Провадження номер № 2/0186/222/22
Справа № 186/328/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2022 року м.Першотравенськ.

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Янжули С.А.

при секретарі - Лиман Н.П.

з участю:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - адвоката Денисова О.С.

відповідача - ОСОБА_2

представника відповідачів - адвоката Меркулової Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Першотравенську, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

09 травня 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення безпідставно отриманих коштів.

В обґрунтування позову зазначив, що з 20 вересня 2019 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 . Спільних дітей не мають. На початку жовтня 2021 року він та його дружина захворіли на Covid-19. 17 жовтня 2021 року його дружину забрали до Першотравенської міської лікарні її дочки - відповідачі по справі. Він залишався вдома сам, а 24 листопада 2021 року, коли його стан здоров`я погіршився, його дочка - ОСОБА_5 , разом з чоловіком, забрали його до себе додому. ІНФОРМАЦІЯ_1 його дружина померла. Коли дочка забирала його до себе з с.Миколаївки, де він проживав з дружиною, не змогли знайти його пенсійну банківську картку ПАТ КБ «ПриватБанк», яка зберігалася в шафі, загорнута в аркуш паперу з пін-кодом. Коли його стан здоров`я поліпшився, він виявив, що з його пенсійної картки в період з 21 по 27 жовтня 2021 року зняті грошові кошти на загальну суму 115 137,40 гривень.

Він здогадався, що гроші могли знімати відповідачі, оскільки окрім них, сторонніх осіб у них вдома в с.Миколаївка, не було. Звернувся до ВП №3 і по даному факту 16 грудня 2021 року було відкрито кримінальне провадження №0000187 по ч.1 ст.185 КК України. В ході досудового розслідування було встановлено, що саме відповідачі протягом зазначеного вище періоду часу зняли з його банківської пенсійної картки грошові кошти. ОСОБА_2 пояснювала, що на момент отримання нею доступу до банківської картки, їй було невідомо, чи належала вона матері. Згодом, вона виявила, що картка заблокована, вона поклала її до речей ОСОБА_1 , які знаходилися в кв. АДРЕСА_1 , де проживав позивач з її матір`ю. Позивач же зазначав, що після того, як вилікувався, прийшов до зазначеного житлового приміщення, його не пускала відповідач ОСОБА_2 , змінила замки на вхідних дверях, коли впустила, він забрав свої речі, серед них була й пенсійна карточка, яка до цього знаходилася в с.Миколаївка.

Він не надавав згоди своїй дружині розпоряджатися його грошовими коштами, що знаходилися на його банківському рахунку в період з 21 по 27 жовтня 2021 року. Він не знав, що його банківська картка опинилася у відповідачів, зазначеною карткою могла користуватися його дружина лише за його згодою та дозволу. Кримінальне провадження закрите 25 квітня 2022 року, оскільки вбачається цивільно-правовий спір.

Вважає, що його грошові кошти були безпідставно набуті відповідачами.

Просить суд стягнути солідарно з відповідачів на його користь безпідставно набуті грошові кошти в сумі 115 137,40 гривень та судові витрати в сумі 6 151,37 гривень, з яких 1 151,37 гривень - судовий збір та 5 000 гривень витрати на правову допомогу адвоката.

19 липня 2022 року представник відповідачів подала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі, оскільки відповідачі є дочками дружини позивача, з 20 вересня 2019 року мати відповідачів перебувала в зареєстрованому шлюбі з позивачем, проживала з ним в своєму будинку в с.Миколаївка, Синельниківського району, Дніпропетровської області. З початку жовтня 2021 року мати відповідачів захворіла на двосторонню пневмонію, стан здоров`я погіршувався, відповідач ОСОБА_2 забрали її з с.Миколаївки додому в кв. АДРЕСА_1 . До 13 жовтня 2021 року мати знаходилася в квартирі, лікувалися самостійно, вона доглядала за нею, а 13 жовтня 2021 року стан здоров`я мами погіршився і її було госпіталізовано до КНК «Першотравенська МЛ», виявили позитивний тест на Covid-19, приїхала її сестра - відповідач ОСОБА_3 , вони разом приймали участь у лікуванні матері, намагалися врятувати її життя. Весь цей час, з 02 по 24 жовтня позивач залишався жити в с.Миколаївка, ніякої участі у лікуванні дружини не приймав, не телефонував їй, не цікавився її станом здоров`я, хоча достеменно знав про вкрай тяжкий стан здоров`я дружини та її госпіталізацію. Він стверджує, що також тяжко хворів, але жодного документу про це не надав. Відповідачі не погоджуються з тим, що вони незаконно заволоділи коштами позивача в сумі 115 137,40 гривень та збагатилися за його рахунок, оскільки 13 жовтня 2021 року їх матір поклали в інфекційне відділення і спілкування дозволялося лише телефоном, медсестра відділення винесла їм пакет з речами матері, серед них був гаманець, в ньому - банківські картки. З 13 по 20 жовтня 2021 року відповідачі на власні кошти придбали медикаменти для лікування матері на суму 13 697,40 гривень. 20 жовтня 2021 року мати повідомила їм, що вони можуть використовувати банківську картку для оплати ліків, повідомила пін-код картки. У період часу з 21 по 26 жовтня 2021 року відповідачі знімали грошові кошти та витрачали їх для придбання ліків матері. Всього за цей період було витрачено на ліки 8 877,10 гривень, крім того, ними був придбаний препарат ремдесевір для лікування матері, купували його у приватної особи, оскільки в аптеці його не було, вартість 6 ампул становить 21 000 гривень. Таким чином, за вказаний період на лікування матері було витрачено 29 877,10 гривень.

