Постанова

Іменем України

08 червня 2022 року

м. Київ

справа № 947/25597/19

провадження № 61-3768св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.

суддів: Воробйової І. А., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач -Товариство з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Транс»,

треті особи: Обслуговуючий кооператив «Набережний Квартал-Жаботинського», державний реєстратор Комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Одеської області Кушнерова Римма В`ячеславівна,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Петровою Альоною Миколаївною, на постанову Одеського апеляційного суду від 21 січня 2021 року у складі колегії суддів: Заїкіна А. П., Таварткіладзе О. М., Князюка О. В.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Транс» (далі - ТОВ «Олімпекс Транс»), треті особи: Обслуговуючий кооператив «Набережний Квартал-Жаботинського» (далі - ОК «Набережний Квартал-Жаботинського»), державний реєстратор Комунального підприємства (далі - КП) «Агенція державної реєстрації» Одеської області Кушнерова Р. В., про визнання майнових прав та скасування рішення про державну реєстрацію.

Позовна заява мотивована тим, що 17 жовтня 2014 року між ТОВ «Олімпекс Транс» та ОК «Набережний квартал-Жаботинського» був укладений договір про співпрацю № 14/10-17, предметом якого є спільна діяльність сторін, направлена на будівництво 2-секційного 22-поверхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими офісними приміщеннями і підземним паркінгом, що будуть побудовані на земельній ділянці загальною площею 4 775 кв. м, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі вищевказаного договору про співпрацю, ОК «Набережний квартал-Жаботинського», з метою фінансування будівництва житлового будинку, було укладено ряд договорів із пайовиками, зокрема з нею.

Так, між нею та ОК «Набережний Квартал-Жаботинського» було укладено договір про сплату внесків від 01 червня 2015 року № 15.01.1.051 (далі - договір 1), відповідно до якого вона повністю сплатила вартість об`єкта нерухомості шляхом оплати паю на рахунок ОК «Набережний Квартал-Жаботинського» у загальному розмірі 538 933,88 грн, внаслідок чого набула майнових прав на об`єкт нерухомості.

01 червня 2015 року між нею та ОК «Набережний Квартал-Жаботинського» було укладено договір № 15.01.2.052 про сплату пайових внесків, за умовами якого вона сплатила останньому 29 340 грн за нежитлове приміщення (комору).

Рішенням Господарського суду Одеської області від 01 серпня 2017року у справі № 916/3315/16 розірвано укладений між ТОВ «Олімпекс Транс» та ОК «Набережний Квартал-Жаботинського» договір про співпрацю від 17 жовтня 2014 року № 14/10-17 і ТОВ «Олімпекс Транс» не визнає її майнові права на вказане майно.

Зазначала, що право власності на об`єкт нерухомості, що побудований за рахунок її паю, було зареєстровано за ТОВ «Олімпекс Транс» на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 46603110 від 23 квітня 2019 року, прийняте державним реєстратором Комунал В.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 просила суд: визнати за нею майнові права на об`єкт нерухомого майна - квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, в об`єкті незавершеного будівництва 2-секційного багатоквартирного житлового будинку з підземним паркінгом, вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та даховою котельною (перша та друга черги будівництва), ОНМ №101; визнати за нею майнові права на нежитлове приміщення (комора) АДРЕСА_8 , в об`єкті незавершеного будівництва 2-секційного багатоквартирного житлового будинку з підземним паркінгом, вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та даховою котельною (перша та друга черги будівництва), ОНМ № 101; визнати протиправним і скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 46603110 від 23 квітня 2019 року, прийняте державним реєстратором КП «Агенція державної реєстрації», Одеська область, Кушнеровою Р. В.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2020 року у складі судді Петренка В. С. позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 майнові права на об`єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_4 в об`єкті незавершеного будівництва 2-секційного багатоквартирного житлового будинку з підземним паркінгом, вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та даховою котельною (перша та друга черги будівництва), ОНМ № 101.

Визнано за ОСОБА_1 майнові права на нежитлове приміщення (комора) АДРЕСА_8 , в об`єкті незавершеного будівництва 2-секційного багатоквартирного житлового будинку з підземним паркінгом, вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та даховою котельною (перша та друга черги будівництва), ОНМ № 101.

Визнано протиправним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23 квітня 2019 року з індексним номером № 46603110, прийняте державним реєстратором Комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Одеської області Кушнеровою Р. В.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оскільки позивач повністю сплатила вартість пайового внеску, а також, враховуючи ту обставину, що введення об`єкта будівництва в експлуатацію не відбулося у встановлені договором строки, оскільки ОК «Набережний Квартал-Жаботинського» вибуло із зобов`язання про співпрацю та припинило діяльність (ініційована справа про банкрутство), що унеможливлює виконання ним своїх зобов`язань за договором, єдиним способом захисту позивача є визнання за ними майнових прав на об`єкт нерухомості, що побудований за його кошти.

Короткий зміст судових рішень суду апеляційної інстанції

Постановою Одеського апеляційного суду від 21 січня 2021 року апеляційну скаргу ТОВ «Олімпекс Транс» задоволено.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що ОСОБА_1 обрала неефективний спосіб захисту своїх прав, оскільки вона перебуває у правовідносинах з ОК «Набережний Квартал-Жаботинського», що передбачено договором. Отже, вона має право звернутися до Господарського суду Київської області із заявою про визнання кредиторських вимог та має право отримати ту частину внесків до кооперативу, яку буде розподілено у відповідній справі з ліквідаційної маси.

ОСОБА_1 не позбавлена права звернутися до суду для задоволення своїх вимог щодо внесків, які було зараховано нею на рахунок ОК «Набережний Квартал-Жаботинського» за договорами від 01 червня 2015 року.

При цьому, ОСОБА_1 не має договірних відносин з ТОВ «Олімпекс Транс» щодо будівництва житлового будинку, вона не є стороною угоди про врегулювання відносин з легалізації, відновлення та завершення будівництва двосекційного 27-поверхового житлового будинку на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_3 від 07 листопада 2017 року, окремого договору з ТОВ «Олімпекс Транс» щодо фінансування закінчення будівництва також не укладала.

Додатковою постановою Одеського апеляційного суду від 22 лютого 2021 року клопотання ТОВ «Олімпекс Транс» про ухвалення додаткового судового рішення у справі задоволено.

Ухвалено додаткове судове рішення у справі.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Олімпекс Транс» судовий збір у розмірі 10 082,54 грн.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у січні 2021 року до Верховного Суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Петрова А. М., посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції скасувати та залишити в силі рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2020 року.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд дійшов помилкового висновку про те, що ОСОБА_1 не отримала майнові права на нерухомість за договором з ОК «Набережний Квартал-Жаботинського», оскільки суд неправильно визначився з характером спірних правовідносин. Предметом спору є визнання майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва, за який повністю сплачено кошти, а не права власності на квартиру та комору, тому висновки апеляційного суду не спростовують законність позовних вимог.

Вважає помилковими висновки суду про те, що ОК «Набережний Квартал-Жаботинського» не набуло майнові права для відчуження їх пайовикам, у зв`язку з розірванням у майбутньому договору співпраці з ТОВ «Олімпекс Транс», що суперечить положенням статті 653 ЦК України та правовим висновкам, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 916/667/18.

Вказує, що Верховний Суд неодноразово в аналогічних справах доходив висновку, що ефективним способом захисту є визнання майнових прав на об`єкт інвестування.

Відзив на касаційну скаргу учасники процесу до суду не подали.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 24 березня 2021 відкрито касаційне провадження у справі та витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.

15 квітня 2021 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 27 травня 2021 року справу призначено до розгляду.

Ухвалою Верховного Суду від 16 червня 2021 року касаційне провадження у цій справі зупинено до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 344/16879/15-ц за позовом ОСОБА_3 до Приватного підприємства «Екватор-ІФ», Товариства з обмеженою відповідальністю «Перко», третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Товариство з обмеженою відповідальністю «Інкомбуд», про визнання права власності на нерухоме майно, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Перко» на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 січня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 20 квітня 2017 року(провадження № 14-31цс20).

