Справа № 128/1077/22
Провадження № 22-ц/801/1258/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Васильєва Т. Ю.
Доповідач:Матківська М. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2022 рокуСправа № 128/1077/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

Головуючого: Матківської М. В.

Суддів: Войтка Ю. Б., Міхасішина І. В.

Секретар: Михайленко А. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 15 червня 2022 року за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Приватне підприємство «Агрофірма Батьківщина», про визнання протиправними та скасування рішень,

Ухвалу постановила суддя Васильєва Т. Ю.

Ухвалу постановлено у м Вінниця Вінницької області

Повний текст ухвали складено 15 червня 2022 року,

встановив:

У червні 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Приватного підприємства «Агрофірма Батьківщина», про визнання протиправними та скасування рішень, в якому просив визнати протиправними та скасувати рішення 45 сесії 8 скликання Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області від 03 червня 2022 року № 2 і № 3 «Про припинення права оренди земельної ділянки комунальної власності Стрижавської селищної ради».

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_2 подав заяву про забезпечення позову, в якій просив вжити заходи забезпечення його позову, а саме заборонити Стрижавській селищній раді Вінницького району Вінницької області вчиняти дії, спрямовані на реалізацію оскаржуваних ним рішень, а також вчиняти інші дії, спрямовані на припинення його права оренди щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:002:0578 площею 0,6348 га, та щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:002:0577 площею 1,7830 га на території Стрижавської територіальної громади за межами смт Стрижавка, Вінницького району Вінницької області до набрання рішенням суду законної сили.

Свою заяву обґрунтував тим, що в даний час існують ризики, за наявності яких невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та ефективний захист і поновлення його порушених прав, за захистом яких він звернувся до суду. Зокрема, вважає, що в разі невжиття заходів забезпечення позову наслідком може бути внесення па підставі оскаржуваних рішень відомостей в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно про припинення права оренди земельних ділянок за ним, що в свою чергу призведе до вилучення земельних ділянок з його користування та унеможливить реалізацію ним права не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договорів, тобто не пізніше ніж 15 серпня 2022 року, направити відповідачеві, як орендодавцю, повідомлення про намір продовжити дію договорів та взагалі унеможливить його користування земельними ділянками на підставі ще діючих договорів, та крім того, призведе до неможливості сплати ним як орендарем орендної плати в бюджет за цей період. Крім того, виконання таких рішень перешкодить позивачу використовувати належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме об`єкти нежитлової нерухомості, якими він володіє спільно з ПП «Агрофірма Батьківщина». Позивач вважає, що в разі задоволення позову він буде вимушений вживати додаткових заходів для поновлення його права на користування земельними ділянками, зокрема і шляхом звернення до реєстратора з заявою про поновлення записів про наявне в нього право оренди. Крім того, наявність таких рішень дає можливість Стрижавській селищній раді Вінницького району Вінницької області передати вказані земельні ділянки в оренду іншій особі з порушенням його права як власника нерухомого майна на поновлення дії договорів оренди.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 15 червня 2022 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 , пославшись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати і постановити нову ухвалу, якою задовольнити його заяву про забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що суд першої інстанції не надав жодної оцінки ризикам, які існують на думку позивача, не врахував, що виконання оскаржуваних рішень Стрижавської селищної ради обмежить його у використанні належного йому на праві власності нерухомого майна, яке знаходиться на орендованих земельних ділянках. Суд не надав оцінки обґрунтованості його доводів щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, не з`ясував належним чином співмірність виду забезпечення позову заявленим вимогам, як те визначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18.

Відповідач Стрижавська селищна рада надала відзив на апеляційну скаргу в якому просила апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін. Доводи відзиву полягають в тому, що на момент розгляду справи власниками нерухомого майна яке розташоване на земельних ділянках є 4 особи ОСОБА_1 , ПП «Агрофірма Батьківщина», ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Майно кожної із зазначених осіб не поєднано між собою і є окремими об`єктами. Тому вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, що узгоджується з висновками викладеними у постанові КЦС Верховного Суду у справі № 759/9585/20 від 29 липня 2021 року.

Третя особа відзив не надала.

У судовому засіданні представники відповідача Стрижавської селищної ради адвокат Парпальос В. В. та Форостяна О. М. заперечили проти задоволення апеляційної скарги, просять її залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін із підстав зазначених у відзиві.

Позивач ОСОБА_1 та представник третьої особи ПП «Агрофірма Батьківщина», будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників відповідача Стрижавської селищної ради адвоката Парпальос В. В. та Форостяної О. М., дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення за таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не обґрунтовано з посиланням на відповідні докази, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у випадку незастосування тих заходів забезпечення позову, яких він просить. Крім того, позивачем не обґрунтовано з посиланням на відповідні докази, що селищна рада має намір вчиняти будь-які дії щодо земельних ділянок, в тому числі щодо надання їх в оренду іншим особам, а також не обґрунтовано з посиланням на відповідні докази, що оскаржувані ним рішення не виконані у встановлений ними спосіб.

