Справа № 303/8948/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 липня 2022 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Собослой Г.Г.,

суддів: Готра Т.Ю., Джуга С.Д.,

з участю секретаря: Терпай С.М..

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Лесько Алла Олексіївна на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 07 квітня 2022 року у справі № 303/8948/21 (Головуючий: Куцкір Ю.Ю.), -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2021 року ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що позивач ОСОБА_2 являється власником житлового будинку АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_1 зареєстрований у даному будинку, однак з 30 березня 2020 року за даною адресою не проживає, а проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Реєстрація місця проживання ОСОБА_1 у будинку, належному козивачу, перешкоджає їй вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, а тому просила суд визнати ОСОБА_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком АДРЕСА_1 .

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Мукачівського міськрайонного суду зі зустрічним позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні витлом та вселення, мотивуючи тим, що він проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 в період з 20.11.1985 р. по 23.07.2019 р., і на протязі цього часу за власні кошти здійснив істотні поліпшення будинку, внаслідок яких будинок значно зріс у ринковій вартості. 23 липня 2019 року місце проживання ОСОБА_1 будо зареєстровано в будинку АДРЕСА_1 , і вказаний будинок був придбаний на ім`я доньки ОСОБА_2 . Для придбання будинку АДРЕСА_1 були використані кошти від продажу будинку АДРЕСА_3 , однак право масності на будинок АДРЕСА_1 формально набула дочка ОСОБА_1 ОСОБА_2 . Реєстрація ОСОБА_1 в будинку АДРЕСА_1 була проведена з волевиявлення відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_2 як формального власника будинку. Через деякий час після початку сумісного проживання за вищевказаною адресою ОСОБА_2 почала створювати перешкоди ОСОБА_1 у проживанні за місцем реєстрації, внаслідок чого, ОСОБА_1 в теперішній час за місцем реєстрації не проживає і позбавлений можливості не тільки ночувати, відпочивати у житлі, а й отримувати кореспонденцію, користуватися послугами сімейного лікаря та загадом вести нормальний соціальний спосіб життя, спілкуватися в межах свого помешкання з іншими членами своєї родини, товаришами, друзями. Будь-якого іншого житла на праві власності чи на праві найму ОСОБА_1 не має і факт відсутності у нього ключів від замків на вхідних дверях до помешкання у якому ОСОБА_1 зареєстрований та має право проживати, неповідомлення йому коду доступу до відключення системи охорони будинку свідчить про вчинення йому перешкод у доступі до житла. Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просив суд позовні вимоги задовольнити.

До початку судового засідання у суді першої інстанції, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову в якій просив суд заборонити ОСОБА_2 продавати, дарувати, обмінювати чи будь-яким іншим чином відчужувати, обтяжувати, укладати попередні договори та здійснювати реєстрацію будь-яких правочинів щодо житлового будинку АДРЕСА_1 .

Заява мотивована тим, що відповідач ОСОБА_3 , як одноосібний власник будинку АДРЕСА_1 не тільки має необмежене право розпорядження зазначеним будинком, який на теперішній час є єдиним можливим місцем проживання ОСОБА_1 та у якому він зареєстрований, а й її представник чітко повідомила у відповіді на відзив про бажання ОСОБА_2 розпорядитися спірним житлом.

Відчуження вказаного будинку відповідачем ОСОБА_2 призведе до повної неможливості відновити житлові права ОСОБА_4 , передбачені ст. 47 Конституції України, відповідно до якої кожен має право на житло та ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відчуження зазначеного будинку, який є єдиним житлом ОСОБА_1 , і в разі задоволення зустрічного позову призведе до невиконання чи утруднення виконання рішення суду.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 07 квітня 2022 року у задоволенні заяви позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у виді заборонити ОСОБА_2 продавати, дарувати, обмінювати чи будь-яким іншим чином відчужувати, обтяжувати, укладати попередні договори та здійснювати реєстрацію будь-яких правочинів щодо об`єкта нерухомого майна житлового будинку АДРЕСА_1 , відмовлено.

Не погоджуючись із даною ухвалою суду, ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Лесько А.О. подали апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування ухвали як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права, на підстві неправильної оцінки судом обставин справи. Для придбання будинку АДРЕСА_1 були використані кошти від продажу будинку АДРЕСА_3 у якому проживала вся родина ОСОБА_1 : його дружина ОСОБА_5 , дочка ОСОБА_6 (відповідач за зустрічним позовом), та після укладення шлюбу чоловік дочки ОСОБА_7 , однак право власності на будинок АДРЕСА_1 формально набула дочка ОСОБА_2 . Будь-якого іншого житла на праві власності чи на праві найму ОСОБА_1 не має, а той факт, що розпорядження ОСОБА_2 спірним будинком шляхом його відчуження в будь-який спосіб, безумовно призведе до повної втрати ОСОБА_1 можливості вселитися в будинок в разі ухвалення судом рішення про задоволення його зустрічного позову.

