійснювалось саме державною мовою України, про що також було наголошено заявникові під час надання ОСОБА_1 пояснень по справі російською мовою, що відображено на четвертій хвилині технічного засобу фіксування судового засідання призначеного на 19.10.2022 року.

Суд звертає увагу, що до початку надання пояснень заявником по справі, ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердив, що ознайомився і йому зрозумілі права та обов`язки учасника справи у відповідності до ст. ст. 43 і 49 ЦПК України, про що свідчить підпис ОСОБА_1 на відповідній письмові пам`ятці, наявній в матеріалах справи, яка викладена саме державною мовою України.

Також, до початку надання пояснень, ОСОБА_1 в судовому засіданні 19.10.2022 року, яке проводилось державною мовою, не заявлялось жодних клопотань чи заяв стосовно використання ним в судовому процесі іноземної мови та наданні часу для отримання послуг перекладача, враховуючи надання ним відповідей на українській мові та встановивши, що заявник є громадянином України.

Одночасно судом приймається, що у відповідності до висновків Конституційного Суду викладених у рішенні від 14.07.2021 року по справі № 1-р/2021, володіти українською мовою як мовою свого громадянства - обов`язок кожного громадянина України. При цьому кожен громадянин України є вільним у виборі мови або мов для приватного спілкування. Вільне опанування всіма громадянами України мовою свого громадянства є, як підтверджує багатовіковий досвід держав світу, запорукою єдності й стабільності суспільства, міжетнічної злагоди в ньому, ефективного функціонування держави, позитивного її сприйняття власними громадянами й міжнародною спільнотою як повновартісного й демократичного суб`єкта.

Разом з тим, суд звертає увагу, що у відповідності до вимог статті 9 ЦПК України, судом було забезпечене гарантування ОСОБА_1. його прав на використання в судовому процесі мови, якою він володіє, що підтверджується поясненнями наданими ОСОБА_1 в судовому засіданні не державною мовою, які зафіксовані на технічному засобі фіксування судового засідання призначеного на 19.10.2022 року.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає безпідставними звинувачення представника заявника про порушення суддею Калініченко Л.В. вимог ст. 9 ЦПК України та Кодексу суддівської етики, одночасно приймаючи, що у відповідності до ч.4 ст.12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Крім того, суд зазначає, що предметом розгляду в цій справі є усиновлення повнолітньої особи, що регламентовано Главою 18 Розділу ІV Сімейного Кодексу України.

Усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу (ст. 207 СК України).

Статтею 208 СК України передбачено, що суд може постановити рішення про усиновлення повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування, у виняткових випадках.

У Постанові Пленуму Верховного Суду Україні від 30.03.2007 року за №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 20 наголошено судам, що вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення.

Отже, приймаючи предмет розгляду зазначеної заяви, вимоги чинного законодавства, з метою встановлення виняткових підстав, що зумовили звернення заявника до суду з цією заявою, судом в судовому засіданні 19.10.2022 року здійснювались процесуальні дії з метою встановлення мети і дійсних намірів заявника на усиновлення повнолітньої особи, що узгоджується з завданнями та основними засадами цивільного судочинства проголошеними у статті 2 ЦПК України.

За наслідком чого, висловлені пояснення представника заявника на підтвердження наявності у діях суду ознак необ`єктивності, що пов`язано з діями суду задля встановлення мети усиновлення заявником повнолітньої особи, є необґрунтованими і голослівними.

Приймаючи вищевикладене, суд вважає зазначені представником заявника у заяві підстави на підтвердження наявності сумнівів в об`єктивності судді, необґрунтованими, зайво емоційними та безпідставними.

Будь-яких інших підстав, які викликали б сумнів в об`єктивності та неупередженості судді не встановлено.

Відповідно до ч.3 ст.40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

З огляду на те, що відповідно до ст. 36 ЦПК України, заявлений відвід є необґрунтованим, надійшов за три робочі дня до наступного судового засідання по справі, та з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду заяви представника заявника про відвід судді, суд вважає, що заяву слід передати до канцелярії Київського районного суду м. Одеси для визначення в порядку ч.1 ст.33 ЦПК України судді, який буде вирішувати питання про відвід судді Калініченко Л.В.

Керуючись ст.ст. 36, 39-41 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати заяву представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід судді Калініченко Л.В., як головуючого по справі за заявою ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи - ОСОБА_3 , про усиновлення - необґрунтованою.

Заяву представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід судді Калініченко Л.В., як головуючого по справі №947/18798/22 за заявою ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи - ОСОБА_3 , про усиновлення, передати до канцелярії Київського районного суду м. Одеси для визначення в порядку ч.1 ст. 33 ЦПК України судді, який буде вирішувати питання про відвід судді Калініченко Л.В.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Калініченко Л. В.

Присяжні