Ухвалою Верховного Суду від 25 травня 2022 року поновлено касаційне провадження у справі.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

10 липня 2008 року Одеською міською радою прийнято рішення № 3151-V «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання ТОВ «Олімпекс Транс» в оренду земельної ділянки, площею 0,4775 га, за адресою: АДРЕСА_1 для проектування та будівництва 2-х секційного 20-ти поверхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими офісними приміщеннями і підземним паркінгом.

Земельна ділянка надана у короткострокову оренду, терміном до IV кварталу 2009 року.

10 грудня 2008 року між Одеською міською радою та ТОВ «Олімпекс Транс» укладений договір оренди, який зареєстрований 23 березня 2009 року в Одеській регіональній філії ДП Центру ДЗК за №20.

13 серпня 2013 року між ТОВ «Олімпекс Транс» та Одеською міською радою укладено додатковий договір (угоду) про поновлення договору оренди землі. Відповідно до вказаного додаткового договору строк дії договору оренди земельної ділянки продовжено до 31 грудня 2015 року.

Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради замовнику будівництва - TOB «Олімпекс Транс» були видані містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки за № 01-06/119 від 10 жовтня 2013 року з намірами забудови: будівництво 2-х секційного 22-х поверхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими офісними приміщеннями та підземним паркінгом, адреса будівництва: АДРЕСА_1 .

02 грудня 2014 року Державна архітектурно-будівельна інспекція України надала Дозвіл на виконання будівельних робіт № ІУ 56 замовнику - ТОВ «Олімпекс Транс» та генеральному підряднику - ТОВ «Будівельна компанія «С.К.С» на будівництво 2-х секційного 22-х поверхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими офісними приміщеннями та підземним паркінгом, адреса будівництва: АДРЕСА_1 , вид будівництва - нове будівництво.

17 жовтня 2014 року між ТОВ «Олімпекс Транс» (сторона-1) та ОК «Набережний квартал-Жаботинського» (сторона-2) був укладений договір про співпрацю № 14/10-17, предметом якого є спільна діяльність сторін, направлена на будівництво 2-х секційного 22-х поверхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими офісними приміщеннями і підземним паркінгом, що будуть побудовані на земельній ділянці, загальною площею 4 775 кв. м, розташованій за адресою: АДРЕСА_1.

Вказаним договором передбачено порядок розподілу між сторонами приміщень (пункт 2). Фінансування будівництва здійснюється кооперативом (пункт 3). У випадку припинення договору кооператив зобов`язаний повернути товариству усю документацію та об`єкт незалежно від етапу будівництва. Компенсація за повернутий об`єкт здійснюється на підставі додаткової угоди (пункт 5).

Згідно з додатком № 4 до вказаного договору про співпрацю між сторонами проведено розподіл площ приміщень у житловому будинку. Квартира № 63 віднесена до ОК «Набережний квартал-Жаботинського».

З метою виконання вищезазначеного договору про співпрацю, 17 жовтня 2014 року ТОВ «Олімпекс Транс» видало на ім`я ОК «Набережний квартал-Жаботинського» довіреність, згідно з якою голова ОК «Набережний квартал-Жаботинського» має право вести від імені товариства справи в усіх органах державної влади незалежно від їх підпорядкування та форми власності з питань здійснення забудови земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , площею - 4 775 кв. м, з питань будівництва та введення в експлуатацію 2-х секційного 22-х поверхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими офісними приміщенням та підземних паркінгом. Для виконання вказаних повноважень голові ОК «Набережний квартал-Жаботинського» надані відповідні повноваження щодо звернення та співпраці з відповідними контролюючими територіальними органами архітектури, земельних ресурсів, отримання відповідних дозволів, підписання від імені товариства договорів на здійснення авторського та технічного нагляду, затвердження проекту будівництва, підписання від імені товариства заяв по прийняття побудованого об`єкту в експлуатацію та видачу сертифіката, заяв про присвоєння адреси побудованому об`єкту.

01 червня 2015 року між ОСОБА_1 та ОК «Набережний Квартал-Жаботинського» в особі представника Горюдкіна В. О. було укладено договір № 15.01.1.051 про сплату внесків у ОК «Набережний Квартал-Жаботинського».

