Справа № 588/1173/22
Провадження № 2/588/372/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 грудня 2022 року м. Тростянець
Тростянецький районний суд Сумської області у складі головуючого судді Огієнка О.О., за участю: секретаря судових засідань Лободи Т.С., позивачки ОСОБА_1 , представника позивачки ОСОБА_2 , розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Представник позивачки адвокат Сумцов Є.С. у листопаді 2022 року звернувся до суду з указаним позовом в інтересах ОСОБА_1 ,який мотивував тим, що позивачці на підставі ордеру на жиле приміщення № НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Тростянецької міської ради 28.07.1989 та рішення виконавчого комітету Тростянецької міської ради від 30.08.2019 за № 457, надано у постійне користування квартиру, яка розташована по АДРЕСА_1 . Свідоцтво про право власності на житло позивачка не отримувала.
На даний час за вказаною адресою зареєстровані: позивачка, її донька ОСОБА_4 , 1982 року народження, онуки - ОСОБА_5 , 2008 року народження, ОСОБА_6 , 2019 року народження, а також син позивачки ОСОБА_3 .
Відповідач не проживає за зареєстрованим місцем проживання з 2010 року. Також у квартирі немає його майна чи особистих речей. Фактично відповідач проживає у Російській Федерації.
У зв`язку із тим, що відповідач, як квартиронаймач, фізично не може припинити реєстрацію свого місця проживання у вказаній квартирі, позивачка була вимушена звернутися до суду із даним позовом.
Посилаючись на зазначені обставини представник позивачки просить суд визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою суду від 21.11.2022 було відкрито провадження, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
У судовому засіданні позивачка та її представник заявлений позов підтримали у повному обсязі, обґрунтувавши обставинами викладеними у позові та не заперечили проти заочного розгляду справи.
Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але у судове засідання повторно не з`явився із невідомих причин і не подав відзив.
Згідно вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи викладене, суд вважає можливим провести по справі заочний розгляд.
Заслухавши пояснення позивачки та її представника, покази свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з таких мотивів.
Судом установлено, що ОСОБА_1 на підставі ордеру на жиле приміщення № НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Тростянецької міської ради Сумської області 28.07.1989 було надано у постійне користування квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
21.08.2019 виконавчим комітетом Тростянецької міської ради Сумської області, на підставі заяви ОСОБА_1 , було прийнято рішення за № 437 «Про приватизацію квартири державного житлового фонду», яким за побажанням квартиронаймача передано квартиру у спільну часткову власність позивачки та членам її родини (а.с. 5).
Як вбачається з повідомлення Виконавчого комітету Тростянецької міської ради від 02.11.2022 за №0211/22 свідоцтво про право власності на квартиру по АДРЕСА_1 Абросімовій ОСОБА_7 та членам її родини Тростянецькою міською радою не видавалося (а.с. 4).
20.06.2019 на ім`я ОСОБА_1 було виготовлено технічний паспорт на квартиру по АДРЕСА_1 (а.с. 6-7).
Згідно довідки виданої Тростянецькою міською радою Сумської області від 24.10.2022 за № 2336 у квартирі по АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 , 1955 року народження, її син ОСОБА_3 , 1992 року народження, донька ОСОБА_4 , 1982 року народження, онуки ОСОБА_5 , 2008 року народження, та ОСОБА_6 , 2019 року народження (а.с. 9).
З довідки голови вуличного комітету Коробейник В.О. від 13.10.2022 та акту обстеження по розгляду заяви щодо встановлення місця проживання від 28.10.2022, ОСОБА_3 з 2010 року не проживає по АДРЕСА_1 (а.с. 10,11).
Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , кожен окремо повідомили, що вони є сусідами позивачки. Їм відомо, що відповідач ОСОБА_3 є сином позивачки та починаючи з 2010 року не проживає по АДРЕСА_1 .
Вирішуючи заявлену представником позивачки вимогу про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, суд виходить із такого.
Судом установлено, що позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 у визначеному законом порядку свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_2 не отримували і право власності на квартиру за ними не зареєстровано, а тому вони квартиронаймачами.
Відповідно до частини четвертої статті 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Як встановлено судом, відповідач більше 10 років не проживає за зареєстрованим місцем проживання без поважних причин.
Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Вичерпного переліку поважності причин не проживання у житловому приміщенні, житлове законодавство не встановлює, у зв`язку з чим зазначене питання суд вирішує у кожному конкретному випадку, з урахуванням конкретних обставин справи.
Відповідно до статті 107 ЖК Української РСР наймач жилого приміщення вправі за згодою членів сім`ї в будь-який час розірвати договір найму. У разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.
Згідно з частинами першою, другою та третьою статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.
Відповідно до цієї норми закону відповідач зобов`язаний був зареєструватись за новим постійним місцем проживання протягом 10 днів з дня переїзду до цього постійного місця проживання.
Тому суд вважає, що реєстрація постійного місця проживання відповідача за адресою квартири АДРЕСА_2 , є формальною, без наміру його фактичного проживання в даній квартирі. Відповідно він втратив право на користування цією квартирою, оскільки не проживає у ній понад десять років без поважних причин.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Зважаючи на принцип диспозитивності цивільного судочинства, а також те, що сторона позивача просить не стягувати з відповідача понесені судові витрати, тому суд не вирішує питання про розподіл судових витрат.
Керуючись вимогами статей 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повне рішення суду складено 26.12.2022.

Суддя О. О. Огієнко