Представник ОСОБА_2 адвокат Новікова І.С. подала до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, у якому просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, оскільки застосування такого забезпечення позову як заборона продавати, дарувати, обмінювати чи будь-яким іншим чином відчужувати, обтяжувати, укладати попередні договори та здійснювати реєстрацію будь-яких правочинів щодо об`єкта нерухомого майна призведе до невиправданого обмеження майнових прав власника і порушить пропорційне співвідношення між заходами, що вживаються з метою охорони матеріально-правових інтересів позивача та шкодою, яка завдається власнику майна при цьому, а також буде порушено права та інтереси співвласника даного будинку ОСОБА_7 , який набув право власності на дане майно за час шлюбу з ОСОБА_2 .

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_8 , які підтримали доводи викладені в апеляційній скарзі, пояснення ОСОБА_2 її представника ОСОБА_9 та третю особу яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_5 , які просили ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Статті 149, 150 ЦПК України передбачають підстави та види забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 до суду з позовом про визнання ОСОБА_1 таким, що втратив право користування житлом, зазначаючи, що реєстрація місця проживання відповідача у належному їй будинку що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 перешкоджає їй вільно володіти користуватися та розпоряджатися своїм майном, а саме житловим будинком АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 04, номер запису про право власності 32384871, підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу житлового будинку № 904, посвідчений приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Закарпатської області 11.07.2019 року.

У свою чергу, ОСОБА_1 звернувся в суд із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, зазначаючи, що ОСОБА_2 вчиняє йому перешкоди у доступі до приміщень, відібрала у нього ключі від вхідної хвіртки до подвір`я, від вхідних дверей у будинок та встановила сигналізацію, не повідомивши ОСОБА_1 код доступу. На теперішній час ключів від замків на вхідних дверях ОСОБА_1 не має і позбавлений можливості проживати у будинку в якому зареєстрований. Будь якого іншого житла на праві володіння чи на праві найму ОСОБА_1 не має.

Право на житло є природним правом кожної людини.

У статті 47 Конституції України проголошено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

ОСОБА_3 як одноосібний власник будинку АДРЕСА_1 має необмежене право розпорядження ним. При цьому, у випадку розпорядження ОСОБА_2 спірним будинком шляхом його відчуження в будь який спосіб призведе до повної втрати ОСОБА_1 можливості вселитися в будинок у разі задоволення судом рішення про задоволення його позовних вимог, тобто, призведе до неможливості виконання рішення суду.

Верховний Суд у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у своїй постанові від 16 серпня 2018 року у справі № 910/1040/18 висловив свою позицію та дійшов правових висновків, що при забезпеченні позову в немайновому спорі, повинна застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

У зазначеній постанові Об`єднана палата Касаційного господарського суду Верховного Суду вважала наявними підстави для відступлення від висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у раніше ухвалених постанові Верховного Суду від 25.06.2018 у справі № 910/1038/18 та у постанові Верховного Суду від 13.06.2018 у справі № 910/1352/18.

Вжиття заходів забезпечення позову не ставиться в залежність від характеру спору, оскільки вирішальне значення має встановлення факту, чи невжиття заходів забезпечення позову не унеможливить виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Зважаючи на викладене, суд першої інстанції помилково вважав, що позов немайнового характеру не може бути забезпечений шляхом заборони відчуження житла, яке є предметом спору.

Враховуючи наявність спору та обставин, які можуть ускладнити або зробити неможливим виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 продавати, дарувати, обмінювати чи будь-яким іншим чином відчужувати, обтяжувати, укладати попередні договори та здійснювати реєстрацію будь-яких правочинів щодо житлового будинку АДРЕСА_1 .

За таких обставин, ухвала суду підлягає скасуванню і з ухваленням нового рішення у відповідності до п.п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, яким задовольнити заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Лесько Алла Олексіївна задовольнити.

Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 07 квітня 2022 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову у виді заборони ОСОБА_2 продавати, дарувати, обмінювати чи будь-яким іншим способом відчужувати, обтяжувати, укладати попередні договори та здійснювати реєстрацію будь-яких правочинів щодо об`єкта нерухомого майна житлового будинку АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 04, номер запису про право власності 32384871, підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу житлового будинку №904, посвідчений приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Закарпатської області 11.07.2019 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11 липня 2022 року.

Головуючий

Судді: