12.09.2022 Єдиний унікальний номер 205/7883/21
Провадження № 2/205/681/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2022 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Терещенко Т.П.,

за участю секретаря судового засідання Кривозуб О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Моторно (транспортного) страхового бюро України, треті особи: ОСОБА_2 , Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Галицька», про відшкодування шкоди і стягнення страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 11 жовтня 2021 року, мотивуючи свої вимоги тим, що 27 грудня 2018 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Шевроле Авео», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , який в районі будинку №147 вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_3 , якому було спричинено тілесні ушкодження від яких він у подальшому помер. За фактом зазначеної дорожньо-транспортної пригоди 27 грудня 2018 року до ЄРДР було внесено відомості за №0002973 та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Відповідальність водія автомобіля «Шевроле Авео» на дату дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПрАТ «СК «Галицька». Відповідно до інформації МТСБУ ПрАТ «СК «Галицька» втратила право укладати договори ОСЦПВВНТЗ у зв`язку з втратою статусу асоційованого члена МТСБУ, а МТСБУ здійснює відшкодування за невиконаними зобов`язаннями страховика. 08 лютого 2021 року нею до МТСБУ було направлено заяву про виплату страхового відшкодування з вимогою про відшкодування витрат на поховання та встановлення надгробного пам`ятника в загальному розмірі 43 550,00 грн. 01 липня 2021 року відповідачем її було повідомлено про зупинення строку розгляду справи у зв`язку з необхідністю долучення документу, що підтверджує відповідальність водія за вчинення дорожньо-транспортної пригоди. Вважає, що рішення про зупинення відповідачем строків розгляду справи про виплату страхового відшкодування з вищезазначених підстав є необґрунтованим та порушує право позивача на отримання страхового відшкодування. У зв`язку із чим, вона змушена звернутись до суду з цією позовною заявою за захистом своїх прав та законних інтересів, в якому просила стягнути з МТСБУ на її користь суму страхового відшкодування у розмірі 43 550,00 грн., пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ у розмірі 3 053,27 грн., 3% річних у розмірі 579,87 грн., інфляційні втрати у розмірі 610,09 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 500,00 грн.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 вересня 2021 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

15 листопада 2021 року від представника МТСБУ до суду надійшов відзив на позовну заяву у якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Вказує, що в дорожньо-транспортній пригоді, що мала місце 27 грудня 2018 року за участю транспортного засобу «Шевроле Авео», державний номерний знак НОМЕР_1 , має нести відповідальність винна особа в дорожньо-транспортній пригоді. Згідно витягу з Централізованої бази даних МТСБУ, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , як володільця транспортного засобу на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ «СК «Галицька» за полісом АМ8284055. Зазначає, що з урахуванням ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язок з відшкодування шкоди за страховика, який не може виконати свої зобов`язання покладено на відповідача тільки у разі недостатності коштів та майна страховика учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована на момент дорожньо-транспортної пригоди, отже, саме ПрАТ «СК «Галицька» взяло на себе відповідальність по відшкодуванню шкоди позивачу. Позивачем не надано жодних доказів того, що ПрАТ «СК «Галицька» було визнано банкрутом та/або ліквідовано, а також підтвердження неплатоспроможності страховика (недостатності коштів та майна страховика для виконання зобов`язань). З наведених обставин вважає, що у МТСБУ не виникає правових підстав для здійснення регламентної виплати з фонду захисту потерпілих та за рахунок коштів фонду страхових гарантій, а також, що належним відповідачем у цій справі є ПрАТ «СК «Галицька» та/або ОСОБА_2 . Відшкодування за невиконаними зобов`язаннями неліквідованого страховика може здійснюватись МТСБУ, але такі виплати не відносяться до регламентних виплат і здійснюються МТСБУ у добровільному порядку. Зазначає, що позивачем було передчасно подано позов до МТСБУ з наведених підстав, а документи на підтвердження настання цивільно-правової відповідальності на пропозицію МТСБУ позивачем не було надано, що унеможливлює відповідача прийняти рішення про виплату страхового відшкодування.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2021 року було задоволено клопотання представника відповідача та залучено в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 і ПрАТ «СК «Галицька».

14 січня 2022 року засобами поштового зв`язку «Укрпошта» представником позивача було направлено до суду заяву про збільшення позовних вимог, яку судом було отримано 24 січня 2022 року.

01 лютого 2022 року представником відповідача було надано суду відзив на заяву про збільшення позовних вимог, в якій він просив залишити без розгляду заяву позивача про збільшення позовних вимог через пропуск строку на подання такої заяви.

16 травня 2022 року засобами поштового зв`язку «Укрпошта» представником позивача було направлено до суду заяву про збільшення позовних вимог, яку судом було отримано 26 травня 2022 року.

25 травня 2022 року шляхом поштового відправлення «Укрпошта» представник відповідача направив до суду відзив на заяву про збільшення позовних вимог, в якій він просив залишити без розгляду заяву позивача про збільшення позовних вимог через пропуск строку на подання такої заяви, який надійшов до суду 02 червня 2022 року.