Згідно з пунктом 1.1 договору ОК «Набережний Квартал-Жаботинського» зобов`язався організувати будівництво житлового будинку у АДРЕСА_1 за рахунок внесків учасника та внесків інших асоційованих членів ОК, здати його в експлуатацію, передати учаснику приміщення в об`єкті будівництва, обумовлене цим договором та всі документи, необхідні учаснику для реєстрації права власності на нього, а учасник зобов`язався сплатити ОК внески у розмірах та в порядку, встановлених даним Договором та додатками до нього, та має право отримати об`єкт нерухомості лише за умови повної сплати внеску, встановленого даним договором для учасника.

Відповідно до пункту 1.3 договору сторони домовились, що розмір внеску залежить від вартості будівництва одного квадратного метра площі Об`єкту нерухомості та остаточної загальної приведеної площі, яка фактично побудована.

Згідно з пунктом 1.4. договору внесок, який підлягає сплаті учасником, розподіляється наступним чином: пай - грошовий чи інший майновий поворотний внесок, який сплачує особа за будівництво об`єкту нерухомості. Розмір паю становить 98% від внеску, встановленого пунктом 1.3. договору та сплачується частинами згідно графіку, встановленого додатком 1 до цього договору.

Пунктом 1.5 цього договору встановлено, що Об`єкт нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_2.

З огляду на пункт 2.1 договору вартість будівництва одного квадратного метра загальної приведеної площі об`єкту нерухомості визначається ОК відповідно до проектно-кошторисної документації та договору підряду з підрядною організацією і на день укладання цього Договору складає 12 777 грн за один квадратний метр і може змінюватись у випадках передбачених цим Договором.

Згідно з додатком № 1 до договору сторони домовились, що на дату підписання цього порядку сплати внесків розмір внесків з врахуванням площі Об`єкту нерухомості згідно проекту та вартості будівництва одного квадратного метру становить 538 933,86 грн.

Пунктом 4.2.1 договору передбачено, що ОК зобов`язаний організувати будівництво Об`єкту будівництва та закінчити будівельно-монтажні роботи у строк до 3 кварталу 2016 року при умові дотримання Учасниками порядку та строків сплати внесків.

ОСОБА_1 внесені на рахунок ОК «Набережний квартал-Жаботинського» грошові кошти у розмірі 538 933,88 грн, про що свідчать банківські квитанції: № 23362 від 03 червня 2015 року; № 216123 від 22 липня 2015 року; № 45 від 24 вересня 2015 року, № 14 від 04 листопада 2015 року, № 60 від 20 січня 2016 року.

01 червня 2015 року між ОСОБА_1 та ОК «Набережний Квартал-Жаботинського» було укладено договір № 15.01.2.052 про сплату пайових внесків у ОК «Набережний Квартал-Жаботинського» , за умовами якого вона сплатила відповідачу 29 340 грн за нежитлове приміщення (комору), про що свідчить квитанція № 39213 від 04 червня 2015 року.

Згідно з пунктом 1.1 договору ОК зобов`язався організувати будівництво житлового будинку у АДРЕСА_1 за рахунок внесків Учасника та внесків інших асоційованих членів ОК, здати його в експлуатацію, передати Учаснику приміщення в Об`єкті будівництва, обумовлене цим Договором та всі документи, необхідні Учаснику для реєстрації права власності на нього, а Учасник зобов`язався сплатити ОК внески у розмірах та в порядку, встановлених даним Договором та додатками до нього, та має право отримати Об`єкт нерухомості лише за умови повної сплати внеску, встановленого даним договором для Учасника.

Відповідно до пункту 1.3 договору сторони домовились, що розмір внеску залежить від вартості будівництва одного квадратного метра площі об`єкту нерухомості та остаточної загальної приведеної площі, яка фактично побудована.

Згідно з пунктом 1.4. договору учасник здійснює оплату пайового внеску по спорудженню нежитлового приміщення (комори) згідно додатку № 2 до даного договору і може отримати його лише за умови оплати у розмірі 100 відсотків внеску.

Пунктом 1.5 договору встановлено, що об`єкт нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_8, загальна площа 3,26 кв. м, поверх 16.

З огляду на пункт 2.1 договору вартість будівництва одного квадратного метра загальної приведеної площі об`єкту нерухомості визначається ОК відповідно до проектно-кошторисної документації та договору підряду з підрядною організацією і на день укладання цього Договору складає 9 000 грн за один квадратний метр і може змінюватись у випадках передбачених цим Договором.

