Справа № 716/1344/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.10.2022 року місто Заставна

Заставнівський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді Вайновської О.Є.,

секретаря судового засідання Якимик К.В.,

за участі відповідачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 09.09.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Заставнівського районного управління юстиції Чернівецької області за актовим записом №80, посилаючись на припинення шлюбних відносин з відповідачкою з підстав різних поглядів на сімейне життя, втрати почуттів, притаманних подружжю. Майнового спору та спору щодо місця проживання дітей не мають. Просив суд розірвати шлюб.

Ухвалою судді Заставнівського районного суду Чернівецької області від 03.10.2022 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов підтримав.

Відповідачка в судовому засіданні позов визнала, просила суд розірвати шлюб.

Заслухавши відповідачку, думку неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Так, судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09.09.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Заставнівського районного управління юстиції Чернівецької області за актовим записом №80.

Позивач та відповідачка є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження, виданими ВРАЦС Заставніського РУЮ від 09.09.2008 року, актовий запис №74, ВДРАЦС реєстраційної служби Заставніського РУЮ у Чернівецькій області від 16.01.2015 року, актовий запис №06, відповідно.

За змістом ст.ст.104, 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України).

Відповідно до ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи викладене, а саме що позивач наполягав на розірванні шлюбу, а відповідачка не заперечувала проти його розірвання, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, не відповідає їх волі, а отже шлюб підлягає розірванню.

Крім того, в позовній заяві позивач зазначив про відсутність спору з відповідачкою щодо визначення місця проживання дітей після розірвання шлюбу разом з ним.

За відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.

В судовому засіданні відповідачка підтвердила, що спору між нею та чоловіком щодо місця проживання дітей після розірвання шлюбу не має. Діти залишаються проживати разом із батьком в місці їх постійного проживання.

Також під час розгляду справи, суд заслухав думку неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка пояснила, що обізнана про те, що батьки розлучаються і за її згодою, вона, разом із своєю малолітньою сестрою ОСОБА_5 , 2015 року народження, залишаються проживати разом із батьком.

Відповідно до ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою, якщо батьки проживають окремо.

Вказана норма узгоджується з положеннями ст.29 ЦК України, зокрема, її частиною другою, відповідно до якої фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання.

Таким чином, враховуючи що між батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , досягнуто згоди щодо визначення місця проживання дітей з батьком, неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час розгляду справи підтвердила свій вибір щодо проживання разом з батьком в місці їх постійного проживання після розлучення батьків, суд виходячи з досягнутої згоди та інтересів дітей, приймає рішення про залишення проживання дітей з батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.

За таких обставин, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 77, 81, 142, 259, 263-268, 354 ЦПК України, ст.ст.104, 105, 110, 112, 160 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 До ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 09 вересня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Заставнівського районного управління юстиції Чернівецької області за актовим записом №80 - розірвати.

Після розірвання шлюбу між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , залишити проживати неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.Є. Вайновська