Справа № 369/6535/22
Провадження № 2-н/369/485/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.09.2022 м. Київ
Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Ковальчук Л.М., перевіривши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів зі ОСОБА_2 на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -
До Києво-Святошинського районного суду Київської області 25.07.2022 року надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
05.09.2022 року ОСОБА_2 подала до суду клопотання про долучення документів та відмову у видачі судового наказу. Просила відмовити в задоволенні судового наказу та зазначила, що на даний час між батьками дитини виник спір про місце проживання дитини.
Згідно положень ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.
Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23 грудня 2012 року, наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.
Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, то відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.
Матеріалами справи встановлено, що ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01.09.2022 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову до його подачі задоволено та зобов`язано ОСОБА_1 передавати малолітнього сина ОСОБА_3 матері ОСОБА_2 для особистого спілкування, без обмеження місць перебування, без присутності батька, по вихідних днях кожну другу та четверту суботу і неділю.
Заява про забезпечення позову подана до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська до подання позовної заяви про визначення місця проживання малолітнього сина ОСОБА_3 з матір`ю, а також стягнення аліментів на утримання дитини.
Тобто на даний час існує спір стосовно місця проживання дитини, а стосовно питання про стягнення аліментів ОСОБА_2 має намір подати до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська позовну заяву та розглядати питання про стягнення аліментів на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку позовного провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Право на звернення до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дітей має той з батьків, або інших законних представників дітей, разом з яким проживає дитина та знаходиться на утриманні.
Відповідно до ч.5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Таким чином, право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів має той з батьків дитини, з яким дитина проживає у визначеному Законом порядку.
Відповідно до п. 8, 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу або у разі якщо буде встановлено, що заяву подано з порушенням правил підсудності, суд відмовляє у видачі судового наказу.
Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються: інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.
Відповідно до ч.1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.
Таким чином, суддя не вбачає факту виникнення у заявника права вимоги про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання дитини, оскільки наразі присутній спір про місце проживання дитини.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 161, 165, ст.ст.259-261 ЦПК України, ст. 183 Сімейного кодексу України, суддя, -
Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу за заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ОСОБА_2 .
Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків, а також для звернення до суду в порядку позовного провадження.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів
Суддя: Л.М. Ковальчук