Згідно з додатком № 1 до договору про сплату внесків у ОК «Набережний Квартал-Жаботинського» сторони домовились, що Учасник сплачує пайовий внесок на розрахунковий рахунок ОК в сумі 28 753,20 грн.

Пунктом 4.2.1 вказаного договору передбачено, що ОК зобов`язаний організувати будівництво Об`єкту будівництва та закінчити будівельно-монтажні роботи у строк до 3 кварталу 2016 року при умові дотримання Учасниками порядку та строків сплати внесків.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 01 серпня 2017 року у справі № 916/3315/16 розірвано договір про співпрацю № 14/10-17 від 17 жовтня 2014 pоку, укладений між ТОВ «Олімпекс Транс» та ОК «Набережний квартал-Жаботинського».

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 02 листопада 2017 року рішення Господарського суду Одеської області від 01 серпня 2017 року у викладеній вище частині було залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13 червня 2018 року вказані судові рішення залишено без змін.

07 листопада 2017 року між товариством та пайовиками (асоційованими членами ОК «Набережний квартал-Жаботинського»), у присутності представників та у приміщенні Одеської міської ради, а також за їх безпосереднім сприянням, було укладено угоду про врегулювання відносин з легалізації, відновлення та завершення будівництва двосекційного двадцяти семи поверхового житлового будинку на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до п`ятого абзацу пункту 2.1.1. угоди, всі вказані суб`єкти визнали та встановили, що сторони та їх члени визнають майнові права ТОВ «Олімпекс Транс» на об`єкт будівництва, у тому числі право товариства укладати прямі договори про купівлю-продаж майнових прав, тобто договори, які в обов`язковому порядку укладаються між ТОВ «Олімпекс Транс», як замовником будівництва та власником об`єкту, та пайовиками і передбачають отримання (визнання за) пайовиками майнових прав.

Згідно з пунктом 2.1.1 даної угоди визнання ТОВ «Олімпекс Транс» прав пайовиків здійснюється за умови особистої присутності пайовика в момент підписання із товариством прямого договору купівлі-продажу майнових прав.

17 травня 2018 року між ТОВ «Олімпекс Транс» та Одеською міською радою було укладено додатковий договір (угоду) про поновлення договору оренди землі. Відповідно до вказаного додаткового договору строк дії договору оренди земельної ділянки продовжено до 17 травня 2023 року.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію речового права від 10 квітня 2019 року ТОВ «Олімпекс Транс» є правокористувачем квартирою АДРЕСА_7 , до моменту введення в експлуатацію або продажу майнових прав іншій особі з повною виплатою.

Постановою господарського суду Київської області від 12 березня 2020 року у справі № 911/1175/18 відкрито відносно ОК «Набережний Квартал-Жаботинського» ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Бершадського С. М.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 26 листопада 2020 року прийнято позовну заяву ОК «Набережний Квартал-Жаботинського» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Бершадського С. М. № 15-10/20 від 15 жовтня 2020 року (вхідний № 3046/20 від 16 жовтня 2020 року) про стягнення з ТОВ «Олімпекс Транс» 227 096 824,85 грн до розгляду та відкрито провадження щодо розгляду даної позовної заяви у відокремленому провадженні у межах справи № 911/1175/18 про банкрутство ОК «Набережний Квартал-Жаботинського».

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник вказує неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування апеляційним судом норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 761/32696/13-ц, від 20 березня 2019 року у справі № 761/20612/15-ц та постановах Верховного Суду від 17 липня 2019 року у справі № 638/14101/15-ц, від 12 лютого 2020 року у справі № 638/12414/17 що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Касаційна скарга ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Петровою А. М. підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення суду апеляційної інстанції не відповідає.

Загальними положеннями про зобов`язання передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (стаття 509 ЦК України).

Відповідно до статті 525 ЦК Україниодностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Також визначено необхідність виконання зобов`язання належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).

У частині першій статті 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За положеннями статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом статей 655, 656 ЦК Україниза договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав.

Відповідно до статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

У частині першій статті 179 ЦК України надано визначення речі як предмета матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Зазначено про їх поділ на нерухомі та рухомі (стаття 181 ЦК України) і що до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Також у статті 182 цього Кодексу передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Стаття 190 ЦК України визначає майно особливим об`єктом, яким вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Окремо вказано, що майнові права є неспоживчою річчю та визнаються речовими правами.

Тлумачення вказаних норм дає можливість зробити висновок, що у ЦК Українивизначення майнового права відсутнє, оскільки у статті 190 ЦК України міститься вказівка лише про те, що майнові права є неспоживчою річчю і визнаються речовими правами. При цьому не викликає сумніву, що майнові права є об`єктом цивільних правовідносин.

Майновими правами визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги (абзац третій частини другої статті 3 Закону України від 12 липня 2001 року N 2658-III «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність»).

У теорії цивілістики під майновими правами розуміється: 1) у широкому значенні речового права суб`єктивне цивільне право як таке, що стосується майнових цінностей і має грошову оцінку, наприклад, право власності на похідні права, зобов`язальні права (права з договорів, що укладаються з приводу передання майна у власність або користування), майнові права інтелектуальної власності, корпоративні права, тощо; 2) у вузькому значенні - як суб`єктивне право, яке здатне бути самостійним об`єктом обороту; тобто у разі передання майнового права набувач отримує його як можливість претендування на майно або вчинення власних дій відносно майна.

Концепція «майна» в розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) має автономне значення, тобто не обмежується власністю на матеріальні речі та не залежить від формальної класифікації у внутрішньому праві: певні інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть вважатися «правом власності», а відтак і «майном» (пункт 98 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) щодо прийнятності заяви у справі «Броньовські проти Польщі», заява № 31443/96; пункт 22 рішення ЄСПЛ від 10 березня 2011 року у справі «Сук проти України», заява № 10972/05; пункт 74 рішення ЄСПЛ «Фон Мальтцан та інші проти Німеччини» від 02 березня 2005 року, заяви № 71916/01, 71917/01 та 10260/02).

У контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції об`єктами права власності можуть бути, у тому числі, «легітимні очікування» та «майнові права» (рішення ЄСПЛ від 23 жовтня 1991 року у справі «Пайн Велі Девелопмент Лтд. та інші проти Ірландії», заява N 12742/87; ухвала ЄСПЛ від 13 грудня 1984 року щодо прийнятності заяви S. v. the United Kingdom, № 10741/84).

Відповідно до пунктів 21, 24 рішення від 01 червня 2006 року у справі «Федоренко проти України» (N 25921/02) ЄСПЛ вказав, що право власності може бути «існуючим майном» або «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи «законними сподіваннями» отримання права власності. Аналогічна правова позиція сформульована ЄСПЛ і в справі «Стреч проти Сполучного Королівства», заява N 44277/98).

В іншій справі «Н.К.М. проти Угорщини» (NKM v. Hungary, скарга № 66529/11) у рішенні від 14 травня 2013 року ЄСПЛ зазначив, що «правомірні очікування» підлягають захисту як власне майно і майнові права.

У постанові від 30 січня 2013 року № 6-168цс12 Верховний Суд України визначив майнове право як «право очікування», яке є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав.

Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений деякими, але не всіма правами власника майна, і яке свідчить про правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно або інше речове право на певне майно в майбутньому.

Визначення майнового права як права очікування та повноваження власника таких прав надано у висновках Верховного Суду України, викладених у постановах від 30 січня 2013 року у справі № 6-168цс12, від 15 травня 2013 року у справі № 6-36цс13, від 04 вересня 2013 року у справі № 6-51цс13, від 24 червня 2015 року у справі N 6-318цс15, від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1920цс15, від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1858цс15, від 02 грудня 2015 року у справах № 6-1502цс15 та № 6-1732цс15, від 10 лютого 2016 року у справі № 6-2124цс15, від 16 березня 2016 року у справі N 6-290цс16, від 23 березня 2016 року у справі № 6-289цс16, від 30 березня 2016 року у справах № 6-3129цс15 та № 6-265цс16, від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2994цс15, від 25 травня 2016 року у справі № 6-503цс16, від 07 грудня 2016 року у справі № 6-1111цс16.