ІНФОРМАЦІЯ_1 їх матір померла. Відповідачі займалися похованням матері, позивач ніякої участі у похованні не брав, був відсутній в день похорон на кладовищі. На поховання матері ними витрачено 24 812 гривень. 28 жовтня 2021 року ними були замовлені поминки, витрати на них становлять 6 645 гривень, також замовлено поминки на 9 днів та на 40 днів, витрати на поминки склали 9 849 гривень.

Загальна сума витрат на лікування, поховання та поминки матері відповідачів склала 71 183,10 гривень.

10 лютого 2022 року відповідачі придбали пам`ятник матері, всього витрачено 26 100 гривень. 26 квітня 2022 року на поминки матері - півроку, витрачено 1 647,46 гривень.

Загальна сума, витрачена відповідачами на лікування матері, її поховання, поминки, встановлення пам`ятника, становить 98 930,56 гривень.

Тобто, грошові кошти, зняті ними з банківської картки, були витрачені ними не безпідставно і не на свої власні потреби.

Зазначає, що майно, в тому числі, грошові кошти, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності, тому грошові кошти, що знаходилися на банківському рахунку станом на 21 жовтня 2021 року були об`єктом права спільної сумісної власності подружжя і тому вони мали рівне право на володіння, користування та розпорядження вказаним майном. Мати відповідачів - дружина позивача, сама дозволила їм використовувати грошові кошти для лікування, а відповідачі після смерті використали гроші для її поховання. При цьому, відповідачам не було відомо кому належить картка, вважали, що матері. Позивач, як чоловік померлої ОСОБА_4 , зобов`язаний був брати участь у її лікуванні та похованні, однак самоусунувся від цього. Отже, дружина позивача правомірно розпорядилася грошовими коштами для свого лікування.

Відповідачі правомірно витратили на лікування, поховання, поминки та встановлення пам`ятника 112 627,96 гривень, які не підлягають поверненню. Враховуючи, що з банківського рахунку позивача відповідачі зняли 115 137,40 гривень, витративши з них правомірно 112 627,96 гривень, залишок коштів в сумі 2 509,44 гривень відповідачі повертають позивачу добровільно шляхом поштового переказу.

Просить відмовити в задоволенні позову.

25 липня 2022 року представник позивача подав відповідь на відзив, просить позовні вимоги задовільнити, вказує, що грошові кошти не є сумісною власністю подружжя, оскільки це пенсія відповідача, що знаходилася на його банківській картці, бюджет був окремий, дозволу на розпорядження карткою він не надавав, домовленості такої не було.

В судовому засіданні позивач пояснив, що з його пенсійної картки без його дозволу були зняті кошти, він з 14 по 22 жовтня 2021 року хворів, лежав у будинку в с.Миколаївка, дружина теж хворіла, відповідачі приїхали, забрали його дружину - їх матір і відвезли її в лікарню в м.Першотравенськ, він про це не знав, бо лежав «невминяемый». До нього приїжджала «швидка» з с.Дмитрівки, поміряли температуру, порадили звернутися в лікарню. Потім, його дочка дізналася, що він хворіє, приїхала з чоловіком і 22 жовтня 2021 року забрали його до себе додому в м.Першотравенськ. Лікували у дочки вдома його, лікар приходив додому, записів у картці не робив, дав рекомендації, уколи дочка робила сама, в лікарні було «жуть», він відмовився від госпіталізації. З дружиною жили в с.Миколаївка 4 роки, періодично приїжджали в її квартиру по АДРЕСА_2 .

