Провадження № 2/522/1007/22
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
20 жовтня 2022 року Приморський районний суд м. Одеси:
у складі: головуючої судді - Ковтун Ю.І.,
за участі секретаря - Лахматової С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-постачання» про зняття арешту з майна, -
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 , є рідною сестрою ОСОБА_2 та є спадкоємцем 1/2 частини квартири ОСОБА_2 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Під час відкриття спадщини з`ясувалось, що на 1/2 частину квартири спадкодавця ОСОБА_2 накладено арешт згідно постанови б/н від 06.10.2003, реєстраційний номер обтяження №8190538, дата реєстрації 14.11.2008. Другим власником квартири є ОСОБА_3 . Відповідно до постанови державного нотаріуса Перший Приморський відділ ДВС у м. Одесі відмовив у знятті арешту у зв`язку з відсутністю в архівах первинних документів. Перший Приморський відділ ДВС у м. Одесі на адвокатський запит представника позивача - адвоката Трояна О.С. повідомив, що в них відсутні матеріали за вказаним виконавчим провадженням, та запропонували з метою отримання інформації та документів щодо підстав накладення арешту на майно звернутись до Одеського державного нотаріального архіву. Відповідно до листа Одеського державного нотаріального архіву арешт накладено на майно постановою ВДВС Приморського РУЮ у м. Одесі від 06.10.2003 у зв`язку з наявністю у ОСОБА_2 заборгованості перед «Одеса газ». Наразі жодної заборгованості за адресою: АДРЕСА_2 немає. Таким чином відпала необхідність у арешті 1/2частини квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Не зняття державними виконавцями арешту з майна боржника у виконавчому провадженні порушує право ОСОБА_1 на володіння, користування та розпорядження спадковим майном.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 24 січня 2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26 травня 2022 року залучено до участі у справі як співвідповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-постачання».
02.08.2022 на адресу суду від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Трояна О.С. надійшли додаткові письмові пояснення, відповідно до яких зазначив, що 24.07.1997 ОСОБА_4 та її син ОСОБА_2 отримали у власність квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . 06.10.2003 на 1/2 частку цієї квартири, яка належить ОСОБА_2 , було накладено арешт. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, та її 1/2 частину квартири успадкував її онук ОСОБА_3 та її син ОСОБА_2 . Після прийняття спадщини, 3/8 частки майна отримав ОСОБА_3 , та 1/8 частку майна додатково отримав ОСОБА_2 . Таким чином у ОСОБА_2 загалом було 5/8 частки квартири, з яких 4/8 - це його 1/2 за свідоцтвом про право власності на майно від 24.07.1997 та 1/8 за свідоцтвом про спадщину. 1/8 частка ОСОБА_2 та 3/8 частки ОСОБА_3 не відноситься до предмету позову.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10 серпня 2022 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.
Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Троян О.С. у судове засідання призначене на 22.09.2022 не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутністю, позов підтримав, ухвалити у справі заочне рішення.
Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомили, відзив на позов не подали.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачами відзиву на позов, ухвалив слухати справу у відсутності відповідачів, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.
Відповідно до ст. 268 ЦПК України датою складання повного тексту рішення є 20 жовтня 2022 року.
Суд, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані у справі докази вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, яке видане Управлінням житлово-комунального господарства міськвиконкому Одеської міської ради народних депутатів 24.07.1997 квартира АДРЕСА_3 належить на праві загальної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с.9).
Позивач ОСОБА_5 є рідною сестрою ОСОБА_2 , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 (а.с. 24, 25).
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить свідоцтво про смерть, яке видано Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) серія НОМЕР_4 , актовий запис №4659 (а.с.26).
20.07.2021 державним нотаріусом Приморської державною нотаріальною контори у м. Одеса Шевцовою О.В. було винесено постанову про відмову у вчинення нотаріальної дії, згідно якою відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на 5/8 часток квартири АДРЕСА_3 . Як вбачається з вказаної постанови шляхом безпосереднього доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно виявлено наявність арешту на 1/2 частину спадкової квартири, яка належить ОСОБА_2 , який був зареєстрований 14.10.2003 року на підставі постанови б/н від 06.10.2003 Першого відділу ДВС Приморського РУЮ у м. Одеса. Відповідний відділ ДВС відмовив у знятті арешту у зв`язку з відсутністю в архівах первинних документів (а.с.23).
Як вбачається з листа Одеського державного нотаріального архіву № 3863/01-20 від 12.10.2021 в матеріалах архівного фонду Першої одеської державної нотаріальної контори серед документів, переданих на державне зберігання міститься постанова ВДВС Приморського РУЮ у м. Одесі від 06.10.2003 про накладення арешту на все майно, що належить ОСОБА_2 , а саме на 1/2 частину квартира АДРЕСА_3 (а.с16).
Відповідно до постанови державного виконавця ВДВС Приморського РУЮ у м.Одесі від 06.10.2003 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження при примусовому виконанні виконавчого документу № 2, виданого 09.09.2002 Іллічівським судом м.Одеси про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь «Одеса газ» у розмірі 2278,86 гривень накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_2 , а саме на 1/2 частину квартира АДРЕСА_3 (а.с. 17).
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державному реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що на 1/2 частину квартира АДРЕСА_3 , власником якої є ОСОБА_2 накладено арешт на підставі постанови б/н Першого відділу ДВС Приморського РУЮ м. Одеса від 06.10.2003. Також вбачається, що 28.08.2018 за ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право на спадщину зареєстровано право власності на 3/8 частини квартири АДРЕСА_3 та на 1/8 частини квартири за ОСОБА_2 (а.с.18-19).
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.08.2018 за № 7-751 ОСОБА_2 отримав спадщину після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у вигляді 1/8 частки квартира АДРЕСА_3 .
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.08.2018 за № 7-752 спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 є її онук ОСОБА_3 . Свідоцтво видано на 3/8 частки квартира АДРЕСА_3 .
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно частин 1 та 2 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч. 2 Постанови Пленуму ВССУ № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03 червня 2016 року позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємицею після ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.
Згідно з ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову ; підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".
Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Статтею 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Як встановлено судом, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого документу № 2, виданого 09.09.2002 Іллічівським судом м.Одеси про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь «Одесагаз», у якому постановою ВДВС Приморського РУЮ у м. Одесі б/н від 06.10.2003 було накладено арешт на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_2 , є завершеним. Відповідно до довідки ТОВ «Одесагаз-Постачання» заборгованість за споживання природного газу за особовим рахунком № НОМЕР_5 за адресою: АДРЕСА_2 відсутня.
Таким чином, з огляду на те, що обставини, на підставі яких було накладено арешт на нерухоме майно померлого ОСОБА_2 станом на сьогоднішній день відпали, виконавче провадження у межах якого накладався арешт завершене, а продовження дії арешту на вказане нерухоме майно порушує права позивача, суд дійшов висновку, що порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом зняття арешту з 1/2 частини квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , який було накладено згідно постанови відділу ДВС Приморського РУЮ м. Одеса б/н від 06.10.2003, реєстраційний номер обтяження №8190538, дата реєстрації 14.11.2008.
Керуючись ст.ст. 10-13, 141, 258, 259, 263 - 265, 268, 273, 280-284 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-постачання» про зняття арешту з майна, - задовольнити.
Зняти арешт з нерухомого майна, а саме з 1/2 частини квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , який було накладено згідно постанови відділу ДВС Приморського РУЮ м. Одеса б/н від 06.10.2003, реєстраційний номер обтяження №8190538, дата реєстрації 14.11.2008.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 20 жовтня 2022 року.

Суддя Ю.І.Ковтун