Вказане свідчить про те, що громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, а також у тому, що набуте ними на законних підставах право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 вересня 2021 року у справі № 359/5719/17 (провадження № 14-8цс21) вказано, що нормами законодавства встановлено первинний спосіб набуття права власності на річ, на яку раніше не було і не могло бути встановлене право власності інших осіб. Саме інвестор як особа, за кошти якої і на підставі договору з яким був споруджений об`єкт інвестування, є особою, якою набувається первісне право власності на новостворений об`єкт інвестування.

Схожі правові висновки викладено й у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 344/16879/15-ц (провадження № 14-31цс20).

Встановивши, що ОСОБА_1 повністю сплатила вартість пайового внеску за спірне нерухоме майно, а введення об`єкта будівництва в експлуатацію не відбулося у встановлені договором строки, оскільки ОК «Набережний Квартал-Жаботинського» вибуло із зобов`язання про співпрацю та припинило діяльність (ініційована справа про банкрутство), що унеможливлює виконання ним своїх зобов`язань за договором, суд першої інстанції правильно виходив із того, що належним способом захисту порушених прав позивача є визнання майнових прав на об`єкт нерухомості, побудований за її кошти, та дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог про визнання майнових прав.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Аналогічного висновку у справі із подібними правовідносинами дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 лютого 2019 року (справа № 761/32696/13-ц, провадження № 14-606цс18), на яку заявник правильно послалась у касаційній скарзі та яку не врахував апеляційний суд.

Крім того, під час вирішення цього спору суд першої інстанції обґрунтовано врахував, що обидві сторони (ТОВ «Олімпекс Транс» та ОК «Набережний квартал-Жаботинського») при укладенні договору співпраці усвідомлювали, з яких джерел відбувається будівництво об`єкту та які наслідки тягне залучення коштів фізичних осіб - передачу відповідних квартир після введення об`єкту в експлуатацію, оскільки на майбутнє визначили між собою порядок передачі пайовикам майна, створеного за рахунок їх паїв у вигляді квартир, окремих приміщень.

Разом з тим суд першої інстанції, оцінивши докази у справі, дійшов правильного висновку про те, що, уклавши договір про сплату пайових внесків, ОК «Набережний Квартал-Жаботинського» не лише засвідчив вступ ОСОБА_1 у члени кооперативу, а і розпорядився своїм майном - майновими правами на спірний об`єкт нерухомості, а апеляційний суд, виходячи із протилежного, помилково скасував правильне рішення суду першої інстанції.

Верховний Суд зазначає, що позивачем обрано правильний спосіб судового захисту, передбачений статтею 16 ЦК України, статтею 5 ЦПК України, а тому в цій частині висновки апеляційного суду не лише суперечать законодавству, а й сталій судовій практиці Верховного Суду.

Колегія суддів вважає обґрунтованими доводи про те, що позивач не була стороною угоди про врегулювання відносин з легалізації, відновлення та завершення будівництва від 07 листопада 2017 року, тому зазначена угода не може створювати для неї жодних прав та обов`язків, у тому числі і щодо обов`язкового підписання прямого договору купівлі-продажу майнових прав.

Правильним є й висновок суду першої інстанції щодо визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Відповідно до статті 27-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» для державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва подаються такі документи:

1) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом (у разі відсутності у Державному реєстрі прав зареєстрованого відповідного речового права на земельну ділянку);

2) документ, що відповідно до законодавства надає право на виконання будівельних робіт (крім випадків, коли реєстрація такого документа здійснювалася в Єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів);

3) документ, що містить опис об`єкта незавершеного будівництва за результатами технічної інвентаризації такого об`єкта.

Згідно з пунктами 3, 4 статті 27-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» державна реєстрація права власності на об`єкт незавершеного будівництва, набутого на підставі договору, здійснюється на підставі такого договору. Державна реєстрація права власності на об`єкт незавершеного будівництва на підставі рішення суду, що набрало законної сили, проводиться за правилами, визначеними частинами першою-третьою цієї статті.

Відповідно до абзацу 2 частини третьої статті 331 ЦК України державна реєстрація права власності на об`єкт незавершеного будівництва здійснюється лише у випадку, якщо шодо такого об`єкта необхідно укладення правочину (розпорядження об`єктом). На цьому наголошено також у пункті 6 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», згідно з яким правочини, щодо нерухомого майна, вчиняються лише тоді, коли право власності на це майно зареєстровано відповідно до закону.