Через деякий час поповнили рахунок на його телефоні, почали надходити смс-повідомлення про зняття з його банківської пенсійної картки грошових коштів. Його регресна та пенсійна картки знаходилися в квартирі АДРЕСА_1 , в квартирі, що належить дружині. Знято з картки було 115 000 гривень, як його картки опинилися у дружини - він не знає. Він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , бюджет був окремий, лише за його згодою вона могла зняти з його карток гроші, вони удвох завжди ходили знімати гроші. Про це зняття йому нічого не відомо. До його хвороби картки були в с.Миколаївка, де він жив з дружиною, а потім чомусь вони опинилися в квартирі дружини в м.Першотравенську. Пін-код карток його дружині не був відомий. Відповідачі до нього з проханням про допомогу матері не зверталися, він не знав про це. Дозволу дружині на розпорядження карткою не давав. У нього дві картки, однак гроші знімали відповідачі з однієї. Пенсійна картка знаходилася в селі, а регресна в місті, до того, як дружина захворіла. Він хворів 4 місяці офіційно вдома на квартирі, коли його дружина лежала в лікарні, він нічого не пам`ятає, лежав без пам`яті з 14 до 22 жовтня 2021 року, доки його дочка не забрала з села. Він не викликав 8 днів «швидку», дітям не дзвонив, бо телефони були розряджені, не було зв`язку, але дочка приїхала. Про смерть дружини дізнався від відповідачів. 26 жовтня 2021 року подзвонила дружина, сказала, що їй дуже погано і він їй уже нічим не допоможе. Йому його дочка сказала про смерть дружини, а їй - відповідачі. Він не міг прийти на кладовище, бо хворів, на поховання дружини його ніхто не возив. Зі стану хвороби вийшов 28 жовтня 2021 року, почав потроху рухатися. На могилу своєї дружини не ходив і не піде. Відповідачі збагатилися за його кошти.

Представник позивача у судовому засіданні доповнив, що коли позивачу стало відомо про зняття коштів, він звернувся до поліції. Відповідачі з 21 по 27 жовтня 2021 року знімали гроші з картки позивача. Коли позивач вилікувався, то знайшов пенсійну картку в квартирі АДРЕСА_1 . Кримінальне провадження було закрите, встановлений факт зняття грошей відповідачами. Вони зазначають, що гроші знімали з картки з дозволу своєї матері, але це не підтверджено, від матері не було ні доручення, ні договору певного. Гроші були отримані відповідачами без достатньої правової підстави, тому слід їх повернути. Крім того, відповідачі можуть звернутися до суду про стягнення з позивача коштів на поховання, після прийняття спадщини позивачем. Також, доповнив, що відповідачі надали чеки про купівлю ліків, які не були в призначенні лікаря.

Відповідач ОСОБА_3 пояснила суду, що 14 жовтня 2021 року, разом з чоловіком, приїхала в м.Першотравенськ, бо її сестра сказала, що мати в лікарні, приїхали до неї, їх не впустили, поспілкувалися з лікарем, поїхали в с.Миколаївка до ОСОБА_1 , він був у нормальному стані, розпитував про маму, лазив на горище по продукти. Мама передала їй картку, щоб витрачали кошти на її лікування, сказала, що кошти її, який бюджет у них був, вона не знає. Вона з сестрою купувала ліки для матері, ходили до дочки позивача, сказали, що позивач прихворів, а вона відповіла, що він 30 років з їх мамою живе, що вона ні при чому, але все ж таки потім поїхала до нього. Сестра їздила теж в село, викликала «швидку». ІНФОРМАЦІЯ_1 матір померла, сестра писала його дочці у « Вайбер », про те, що мама померла, думали, що він хоч попрощатися прийде, а він не прийшов, лише гроші його цікавлять. Після похорон він почав цікавитися якимось картками, потім звернувся у поліцію, хоча він і паролей від карток не знав, гроші завжди знімала мама або його дочка з ним. Мама дала картку їм з сестрою через медсестру, в гаманці була, мама сказала їм код, вони думали, що картка її. Вони сім`я з позивачем, у них все загальне. Документу, уповноважуючого на користування карткою, не має. Вона була впевнена, що картка мами, на ній не написано було, чия вона. Мама говорила, що дзвонила позивачу, а він їй ні, лікар у неї забирав телефон, бо після розмови їй ставало зле.