Апеляційний суд не погоджується із таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову (ч. 1). Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Частиною третьою цієї статті передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно роз`яснень у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Аналіз наведених норм діючого законодавства призводить до висновку, що забезпечення позову можливе лише при наявності між сторонами спору та наявності реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення. Частиною 10 вказаної постанови передбачено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Предметом спору у цій справі є визнання протиправними та скасування рішень 45 сесії 8 скликання Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області від 03 червня 2022 року № 2 і № 3 «Про припинення права оренди земельної ділянки комунальної власності Стрижавської селищної ради».

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, позивач зазначив те, що існують ризики, за наявності яких невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та ефективний захист і поновлення його порушених прав, за захистом яких він звернувся до суду. Зокрема, вважає, що в разі невжиття заходів забезпечення позову наслідком може бути внесення па підставі оскаржуваних рішень відомостей в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно про припинення права оренди земельних ділянок за ним, що в свою чергу призведе до вилучення земельних ділянок з його користування та унеможливить реалізацію ним права не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договорів, тобто не пізніше ніж 15 серпня 2022 року, направити відповідачеві як орендодавцю повідомлення про намір продовжити дію договорів та взагалі унеможливить його користування земельними ділянками на підставі ще діючих договорів.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, які можуть призвести у майбутньому до того, що виконання можливого рішення суду може бути утрудненим або взагалі неможливим.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчитися, що між сторонами виник спір.

Враховуючи те, що між сторонами виник спір про визнання протиправними та скасування рішень, обраний позивачем вид забезпечення позову, а саме: забороною вчиняти певні дії, є співмірним із заявленими позивачем вимогами, а посилання позивача у заяві про забезпечення позову на те, що у випадку невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони реалізації оскаржуваних рішень наслідком може бути внесення па підставі оскаржуваних рішень відомостей в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно про припинення права оренди земельних ділянок за ним, що в свою чергу призведе до вилучення земельних ділянок з його користування та унеможливить реалізацію ним права не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договорів, тобто не пізніше ніж 15 серпня 2022 року, направити відповідачеві як орендодавцю повідомлення про намір продовжити дію договорів та взагалі унеможливить його користування земельними ділянками на підставі ще діючих договорів, є обґрунтованими.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що позивачем не надано доказів того, що невжиття зазначених ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Також є помилковим висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову з підстав, що згідно ч. 10 ст. 150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті, оскільки у заяві про забезпечення позову позивач просить заборонити відповідачу вчиняти дії щодо реалізації оскаржуваних рішень до набрання рішенням суду законної сили, що є відмінним від позовних вимог про скасування рішень.

У заяві про забезпечення позову позивач просив заборонити Стрижавській селищній раді Вінницького району Вінницької області вчиняти дії, спрямовані на реалізацію оскаржуваних ним рішень, а також вчиняти інші дії, спрямовані на припинення його права оренди щодо двох земельних ділянок до набрання рішенням суду законної сили.

Вимога заяви про заборону вчинення «інших дій» спрямованих на припинення права оренди землі позивачем, носить узагальнюючий характер та без конкретизації, які саме дії позивач просить заборонити вчиняти відповідачу, тому вимога про застосування такого виду забезпечення позову до задоволенню не підлягає.

Заявлений позивачем вид забезпечення позову, а саме: заборона Стрижавській селищній раді Вінницького району Вінницької області вчиняти дії, спрямовані на реалізацію оскаржуваних ним рішень, виходячи із суті спірних правовідносин, є співмірним із заявленими позивачем вимогами, має тимчасовий характер і діє до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Відповідач у своєму відзиві зазначив, що на момент розгляду справи власниками нерухомого майна, яке розташоване на земельних ділянках є 4 особи ОСОБА_1 , ПП «Агрофірма Батьківщина», ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , тому вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені. Однак, жодних доказів порушення прав інших осіб у випадку задоволення заяви про забезпечення позову відповідач не надав, а матеріали справи таких не містять, а тому викладені у відзиві відомості фактично носять характер припущення.

За таких обставин апеляційний суд приходить висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права при вирішенні питання про забезпечення позову, у зв`язку з чим відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України ухвала суду підлягає скасуванню із постановленням нового рішення про часткове задоволення заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного і керуючись ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 15 червня 2022 року скасувати і ухвалити нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити Стрижавській селищній раді Вінницького району Вінницької області вчиняти дії спрямовані на реалізацію рішень 45 сесії 8 скликання Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області від 03 червня 2022 року № 2 і № 3 «Про припинення права оренди земельної ділянки комунальної власності Стрижавської селищної ради», спрямовані на припинення права ОСОБА_1 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:002:0578 площею 0,6348 га цільовим призначенням: 11.02 для розміщення основних, підсобних та допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості на території Стрижавської територіальної громади за межами смт Стрижавка Вінницького району Вінницької області та щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:002:0577 площею 1,7830 га цільовим призначенням: 11.02 для розміщення основних, підсобних та допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості на території Стрижавської територіальної громади за межами смт Стрижавка Вінницького району Вінницької області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийМ. В. Матківська
СуддіЮ. Б. Войтко
І. В. Міхасішин

Повний текст судового рішення складено 13 липня 2022 року