15 серпня 2022 року засобами поштового зв`язку «Укрпошта» представником позивача було направлено до суду заяву про збільшення позовних вимог, яку судом було отримано 25 серпня 2022 року.

25 серпня 2022 року шляхом поштового відправлення «Укрпошта» представник відповідача направив до суду відзив на заяву про збільшення позовних вимог, в якій він просив залишити без розгляду заяву позивача про збільшення позовних вимог через пропуск строку на подання такої заяви та просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі з наведених у ньому підстав, який надійшов до суду 06 вересня 2022 року.

12 вересня 2022 року ухвалами Ленінського районного суду м. Дніпропетровська було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі, прийнято заяву представника позивача про збільшення позовних вимог від 01 жовтня 2021 року а також відмовлено у прийнятті поданих представником позивача заяв про збільшення позовних вимог 14 січня 2022 року, 16 травня 2022 року, та 15 серпня 2022 року.

Представник позивача надав до суду заяву в якій підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити у повному обсязі з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, а також розглядати справу без його участі та без участі позивача.

Представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі та розглянути справу без участі представника.

Треті особи у судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин, хоча відповідно до ст. 128 ЦПК України про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, про що свідчать конверти, що повернулися до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а. с. 121, 135), жодних заяв або клопотань суду не представили.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Положеннями ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань Дніпровським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області 28 грудня 2018 року внесено відомості та зареєстровано кримінальне провадження за №0002973, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, з коротким викладенням обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а саме: 27 грудня 2018 року приблизно о 17.00 годині в м. Дніпрі на вул. Генерала Волівача в районі будинку №147, автомобіль «Шевроле Авео», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_3 . Внаслідок вказаної ДТП пішоходу ОСОБА_3 спричинені тілесні ушкодження у вигляді ВЧМТ, ЗГМ, ЗТГК, закритого перелому нижньої кінцівки. (а. с. 9).

В матеріалах справи наявне свідоцтво про смерть Серії НОМЕР_2 , видане 15 січня 2019 року Новокодацьким районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, відповідно до якого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено відповідний актовий запис №180 (а. с. 8).

Відповідно до довідки про причину смерті №125 від 12 січня 2019 року, виданої КП «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи», причиною смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стала сумісна тупа травма тіла внаслідок ДТП (а.с. 11).

Також судом встановлено, що в матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 до МТСБУ про виплату страхового відшкодування від 08 лютого 2021 року, а саме: витрат на поховання ОСОБА_3 і встановлення надгробного пам`ятника на загальну суму 43 550,00 грн. (а. с. 7).

Як доказ підтвердження понесення витрат на поховання ОСОБА_3 позивачем було надано суду: накладну №180 від 15 січня 2019 року та квитанцію до прибуткового касового ордера №180 від 15 січня 2019 року на суму 31 620,00 грн.; типовий договір на виготовлення пам`ятника від 14 жовтня 2020 року на суму 11 950,00 грн., накладну від 14 жовтня 2020 року на суму 11 950,00 грн. і товарні чеки від 14 жовтня 2020 року на суми 10 900,00 грн. та 1 050,00 грн., а також акт прийому-передачі виконаних послуг (наданих робіт) від 14 жовтня 2020 року на загальну суму 11 950,00 грн. (а.с. 13-19).

Судом також встановлено, що згідно листів МТСБУ №3-01-а/5557 від 16 лютого 2021 року та №3-01-а/23306 від 01 липня 2021 року, адресованих ОСОБА_1 , якій було запропоновано надати оригінали документів, що підтверджують витрати на встановлення пам`ятника, а саме фіскальний касовий чек або розрахункову квитанцію, а також реквізити рахунку IBAN ОСОБА_1 , а також прохання про надання завіреного належним чином документу, складеного відповідною повноважною установою (вирок суду, постанова про відмову в порушенні кримінальної справи), що підтверджує відповідальність іншого учасника за вчинення дорожньо-транспортної пригоди (а. с. 23-24).

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Тобто, за загальним правилом обов`язок відшкодувати завдану шкоду джерелом підвищеної небезпеки покладається на володільця джерела.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За положеннями ст. 6 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно із ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 39 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За положеннями ст. 1 ЗУ «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно із положеннями ст. 13 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховики, яким дозволено займатися обов`язковим страхуванням цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зобов`язані бути членами Моторного (транспортного) страхового бюро України, яке є юридичною особою, що утримується за рахунок коштів страховиків. МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Участь страховиків у МТСБУ є умовою провадження діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ст. 50 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховики можуть входити до складу МТСБУ як асоційовані та повні його члени. Право укладення договорів міжнародного страхування надається тільки повним членам МТСБУ.

Тобто, обов`язок з відшкодування шкоди за страховика, який не може виконати свої зобов`язання, покладається на МТСБУ тільки у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований.