Відповідач ОСОБА_2 пояснила, що її мама захворіла, з 02 по 10 жовтня 2021 року лікувалася сама, коли їй стало зовсім погано, вона зі своїм сином на авто забрала її у м.Першотравенськ, коли маму забирали з села, мамин чоловік ОСОБА_1 сказав мамі, що у неї є картка, щоб купувала ліки, лікувалася. Вона займалася лікуванням матері. 13 жовтня 2021 року маму поклали в лікарню, у неї був тяжкий «ковід», запалення легень. 14 жовтня 2021 року приїхала її сестра, поїхала з чоловіком у село, в будинок мами, там був ОСОБА_1 , ще їм сільгосппродукти давав, сказав, щоб дзвонили йому, сестра з ним спілкувалася. ОСОБА_1 маму не провідував, не дзвонив їй. В лікарні мама разом з речами своїми передала картку, щоб вони купували їй ліки, їжу, не витрачали свої кошти. ІНФОРМАЦІЯ_1 мама померла. 23 жовтня 2021 року увечері дзвонила дочка ОСОБА_1 її чоловіку, почала сваритися, що вони кинули ОСОБА_1 самого, голодного та холодного. Її син возив позивачу зарядний пристрій. Вона зустріла ОСОБА_1 11-12 жовтня 2021 року у м.Першотравенську, запитала, що він тут робить, він відповів, що у справах, заходив у квартиру мамину, потім поїхав у село. 23 жовтня 2021 року подзвонила його дочка, вони поїхали до ОСОБА_1 , в хаті було холодно, він був брудний, неохайний, в будинку лежав, був вкладиш від «швидкої», що у нього температура 37,8 чи 37,2, рекомендовано звернутися до сімейного лікаря. 24 жовтня 2021 року її чоловік поїхав до нього у село, намагався його нагодувати, похоронив собаку, яка померла. Вона подзвонила дочці позивача, щоб та допомогла їм відправити його в лікарню, вона відповіла, що її батько жив з їх мамою 30 років, самі ним і займайтеся. В шлюбі офіційному вони 2 роки були, а жили разом 30 років. ІНФОРМАЦІЯ_1 мама померла, на похорони він не з`явився, вони йому дзвонили, писали, реакції ніякої. З`явився він через три тижні до квартири мами, начебто за речами своїми, погрожував їй, що влаштує війну, приходив з дільничним інспектором, висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, на контакт не йшов, тільки сварився. Якого числа вона отримала карту від мами, не може сказати, бо з 13 числа ліки, лікарі, лікарня. Код від карти мама сказала сестрі, чия картка вона не знала, мама сказала, щоб купували з картки ліки, була економна, збирала кошти. Вони до позивача по допомогу не зверталися, ні на лікування, ні на поховання, бо він просто пропав.

Представник відповідачів зазначила, що позов не визнає, так як він заявлений з тих підстав, що відповідачі незаконно використали кошти позивача, у відзиві позивач зазначив, що не знав про хворобу дружини, а у судовому засіданні говорить, що знав і про хворобу, і про те, що вона в лікарні, і про її смерть. Безпідставно гроші не знімалися. Мама була у лікарні, до неї не пускали, спілкувалися по телефону, медсестра винесла мамині речі, там у гаманці була картка, мама сказала, щоб карткою користувалися. З документів, наданих відповідачами, видно, що спочатку вони свої гроші витрачали на лікування, а потім мама передала їм карту. Мати відповідачів сама займалася господарством, знала де карта, її пін-код, що карта їй потрібна для придбання ліків. З 21 жовтня 2021 року відповідачі почали використовувати гроші з карти, їм було невідомо чия це карта, чи чоловіка, чи дружини, бо це одна сім`я. В них був такий стан - лише щоб врятувати матір, витрачали кошти на лікування, з`ясовувати, чия карта не було часу, бігали по аптеках. Препарат «ремдесевір» був рекомендований матері, але його ніде не могли знайти, їздили і в Павлоград. 6 ампул по 3 500 гривень за штуку, купили у ОСОБА_8 . В медкарті записано, що відповідачі самостійно його придбали. Про хворобу і смерть матері відповідачі повідомили позивача та його дочку, але вони не реагували. Позивач знав де його дружина, зовсім не цікавився її станом, підтвердив у суді, що знав, що дружина в лікарні, що потім вона померла, що про це відповідачі повідомляли його дочці, а вона йому. Позивач посилається на свій безпорадний стан, але жодного документу не надав, про звернення до лікаря, що йому робили уколи - немає доказів. Його прямий обов`язок поховати дружину, він знав про її смерть, але не зреагував, на похоронах не був, на кладовище взагалі не ходив до неї і не збирається. Всього відповідачі витратили на лікування, похорони, помини, пам`ятник матері 112 627,96 гривень. З карти було знято 115 137,40 гривень. Різниця 2 509,44 гривень, ОСОБА_2 перерахувала залишок цей через пошту ОСОБА_1 . Відповідачі вважають, що вони не збагатилися, не знали чия карта, мама їм говорила, щоб гроші ці витрачали, вони їх витратили за цільовим призначенням. Позивач ще й просить обов`язкову долю в спадщині, але нічого не здійснив, як спадкоємець. Підстави для повернення коштів відсутні.

