Справа № 301/2954/22
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"27" жовтня 2022 р. м. Іршава
Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Чийпеш А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дітей,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернувся в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дітей.
Позовні вимоги мотивовано тим, що рішенням Іршавського районного суду від 04.05.2022 року по справі №301/638/22 шлюб між сторонами розірвано.
Заочним рішенням Іршавського районного суду від 11.03.2022 року по справі №301/637/22 зобов`язано позивача ОСОБА_1 до сплати аліментів на користь відповідачки ОСОБА_2 на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі по 2000 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 14.02.2022 року і до досягнення дітьми повноліття. Призначаючи вказаний розмір аліментів суд виходив із того, що позивач жодної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, є здоровим, інших дітей на утриманні у нього немає, особи, які перебувають у останнього на утриманні теж відсутні, а діти мають незадовільний стан здоров`я.
Однак, на сьогоднішній день позивач не має можливості сплачувати аліменти в розмірі по 2000 грн. щомісячно на кожну дитину у зв`язку з тим, що він ніде не працює, раніше отримував неофіційні доходи працюючи сезонним робітником за межами України, проте через введення на території України воєнного стану він позбавлений можливості виїхати за кордон для працевлаштування з метою отримання доходів. Також наразі на утриманні позивача перебувають його батьки.
Частиною 2 ст.182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з часу ухвалення Іршавським районним судом заочного рішення від 11.03.2022 року про стягнення з позивача аліментів на утримання дітей прожитковий мінімум для дітей змінився, зокрема станом на 03.10.2022 року прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років становить 2201 грн., а для дитини віком від 6 до 18 років 2744 грн. Тобто мінімальний розмір аліментів на утримання дитини віком до 6 років з 01.07.2022 року становить 1100,50 грн., а для дитини віком від 6 до 18 років 1372 грн. Позивач наразі повинен сплачувати 6000 грн. аліментів щомісяця, що у свою чергу є більше на 2000 грн. від мінімального розміру аліментів для дітей відповідного віку. Разом з тим відповідач як батько усвідомлює свою відповідальність за виховання та піклування про дітей і на сьогоднішній день він виконує всі необхідні обов`язки щодо виховання дітей. Матеріальне та сімейне становище позивача погіршилось, що є підставою для зменшення розміру аліментів. Позивач не заперечує щодо стягнення з нього аліментів, але у розмірі по 1500 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. Наведені обставини свідчать про відсутність об`єктивної можливості у позивача сплачувати щомісяця аліменти на утримання трьох дітей у розмірі по 2000 грн. на кожну дитину.
Враховуючи вищевикладене ОСОБА_1 просив зменшити розмір стягуваних з нього на користь відповідачки ОСОБА_2 аліментів на утриманнядітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно із заочним рішенням Іршавського районного суду від 11.03.2022 року з 2000 грн. до 1500 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття.
Ухвалою Іршавського районного суду від 05.10.2022 року відкрито провадження у справі та справу призначено до судового розгляду на 27.10.2022 року за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
25 жовтня 2022 року відповідачка ОСОБА_2 подала відзив на позов, згідно якого просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, спростовуючи доводи позивача наступним. Відповідно до п.26 постанови КМУ від 27.01.1995 року «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану право на перетин державного кордону, крім осіб, зазначених у пунктах 21 та 22 цих Правил, також мають інші військовозобов`язані особи, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації. Ця норма не поширюється на осіб, визначених в абзацах другому - восьмому частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Відповідно до п.3 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років.
З викладеного вбачається, що позивач ОСОБА_1 , будучи громадянином України та маючи на утриманні трьох неповнолітніх дітей, має законне право на виїзд за кордон з метою працевлаштування та отримання доходів. Також позивачем не надано жодних доказів того, що у нього на утриманні перебувають його батьки. Таким чином, посилання позивача на вказані обставини не доводять беззаперечно погіршення його матеріального становища чи зміну сімейного стану, як підстави для зменшення розміру аліментів, а відтак і відсутність у нього можливості сплачувати аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей у розмірі по 2000 грн. щомісячно на кожну дитину.
У випадку зменшення розміру аліментів призначених на підставі рішення Іршавського районного суду від 11.03.2022 року, враховуючи вплив війни на всі сфери життя різних категорій населення, в тому числі дітей, підвищення цін на товари та послуги, незадовільний стан здоров`я дітей, може бути порушене їх право на достатній рівень життя.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, подали заяву, в якій позовні вимоги підтримали, просили такі задовольнити та розглянути справу по суті без їх участі (а.с.33,43).
Відповідачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, причини неявки до суду не повідомили, подали відзив на позов (а.с.42).
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає у задоволенні позовних вимог відмовити, виходячи з таких підстав.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Згідно зі статтями 150, 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Сторони є батьками трьох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.14), та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.15).
Рішенням Іршавського суду від 04.05.2022 року по справі №301/638/22 шлюб між сторонами розірвано (а.с.16). Сторони разом не проживають. Діти проживають з відповідачкою.

Заочним рішенням Іршавського районного суду від 11.03.2022 року по справі №301/637/22 зобов`язано ОСОБА_1 до сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі по 2000 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 14.02.2022 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 17-19). Рішення суду набрало законної сили 12.04.2022 року.

Іршавським районним судом 11.03.2022 року видано виконавчий лист на негайне виконання заочного рішення суду від 11.03.2022 року в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, а 15.04.2022 року судом видано виконавчий лист зі строком пред`явлення до виконання протягом всього періоду, на який присуджено аліменти.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Отже, враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, але підставою для подачі позову про зменшення розміру аліментів є значне погіршення матеріального становища платника аліментів.