Пунктами 52.4. та 52.5. ст. 52 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик у разі припинення його членства в МТСБУ втрачає право укладати будь-які договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Припинення повного членства в МТСБУ позбавляє страховика права укладати договори міжнародного страхування. Страховик, членство (у тому числі повне) якого припинено, зобов`язаний виконати свої зобов`язання згідно з укладеними ним договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Тобто, страховик, членство (у тому числі повне) якого припинено, зобов`язаний виконати свої зобов`язання згідно з укладеними ним договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Таким чином, у випадку нездійснення страхової діяльності, виключення страховика зі складу МСТБУ він зобов`язаний виконати всі договірні зобов`язання з відшкодування шкоди за договорами обов`язкового страхування цивільної відповідальності, укладеними до цього.

Згідно із п.п. «ґ» ч. 1 та п.п. «а» п. 41.2. ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. За рахунок коштів фонду страхових гарантій відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі недостатності коштів та майна страховика - повного члена МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до п. 7 ст. 51 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі ліквідації страховика або визнання його банкрутом страховик зобов`язаний передати до МТСБУ всі матеріали щодо укладених ним договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Крім того, такий страховик зобов`язаний перерахувати до відповідних централізованих страхових резервних фондів кошти в обсягах сум незароблених страхових премій із цього виду страхування.

Обов`язок з виконання договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, у разі недостатності коштів та майна відповідного страховика, покладено на МТСБУ з моменту визнання цього страховика банкрутом та/або його ліквідації як юридичної особи.

У випадку припинення членства страховика в МТСБУ (виключення з числа членів та/або позбавлення повного членства) у зв`язку з банкрутством та ліквідацією, МТСБУ зобов`язане здійснити регламентні виплати на підставі переданих до нього матеріалів усіх укладених договорів обов`язкового страхування у випадку недостатності коштів і майна страховика для здійснення страхових виплат.

Тобто, МТСБУ відповідно до ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодовує шкоду за страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований (виключений з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань); в інших випадках страховик зобов`язаний самостійно відшкодувати шкоду, у тому числі в процедурі банкрутства та ліквідації як юридичної особи.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачає обов`язку МТСБУ на відшкодування шкоди замість виключеного члена у випадку виключення зі складу членів МТСБУ з будь-яких інших підстав, і в цих випадках страховик повинен нести матеріальну відповідальність самостійно на загальних підставах.

Така правова позиція узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 22 лютого 2022 року у справі № 201/16373/16-ц, а також у постановах Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі № 489/4987/19 та у справі № 607/5938/20.

Крім того, матеріали справи не містять жодних відомостей про ліквідацію страховика ПрАТ СК «Галицька».

В силу положень ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вищезазначена обставина унеможливлює покладення на МТСБУ обов`язку щодо виплати страхового відшкодування у примусовому порядку.

Зазначена обставина у силу вимог положень ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» унеможливлює покладення на МТСБУ, що виступає відповідачем у цій справі, обов`язку щодо виплати страхового відшкодування у примусовому порядку.

Згідно з повідомленням від 04 липня 2019 року, розміщеним на офіційному веб-порталі МТСБУ за адресою: http://www.mtsbu.ua/ua/presscenter/news/152849/, МТСБУ інформує про втрату ПрАТ СК «Галицька» статусу асоційованого члена та припинення членства в МТСБУ з 02 липня 2019 року у зв`язку із наявністю заборгованості по сплаті внесків та відрахувань до фондів МТСБУ.

Виходячи з цього, ПрАТ СК «Галицька» з 02 липня 2019 року втратило право укладати договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Припинення ПрАТ СК «Галицька» членства в МТСБУ не звільняє цю юридичну особу, як страховика від виконання зобов`язань згідно з укладеними ним договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Суд ураховує, що за таких обставин позивач повинен був звертатись до суду з позовом саме до ПрАТ СК «Галицька», а не до МТСБУ, оскільки саме ПрАТ СК «Галицька», як страховик, який у встановленому законом порядку не визнаний неплатоспроможним та щодо якого не розпочато процедуру ліквідації повинен виконувати взяті на себе зобов`язання по договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку, що в цьому випадку МТСБУ не є належним відповідачем у цій справі, а тому суд вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

За змістом статті 141 ЦПК України судові витрати віднести за рахунок позивача.

Керуючись ст. ст. 3, 11, 15, 22, 979 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 2, 4, 12, 76-81, 89, 133, 141, 206, 223, 247, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Моторно (транспортного) страхового бюро України, треті особи: ОСОБА_2 , Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Галицька», про відшкодування шкоди і стягнення страхового відшкодування - відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Моторно (транспортне) страхове бюро України, , місцезнаходження: 02154, м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8.

Третя особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 .

Третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Галицька», , місцезнаходження: 76018, м. Івано-Франківськ, вул. Василіянок, буд. 22.

Суддя: Т.П. Терещенко