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що позивач-її батько, він проживав по АДРЕСА_2 , ці житлові приміщення його дружини. Спілкувалася вона з батьком один раз на тиждень по телефону, або він заходив до неї в магазин. З ним пропав зв`язок на 10 днів - абонент недоступний. 22 жовтня 2021 року телефон включився, прийшла смс, вона йому подзвонила, в нього дивний голос був, сказав, що захворів, щоб приїхала завтра. Вона на другий день вранці взяла знайомого лікаря, на таксі поїхали до батька в с.Миколївку. Вони ніколи там не були, питали у людей, де він живе, вони сказали, він вийшов, був страшний на зовнішній вигляд, завели його в будинок, поміряли температуру, лікар сказав, що пневмонія. Він не знав, коли забрали діти його дружину, сказав, що 14 жовтня 2021 року саджали цибулю. Лікар виписав таблетки, викликали «швидку», вони поміряли сатурацію, у нього була 91, не забрали в лікарню. Вона в цей же вечір подзвонила ОСОБА_2 , спитала, чому вони батька не забрали, у нього температура 39, фельдшер сказала, щоб лікували вдома. ОСОБА_2 відповіла, що він здоровий. Вона запропонувала батькові їхати в місто, він погодився на завтра. Вранці вона йому дзвонила, він сказав, що йому краще, щоб увечері його забрали. ІНФОРМАЦІЯ_1 о 10 годині до неї в магазин прийшла ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , сварилися, обвинувачували її, що вона кинула помераючого батька. Вона зрозуміла, що вони до нього їздили, бачили його. Вона сказала їм, що батько 30 років прожив з їх мамою, чому б вони його не забрали, вони відповіли, що не можуть, бо у них сім`я. Вона їм сказала, що вони хочуть звільнити будинок від батька, забрала батька до себе у м.Першотравенськ, де він і зараз проживає. Лікувався він вдома, один раз на три дні приходив лікар, колола вона його сама, лікували 2 місяці. Вона телефонувала ОСОБА_2 , щоб вони привезли батькові карти, вони привезли медичну, а картки для виплат були з ними. Про зняття грошей з пенсійної карти батька стало відомо, коли вони через « Приват24 » зайшли на його рахунок, побачили, що зняті великі гроші. У адвоката побачила фото, як знімали вони кошти 26 жовтня 2021 року. Батько був хворий, тому пізніше пішов у поліцію, бо був у поганому стані До неї про смерть його дружини ніхто не звертався, до 24 жовтня 2021 року ніхто не звертався. 26 жовтня 2021 року було багато дзвінків, але номери були невідомі, вона не брала телефон. Через 5 днів від знайомих вона дізналася, що батька дружина померла. Батька з села забрали після 24 жовтня 2021 року, після 29 жовтня 2021 року дізналися про зняття грошей. Вона говорила батьку, що померла його дружина, він не реагував, бо хворів. Це його дружина і це його бажання - йти на кладовище, чи ні, він говорив, що коли захоче-піде.

Свідок ОСОБА_12 пояснив, що прийшов з роботи, дружина сказала, що проблема, батько її захворів, треба його забрати з села, поїхали на таксі, забрали «овоч», привезли до себе додому у м.Першотравенськ, лікували, на 3-4 день він почав його впізнавати, він його на 4 день викупав, бо він був брудний з села. За гроші йому відомо, що зникли батька картки, треба забрати сходити. Лікар приходив до них додому, призначав батькові лікування, лікували вдома.

Свідок ОСОБА_13 пояснила, що з ОСОБА_2 знайома давно, діти вчилися в одному класі. Коли померла її мама від «коронавірусу», вона через інтернет виставила 6 флаконів ліків, що залишилися, щоб продати, було троє бажаючих, ОСОБА_2 зателефонувала, прийшла, заплатила 3 500 гривень за кожен флакон, забрала, в аптеці таких ліків не було, їх в Дніпрі придбав син, ліки - «ремдесевір», продала ОСОБА_2 6 флаконів на суму 21 000 гривень. Документів на ліки не має, їх теж придбали з рук, ліцензії на продаж у неї немає.

Свідок ОСОБА_14 пояснив, що він з мамою - ОСОБА_2 приїжджали в с.Миколаївка до бабусі, бо вона захворіла, з мамою забрали бабусю до м.Першотравенська, вона була у неважливому стані, дідусь - ОСОБА_1 був у коридорі, був у нормальному стані, як завжди. У бабусі була жіноча сумка, що в ній було - не знає. Привезли її до них додому, потім відвезли бабусю до лікарні. Ліки бабусі купувала мама і тітка по картці, яку дала бабуся, яку їй дав дідусь, коли вони її забирали, він ще сказав, щоб вона тратила кошти на лікування, сказав: « ОСОБА_15 , витрачай гроші на лікування». Він їздив ще один раз у село, відвозив дідусю зарядний пристрій на наступний день. Він був на похоронах бабусі, а дідуся там не було.

Свідок ОСОБА_16 пояснив, що в жовтні 2021 року захворіла мати його дружини, остання з сином поїхала до неї у село, забрали її, привезли в місто, ОСОБА_1 залишився в селі на господарстві. Поїхали в лікарню, сказали, що у неї «ковід», її госпіталізували у «ковідне» відділення, спілкувалися з нею лише по телефону, коли забирали матір дружини, ОСОБА_1 віддав їй картку, сказав, щоб вона лікувалася, про це йому розповіли син та дружина. Потім він з сином та його другом їздили до ОСОБА_1 в с.Миколаївку, бо дочка останнього йому подзвонила, сварку затіяла, що батько захворів, за якісь картки говорила. Після дзвінка, в цей же день, вони поїхали до нього, він лежав у кімнаті, їсти в нього було що. Він розповів, що «швидка» приїжджала, ліки в нього лежали. Він сказав, що приїде ще завтра, розтопить плиту. Коли в лікарню положили матір дружини, винесли її речі, вона віддала дружині банківську картку, сказала, що на ній є гроші, щоб вони свої не витрачали. Цією карткою користувалася його дружина та її сестра ОСОБА_3 , купували в аптеках ліки та у цієї жінки, яка свідком була. Пам`ятник вони вже замовили, ще не поставили, бо могила ще не сіла, сказали, що рано. В аптеках таких ліків не було, купили з рук, бо у цієї жінки померла мати чи батько, не знадобилися їй. Продала дружині по 3 500 гривень ампулу.

