Провадження № 2/752/261/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 жовтня 2022 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.

за участі секретаря судового засідання Сітайла В.М.

розглянувшиу місті Києві в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу

встановив:

08.08.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу до ОСОБА_2 .

В обґрунтування заявлених вимог позивачкою зазначено, що з червня 2011 року вона проживала з ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , мали спільне господарство та бюджет.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в неї народилася дочка ОСОБА_4 .

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 21.01.2019 року визнано батьківство ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 стосовно дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Зобов`язано Шевченківський районний у місті Полтаві відділ ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області внести зміни в актовий запис від 01.03.2017 року за № 235 про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме в графі «відомості про батька» вказати батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та в графі «прізвище» вказати прізвище батька - ОСОБА_3 . Зазначене рішення набрало законної сили 05.02.2020 року.

ОСОБА_3 також мав сина, який є відповідачем у справі ОСОБА_2

ОСОБА_2 та вона в інтересах своєї малолітньої дитини ОСОБА_7 подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті спадкодавця ОСОБА_3 .

До спадкової маси увійшла 8/18 від житлового будинку, придбаного ОСОБА_3 26.08.2005 року за договором купівлі-продажу за 26 320, 84 грн. з надвірними будівлями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачкою також зазначено, що під час спільного життя, нею та померлим чоловіком проведено газове опалення до будинку та значні ремонтні роботи, що підтверджується висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 21-18 від 30.05.2018 року.

03.12.2018 року комісією у складі депутата Овчаренко В.О., сусідів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у м. Українка складено акт про те, що ОСОБА_1 проживала разом з ОСОБА_3 з 2012 року по 2016 рік - АДРЕСА_1 . Підпис депутата підтверджено керуючою справами виконкому.

Просила встановити факт проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_1 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з червня 2011 року по грудень 2016 року.

04.09.2018 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

13.12.2018 року до суду надійшов відзив на позов, відповідно до змісту якого відповідач ОСОБА_2 не визнав заявлені до нього вимоги, зазначив, що позивачка не проживала з його покійним батьком однією сім`єю без реєстрації шлюбу, просив відмовити у задоволенні заявлених до нього вимог у повному обсязі.

30.06.2021 року Голосіївським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження, призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні 24.10.2022 року сторони відсутні.

Представник позивачки подав заяву про завершення розгляду справи за його відсутності, зазначивши, що підтримує заявлені вимоги, просив задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, з будь-якими клопотання до суду не звертався.

Врахувавши думку представника позивачки ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивачки ОСОБА_1 народилася дочка ОСОБА_4 (а.с.8)..

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 21.01.2019 року визнано батьківство ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 стосовно дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Зобов`язано Шевченківський районний у місті Полтаві відділ ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області внести зміни в актовий запис від 01.03.2017 року за № 235 про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме в графі «відомості про батька» вказати батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та в графі «прізвище» вказати прізвище батька - ОСОБА_3 . Зазначене рішення набрало законної сили 05.02.2020 року. (а.с.81-83).

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 стверджує, що з червня 2011 року по грудень 2016 року проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 також мав сина, який є відповідачем у справі ОСОБА_2

ОСОБА_2 та вона в інтересах своєї малолітньої дитини ОСОБА_7 подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті спадкодавця ОСОБА_3 .

До спадкової маси увійшла 8/18 від житлового будинку, придбаного ОСОБА_3 26.08.2005 року за договором купівлі-продажу за 26 320, 84 грн. з надвірними будівлями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6, 14-17).

ОСОБА_1 стверджує, що під час спільного життя, нею та померлим чоловіком проведено газове опалення до будинку та значні ремонтні роботи, що підтверджується висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 21-18 від 30.05.2018 року.

Як видно зі змісту висновків зазначеного вище експертного дослідження, мало місце істотне збільшення вартості житлового будинку з надвірними будівельними спорудами, що розташованим по АДРЕСА_1 у порівнянні з його вартістю станом на серпень 2005 року за рахунок проведення у ньому ремонтно-будівельних робіт - реконструкції з влаштуванням системи газопостачання, водопостачання та водовідведення, внутрішнього облаштування, заміни вікон на металопластикові (а.с. 97-113).

ОСОБА_1 вважає, що на підставі зазначеного вище їй належить половина від частки померлого ОСОБА_3 житлового будинку з надвірними будівельними спорудами, що розташованим по АДРЕСА_1 .

Саме з цією метою їй необхідно встановити факт проживання нею ж та ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з червня 2011 року по грудень 2016 року, оскільки між нею та сином померлого, відповідачем у справі ОСОБА_2 існує спір з цього приводу.

ОСОБА_1 на підтвердження своїх вимог посилається на Акт обстеження умов проживання та показання свідків під час розгляду справи за її ж позовом до ОСОБА_2 , Шевченківського районного у місті Полтава відділу ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області про визнання батьківства та зобов`язання внести зміни в актовий запис про народження дитини.

Так, 03.12.2018 року комісією у складі депутата Овчаренко В.О., сусідів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у м. Українка складено Акт обстеження умов проживання, у якому йдеться про те, що ОСОБА_1 проживала разом з ОСОБА_3 з 2012 року по 2016 рік - АДРЕСА_1 . Підпис депутата підтверджено керуючою справами виконкому (а.с. 96).

Верховним Судом під час розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 05.02.2020 року на постанову Київського апеляційного суду від 16.05.2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Шевченківського районного у місті Полтава відділу ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області про визнання батьківства та зобов`язання внести зміни в актовий запис про народження дитини, встановлено, що допитані судами свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які є рідними сестрами та братом ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 підтвердили перебування ОСОБА_1 та їх брата ОСОБА_3 у близьких стосунках в період, зазначений у позовній заява, а також визнання ним, за життя, свого батьківства.

За правилами ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки .

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу, шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Разом з тим згідно із ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення гл. 8 цього Кодексу.

Тобто при застосуванні ст. 74 СК України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Крім того, для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.

Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 4 ст. 368 ЦК України, майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Ураховуючи викладене, особам, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти.

Вирішуючи питання щодо правового режиму такого майна, суди зазвичай встановлюють факти створення (придбання) сторонами майна внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов`язків, з`ясовують час придбання, джерело набуття (кошти, за які таке майно було набуте), а також мету придбання майна, що дозволяє надати йому правовий статус спільної сумісної власності.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 23.09.2015 року у справі N 6-1026цс15, майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сім`ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними. У зв`язку із цим суду під час вирішення спору щодо поділу майна, набутого сім`єю, слід установити не лише факт спільного проживання сторін у справі, а й обставини придбання спірного майна внаслідок спільної праці.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо.

Показання свідків та спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду: від 12.12.2019 року у справі N 466/3769/16 (провадження N 61-5296св19), від 27.02.2019 року у справі N 522/25049/16-ц (провадження N 61-11607св18), від 11.12.2019 року в справі N 712/14547/16-ц (провадження N 61-44641св18), від 24.01.2020 року в справі N 490/10757/16-ц (провадження N 61-42601св18), від 08.12.2021 року у справі № 531/295/19 (провадження № 61-3071 св 21).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог щодо встановлення факту проживання позивача однією сім`єю з померлим ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу, суд констатує, що позивачкою не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про її спільне проживання з ОСОБА_3 , як чоловіка та жінки, тобто наявність сім`ї, у період з червня 2011 року по грудень 2016 року, матеріали справи не містять.

Разом з цим показання свідків, про які йдеться у постанові Верховного Суду від 05.02.2020 року та на які посилається позивачка не є достатніми доказами про наявність у неї та ОСОБА_3 сім`ї в розумінні ст. 3 СК України. Зазначеним рішенням встановлено факт перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у близьких стосунках в період, зазначений у позовній заява, а також визнання ним, за життя, свого батьківства. Однак факт наявності близьких стосунків та народження дитини в їх результаті не є тотожним факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Наданий позивачкою Акт обстеження умов проживання складений 03.12.2018 року комісією у складі депутата Овчаренко В.О., сусідів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у м. Українка, у якому йдеться про те, що ОСОБА_1 проживала разом з ОСОБА_3 з 2012 року по 2016 рік за адресою АДРЕСА_1 не приймається судом до уваги, як належний, допустимий, достовірний та достатній доказ у своїй сукупності, оскільки за своїм призначенням та змістом у «Акті обстеження умов проживання» не можуть фіксуватися факти проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Зазначений документ може за своїм змістом фіксувати саме наявність чи відсутність санітарно-гігієнічних умов для проживання у тому чи іншому приміщенні.

Посилання ОСОБА_1 на висновок експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 21-18 від 30.05.2018 року, відповідно до якого встановлено, що мало місце істотне збільшення вартості житлового будинку з надвірними будівельними спорудами, що розташованим по АДРЕСА_1 у порівнянні з його вартістю станом на серпень 2005 року за рахунок проведення у ньому ремонтно-будівельних робіт - реконструкції з влаштуванням системи газопостачання, водопостачання та водовідведення, внутрішнього облаштування, заміни вікон на металопластикові не доводить факт поліпшення стану будинку саме за спільні кошти позивачки та ОСОБА_3 або ж особисті кошти ОСОБА_1 .

Встановивши, що позивачка не надала належних та допустимих доказів на підтвердження спільного проживання з ОСОБА_3 , ведення спільного бюджету, господарства та побуту, а також спільної праці, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, оскільки позивачкою не доведено, що між нею та ОСОБА_3 виникли відносини, притаманні подружжю, а спірне майно придбано за спільні кошти та спільними зусиллями.

З огляду на викладене вище, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, не підлягають задоволенню судом.

За правилами ст. 141 ЦПК України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись, СК України, ст. ст. 4, 5, 6, 12, 13, 141, 200, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, яким ухвалено оскаржуване судове рішення.

Суддя Плахотнюк К.Г.