Позивач ОСОБА_1 посилається на те, що з часу присудження судом аліментів його матеріальний та сімейний стан змінився у бік погіршення, оскільки він ніде не працює, раніше він отримував неофіційні доходи працюючи сезонним робітником за межами України, проте через введення на території України воєнного стану він позбавлений можливості виїхати за кордон для працевлаштування з метою отримання доходів. Крім того, на утриманні позивача перебувають його батьки. Тому просив зменшити розмір аліментів на утримання трьох дітей, присуджений заочним рішенням Іршавського районного суду від 11.03.2022 року, з 2000 грн. на 1500 грн. щомісяця на кожну дитину до досягнення ними повноліття.

Відповідачка ОСОБА_2 згідно поданого відзиву на позов заперечила проти позовних вимог та просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на те, що позивач належними доказами не довів погіршення його матеріального становища чи зміну сімейного стану, а відтак відсутність у нього можливості сплачувати аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей у розмірі по 2000 грн. щомісячно на кожну дитину. Зокрема, позивач не довів ні неможливість виїзду за кордон для працевлаштування та отримання доходів, ні наявність на його утриманні батьків.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ст.182 ч.2 СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (для дітей віком до 6 років з 01.01.2022 року 2100 грн., з 01.07.2022 року 2201 грн., з 01.12.2022 року 2272 грн., а для дітей віком від 6 до 18 років з 01.01.2022 року 2618 грн., з 01.07.2022 року 2744 грн., з 01.12.2022 року 2833 грн.) і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. 1, 5-7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Положення ст.81 ЦПК України та ст.192 СК України передбачають, що саме позивач повинен доводити зміни в його житті, зокрема зміну матеріального становища, сімейного стану, здоров`я або ж вказати інші випадки, що мали місце після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, які можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів.

Верховний Суд у постановах від 16.09.2020 року по справі №565/2071/19, від 28.05.2021 року по справі №715/2073/20 зазначив, що «Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану».

На підтвердження позовних вимог до суду подано: копію паспорта позивача (а.с.9); копію довідки про присвоєння позивачу ідентифікаційного номеру (а.с.10); копію довідки, виданої виконкомом Довжанської сільської ради №100 від 11.02.2022 року, про реєстрацію місця проживання позивача за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11); копію паспорту відповідачки (а.с.12); копії свідоцтв про народження дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 (а.с. 13, 14, 15); копію рішення Іршавського районного суду від 04.05.2022 року про розірвання шлюбу сторін (а.с.16) та копію заочного рішення Іршавського районного суду від 11.03.2022 року про стягнення з позивача аліментів на утримання дітей (а.с. 17-19).

Суд відхиляє доводи позивача ОСОБА_1 щодо погіршення його матеріального становища, яке позивач мотивує тим, що він ніде не працює і через введення на території України воєнного стану позбавлений можливості виїхати за кордон для працевлаштування, оскільки, маючи на утриманні трьох дітей віком до 18 років, позивач не підлягає призову на військову службу під час мобілізації та може виїхати за кордон.

Той факт, що позивач офіційно не працевлаштований не є беззаперечним підтвердженням погіршення його матеріального становища як платника аліментів в розумінні ст.192 СК України і не входить до переліку обставин, визначених ст.182 СК України та ст.192 СК України, як підстави для перегляду розміру аліментів, а також не звільняє його від обов`язку утримувати дітей, батьком яких він є.

Верховний Суд у постанові від 06.06.2018 року по справі №138/594/17 також зазначив, що непрацевлаштування саме по собі не є підставою для зменшення розміру аліментів за відсутності доказів щодо погіршення майнового стану платника аліментів.

Жодних доказів погіршення матеріального становища позивач суду не надав.

Позивач є працездатною особою як за віком, так і за станом здоров`я, матеріали справи не містять відомостей про наявність в нього жодних протипоказань щодо працевлаштування, відтак останній має можливість працевлаштуватися.

Доводи позивача ОСОБА_1 про перебування на його утриманні батьків, як на підставу зменшення розміру аліментів, суд також відхиляє, оскільки позивач не надав доказів, що батьки перебувають на його утриманні та потребують від нього матеріальної допомоги.

Варто зазначити, що в ч.1 ст.202 СК України передбачено обов`язок повнолітніх дітей утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Здійснення витрат на утримання батьків не є підставою для зменшення розміру аліментів на утримання дітей, оскільки обов`язок по утриманню непрацездатних батьків не може бути перешкодою для належного виконання позивачем обов`язку щодо матеріального утримання та забезпечення своїх неповнолітніх дітей.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає цивільну справу в межах заявлених позивачем вимог, особа на власний розсуд розпоряджається своїми цивільними і процесуальними правами; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12, 13, 77-81 ЦПК України); про задоволення позову рішення може бути прийняте за умови обґрунтованості та доведеності позовних вимог (ст. 263 ЦПК України).

Оскільки позивач не надав відповідно до вимог ст.192 СК України належних та допустимих доказів на підтвердження погіршення матеріального становища, сімейного стану чи стану здоров`я, які б були підставою для зменшення розміру аліментів, тому позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 180-182, 184, 192 СК України, ст. 12, 13, 77-81, 263-265, 279 ЦПК України,

р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дітей відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 27 жовтня 2022 року.

Головуюча : М. О. Пітерських