Суд, вислухавши сучасників судового процесу, свідків, дослідивши докази по справі, приходить до наступного висновку.

За правилами статей 2,12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та мати відповідачів - ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 2019 року, що підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб від 24 листопада 2021 року.

Сторонами не заперечується, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на протязі тридцяти років проживали разом, як чоловік та дружина, без реєстрації шлюбу.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є рідними доньками дружини позивача - ОСОБА_4 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження, про укладення шлюбу, про розірвання шлюбу.

Копією медичної карти стаціонарного хворого №3256 КНП «Перштравенська МЛ» від 26 жовтня 2021 року підтверджується, що ОСОБА_4 знаходилася на лікуванні у інфекційному відділенні №3 КНП «Першотравенська МЛ» з 13 жовтня 2021 року по 26 жовтня 2021 року. Медичне лікування: р-н Рінгера, дексаметазон, фіз.р-н, інфулган, парацетамол, еуфілін, мукосол, фленокс, клопідогрель, моксифлоксацин, - видано згідно Національного переліку лікарських засобів для лікування у стаціонарі; ангіобетаргін, віт.Д, віт.С, цинк, рапітус, ремдесевір - придбано за власний рахунок. ІНФОРМАЦІЯ_1 о 21:55 годині констатована біологічна смерть.

Копією повторного свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 24 листопада 2021 року підтверджується, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копією сигнального листка дільничному лікарю КЗ «Павлоградська міська станція швидкої медичної допомоги» ДОР» від 23 жовтня 2021 року підтверджується, що «швидку допомогу» викликано до хворого ОСОБА_1 , прибули до хворого по АДРЕСА_3 , огляд - 23 жовтня 2021 року з 19:00-19:38 год., надана допомога, температура у хворого - 39,8, сатурація 91%, діагноз: ковідна двобічна пневмонія?, рекомендовано 24 жовтня 2021 року звернутися до сімейного лікаря.

Виписками з банківського рахунку № НОМЕР_2 АТ КБ «ПриватБанк», що належить ОСОБА_1 підтверджується, що з починаючи з 12:50 годин 21 жовтня 2021 року по 10:38 годину 27 жовтня 2021 року з даного рахунку знято коштів на суму 115 137,40 гривень.

Копією постанови про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000187 від 16 грудня 2021 року, за фактом таємного викрадення майна ОСОБА_1 , підтверджується, що дочки дружини ОСОБА_1 - відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у період з 21 по 27 жовтня 2021 року зняли з банківської картки ОСОБА_1 115 136,71 гривень, вказану картку їм передала їх матір, яка лежала в лікарні та сказала, щоб вони знімали з даної картки гроші, не витрачаючи свої гроші, повідомила пароль від картки. Вони не знали, кому належала картка, про це не запитувала. Кримінальне провадження закрите в зв`язку з відсутністю в діях відповідачів складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, відносини носять цивільно-правовий характер.

Факт зняття грошових коштів з банківської карточки позивача у зазначений період часу саме відповідачами підтверджується, також, копіями фото-матеріалів роботи камери відеоспостереження банку.

Позивач, як на правову підставу заявлених позовних вимог, посилається на ст.1212 ЦК України та вважає, що відповідачі в період з 21 по 27 жовтня 2021 включно заволоділи безпідставно його грошовими коштами в сумі 115 137,40 гривень та просить ці кошти стягнути.

Відповідачами долучено до матеріалів справи копії чеків про придбання медичних препаратів для лікування їх матері - ОСОБА_4 : від 13 жовтня 2021 року на суму 650 та 1 279,30 гривень, від 14 жовтня 2021 року на суму 839,60 гривень, від 14 жовтня 2021 року на суму 1 526,40 гривень (вказана сума долучена двічі відповідачами а.с.92 та а.с.116), від 15 жовтня 2021 року на суму 894 гривень, 15 жовтня 2021 року на суму 570 гривень, від 15 жовтня 2021 року на суму 1 000 гривень, від 15 жовтня 2021 року на суму 1002 гривні, від 15 жовтня 2021 року на суму 544 гривні, від 16 жовтня 2021 року на суму 1 130 гривень, від 17 жовтня 2021 року на суму 420,60 гривень, від 17 жовтня 2021 року на суму 450 гривень, від 18 жовтня 2021 року на суму 798,30 гривень, від 19 жовтня 2021 року на суму 569,30 гривень, від 20 жовтня 2021 року на суму 743 гривні, від 21 жовтня 2021 року на суму 576,40 гривень, від 22 жовтня 2021 року на суму 301,30 гривня, від 22 жовтня 2021 року на суму 470 гривень, від 22 жовтня 2021 року на суму 1 852 гривні, від 23 жовтня 2021 року на суму 620 гривень, від 23 жовтня 2021 року на суму 300 гривень, від 24 жовтня 2021 року на суму 1 400 гривень, 25 жовтня 2021 року на суму 330 гривень, від 26 жовтня 2021 року на суму 1 090, 600, 650, 550 гривень.