Судом було встановлено, що документи, які стали підставою для проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_2, не відповідають вимогам статті 27-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно».

Так, відповідно до пункту 4 частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.

Судові рішення, надані державному реєстратору, не засвідчують підстави виникнення права власності. Судові рішення, зазначені як підстава для проведення державної реєстрації (постанова Одеського апеляційного Господарського суду у справі № 916/3315/16 від 02 листопада 2017 року, постанова Північного апеляційного Господарського суду у справі № 911/1175/18 від 12 березня 2019 року, рішення Господарського суду Одеської області у справі № 916/3315/16 від 01 серпня 2017 року, ухвала Господарського суду Київської області у справі № 911/1175/18 від 08 листопада 2018 року) не встановлюють набуття речових прав на нерухоме майно - майнові права на квартиру за адресою: АДРЕСА_2.

Суд першої інстанції правильно вказав, що для проведення державної реєстрації нерухомого майна на підставі рішення суду, воно має набрати законної сили та стосуватись саме права власності та/або інших речових прав на нерухоме майно. Оскільки вищезазначені рішення судів не стосуються прав на майнові права на квартиру за адресою: АДРЕСА_2, як на окремий об`єкт нерухомого майна, такі рішення не могли бути підставою для прийняття державним реєстратором оскаржуваного рішення, а також для проведення державної реєстрації майнових прав на квартиру за адресою: АДРЕСА_2.

Крім того, на момент реєстрації відповідач не мав документу, що відповідно до законодавства надає право на виконання будівельних робіт, оскільки даний документ був скасований.

Так, для державної реєстрації ТОВ «Олімпекс Транс» було надано дозвіл на виконання будівельних робіт, серія та номер: ІУ56, виданий 02 грудня 2014 р., видавник: ДАБІ.

Проте, на момент подачі документів та державної реєстрації прав на квартиру за адресою: АДРЕСА_2, даний дозвіл на виконання будівельних робіт був скасований, а новий дозвіл на виконання будівельних робіт, серія та номер: ІУ 65 ТОВ «Олімпекс Транс» отримало лише у серпні 2019 року.

Отже, заявником не було подано документ, що відповідно до законодавства надає право на виконання будівельних робіт.

При розгляді заяви та документів доданих до неї державний реєстратор перш за все повинен пересвідчитись у відсутності підстав для відмови у проведенні державної реєстрації прав.

Виключний перелік підстав для відмови у проведенні державної реєстрації прав та їх обтяжень, визначений статтею 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», зокрема, у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо:

- подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом;

- подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.

Відповідно до частини другої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

Однак, державний реєстратор в порушення норм чинного законодавства не відмовив у проведенні державної реєстрації прав та їх обтяжень.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції з дотриманням вимог статей 263-265 ЦПК України правильно встановив правовідносини, що склалися між сторонами, та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , а суд апеляційної інстанції помилково скасував законне та обґрунтоване рішення суду.

Відповідно до статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Щодо судових витрат

Згідно із частинами першою, сьомою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до положення підпункту в) пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України резолютивна частина постанови суду касаційної інстанції складається, зокрема, із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Ставка судового збору, що була сплачена заявником при поданні касаційної скарги складала 13 443,38 грн, що підтверджується відповідною квитанцією, тому вказана сума коштів підлягає стягненню з ТОВ «Олімпекс Транс» на її користь, оскільки колегія суддів скасовує судове рішення апеляційного суду та залишає у силі рішення суду першої інстанції, яким позов було задоволено.

Керуючись статтями 141, 400, 402, 409, 413, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Петровою Альоною Миколаївною - задовольнити.

Постанову Одеського апеляційного суду від 21 січня 2021 року скасувати.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2020 року залишити в силі.

Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Транс» () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судові витрати за сплату судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 13 443 (тринадцяти тисяч чотирьохсот сорока трьох) гривень 38 (тридцяти восьми) копійок.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Д. Д. Луспеник І. А. Воробйова Г. В. Коломієць Р. А. Лідовець Ю. В. Черняк