Крім того, відповідачами придбано для лікування матері препарат «ремдесевір» - 6 флаконів по 3 500 гривень за флакон, всього на суму 21 000 гривень, про що зазначено в медичній карті стаціонарного хворого та підтверджено в судовому засіданні свідком ОСОБА_13 . Оглядом сторінок загальнодоступної мережі «Інтернет» встановлено, що ціна на вказаний препарат відповідає дійсності станом на жовтень 2021 року.

Таким чином, на придбання ліків та засобів догляду за хворою матір`ю, яка перебувала на стаціонарному лікуванні з 13 по 26 жовтня 2021 року включно, за цей період відповідачами витрачено: 42 156,20 гривень.

Крім того, відповідачами долучено до матеріалів справи копії товарних чеків, що підтверджують витрати, які понесли відповідачі на поховання, помини матері, замовлення та установку пам`ятника, на загальну суму: 64 053,46 гривень.

Всього витрати відповідачів, починаючи з 13 жовтня 2021 року, на лікування, поховання, помини, пам`ятник матері, підтверджені належними доказами, становлять: 106 209,66 гривень, знято з карти позивача - 115 137,40 гривень.

Копією поштового відправлення АТ «Укрпошта» від 24 серпня 2022 року підтверджується, що відповідачами на користь ОСОБА_1 перераховано 2 547,65 гривень. В судовому засіданні позивач повідомив, що вказаний поштовий переказ він не отримав, відмовившись від нього в АТ "Укрпошта", що не заперечувалося відповідачами в судовому засіданні.

Відповідачі знімали грошові кошти з пенсійної картки позивача у період з 21 по 27 жовтня 2021 року включно.

З 13 по 20 жовтня 2021 року включно витратили на лікування матері грошові кошти в сумі 12 416,50 гривень.

Згідно ч.1 ст.2 СК України сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання.

Згідно ст.15 СК України сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу.

Відповідно ч.1 ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Згідно ст.90 СК України дружина, чоловік взаємно зобов`язані брати участь у витратах, пов`язаних із хворобою або каліцтвом другого з подружжя.

Відповідно ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

В зв`язку з тим, що походження даних коштів суду невідоме (кошти відповідачів, особисті їх матері чи спільні кошти подружжя), позовні вимоги не стосуються охоплюваного періоду часу, суд, з урахуванням вищезазначених норм сімейного права вважає, що вказані грошові кошти не є предметом даного спору про безпідставно, на думку позивача, набуте майно та дане відшкодування витрат на лікування ОСОБА_4 може бути вирішене в судовому порядку окремо від даного спору, у разі заявлення відповідних позовних вимог.

Що стосується грошових коштів, знятих з пенсійної картки позивача відповідачами за період з 21 по 27 жовтня 2021 року, суд приходить до наступного.

ОСОБА_4 перебувала на стаціонарному лікуванні з 13 по 26 жовтня 2021 року.

В діях відповідачів відсутній склад кримінального правопорушення по ч.1 ст.185 КК України стосовно таємного викрадення картки у позивача, що підтверджується матеріалами справи.

В судовому засіданні віднайшов підтвердження факт того, що дружина позивача, через медсестру закладу охорони здоров`я, де перебувала на лікуванні, передала вказану картку своїм донькам - відповідачам задля того, щоб вони витрачали кошти, що знаходилися на ній для її лікування, оскільки позивач участі у лікуванні дружини не приймав, її не відвідував. Відповідачі використали на лікування матері грошові кошти з банківської картки позивача за період з 21 по 26 жовтня 2021 року в сумі 29 739,70 гривень. Ввечері ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла.

Позивач стверджує, що грошові кошти, що знаходилися на його пенсійній картці, є його особистою власністю. Він не давав дружині права витрачати гроші на ній, домовленості такої між ними не було, у кожного з подружжя був власний бюджет, однак з цими доводами позивача суд не погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"; земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

Особистою приватною власністю дружини та чоловіка є речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть тоді, коли вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя.

Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є премії, нагороди, які вона, він одержали за особисті заслуги. Суд може визнати за другим з подружжя право на частку цієї премії, нагороди, якщо буде встановлено, що він своїми діями (ведення домашнього господарства, виховання дітей тощо) сприяв її одержанню.

Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, яка їй, йому належала, а також як відшкодування завданої їй, йому моральної шкоди.

Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є страхові суми, одержані нею, ним за обов`язковим особистим страхуванням, а також за добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою приватною власністю кожного з них.

Суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин.

Якщо у придбання майна вкладені крім спільних коштів і кошти, що належали одному з подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю.

Згідно ст.61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

За загальним правилом застосування презумпції згідно зі ст.60 СК України майно, одержане одним із подружжя як набувачем за договором, що укладений під час перебування набувача в шлюбі, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Той із подружжя, який порушує питання про спростування зазначеної презумпції, зобов`язаний довести обставини, що її спростовують (постанова ВСУ № 6-843цс17).

При вирішенні спорів про належність майна на праві спільної сумісної власності подружжю, суду в першу чергу належить встановити час набуття такого майна. При встановленні судом факту набуття майна у період шлюбу, на таке майно поширюється презумпція спільності майна подружжя. Факт набуття майна у період шлюбу доводить той із подружжя, який на нього посилається в обґрунтування своїх вимог про поділ такого майна. Спростовує презумпцію спільності майна подружжя той із подружжя, який заперечує, що майно набуте у період шлюбу є спільним сумісним майном (постанова ВС у справі 595/324/17).

Судом встановлено, що, відповідно ст.61 СК України, грошові кошти, що перебували на пенсійній картці позивача, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . Остання мала право розпоряджатися спільною сумісною власністю подружжя, зворотного суду позивачем не доведено. Тому, суд вважає, що грошові кошти в сумі 29 739,70 гривень, які були витрачені відповідачами на лікування дружини позивача, на її прохання, не є безпідставно набутим ними майном і стягненню з них на користь позивача не підлягають. Що стосується посилань позивача на те, що не всі лікарські засоби, придбані відповідачами для їх матері та підтверджені відповідними чеками, зазначені в медичній картці останньої, як рекомендоване лікування, суд вважає їх безпідставними, оскільки в судовому засіданні віднайшов підтвердження факт тяжкої хвороби ОСОБА_4 , від якої остання померла, рекомендації лікаря, зазначені в медичній картці хворої не містять також й засобів гігієни, води, тощо, однак вони необхідні хворому, а тому й були придбані.

Що стосується грошових коштів, які були зняті з пенсійної картки позивача 27 жовтня 2021 року та залишку грошових коштів, які були витрачені відповідачами після смерті їх матері.

Відповідачі посилаються на те, що ними були здійснені витрати на поховання, помини матері, замовлення пам`ятника, позивач участі в даних заходах не приймав, грошей не витрачав, тому вказані грошові кошти поверненню на користь позивача не підлягають, суд приходить до наступного.

Відповідно ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

В судовому засіданні відповідачі підтвердили, що їх мати надала їм право витрачати грошові кошти з картки саме на її лікування, тобто зняття грошових коштів відповідачами та їх витрата, починаючи з 27 жовтня 2021 року, не містить правових підстав, а вказані грошові кошти, які витрачені ними не на лікування матері, є безпідставно набутим майном.

Згідно зі ст.1232 ЦК України спадкоємці зобов`язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Витрати на утримання, догляд, лікування спадкодавця можуть бути стягнені не більш як за три роки до його смерті.

В зв`язку з чим, витрачені та підтверджені належними доказами витрати відповідачів, пов`язані з похованням їх матері, можуть бути стягнуті зі спадкоємців, у разі пред`явлення відповідного позову.

Таким чином, з картки позивача відповідачами витрачено 115 137,40 гривень, з них безпідставно - 85 397,70 гривень (115 137,40 гривень знято - 29 739,70 гривень витрачено за усним розпорядженням дружини позивача на її лікування за період з 21 по 26 жовтня 2021 року), тому підлягають стягненню солідарно з відповідачів на користь позивача безпідставно набути ними грошові кошти в сумі 85 397,70 гривень.

В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Що стосується розподілу судових витрат по справі.

Позивачем при пред`явленні позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 1 151,37 гривень та понесені витрати на правову допомогу представника в сумі 5 000 гривень, що підтверджено належними доказами.

Судом задоволені позовні вимоги на суму 85 397,70 гривень, що становить 74% від заявленої ціни позову 115 137,40 гривень.

В зв`язку з чим, підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача судові витрати по справі в розмірі 4 552,02 гривні, що становить 74% від сплачених.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 3, 4, 6, 9, 18, 76, 77, 78, 79, 80, 89, 258, 263, 264 ЦПК України, ст.1212 ЦК України, ст.ст.2,15,602,61,75,90,1232 Сімейного Кодексу України, - суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів - задовільнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті грошові кошти в сумі 85 397 (вісімдесят п`ять тисяч триста дев`яносто сім) гривень 70 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 2 276 (двох тисяч двохста сімдесяти шести) гривень 01 копійки.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 2 276 (двох тисяч двохста сімдесяти шести) гривень 01 копійки.

Решту судових витрат, понесених позивачем ОСОБА_1 , - залишити за останнім.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя: С.А.Янжула.

Повний текст рішення суду виготовлений 15 листопада 2022 року.