РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/820/21

Провадження №2/568/860/21

15 листопада 2022 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

суддя Сільман А.О.

секретар судового засідання Саган В.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу

за позовом ОСОБА_3

до ОСОБА_4

про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 , в якій з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просила стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дочки в сумі 14411 грн.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що на підставі рішення Радивилівського районного суду Рівненської області від 04.11.2014 р. у справі № 568/1054/14-ц з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 та сина ОСОБА_5 щомісячно на кожну дитину в розмірі 1/3 усіх видів доходів до досягнення дітьми повноліття. Рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 23.05.22 р. у справі № 568/995/21 припинено стягнення з відповідача аліментів на утримання сина ОСОБА_5 ; звільнено відповідача від сплати заборгованості по аліментах за період з 22.05.20 р. по квітень 2022 р. в розмірі 28428,50 грн.

Станом на травень 2021 р. у відповідача існує заборгованість зі сплати аліментів на утримання дочки в розмірі 14411 грн. У зв`язку з тим, що відповідач без поважних причин не сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини, просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_5 в розмірі 14411 грн.

Ухвалою від 01.07.2021 р. позовну заяву прийнято до провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою від 01.09.21 р. зупинено провадження у справі до набрання законної сили рішенням у цивільній справі № 568/995/21.

Ухвалою від 05.09.22 р. поновлено провадження у справі, призначено судове засідання на 27.09.22 р.

Ухвалами від 27.09.22 р., 18.10.22 р. та від 01.11.22 р. розгляд справи відкладено.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Пояснила, що з травня 2020 р. відповідач аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 не сплачує, а тому станом на травень 2021 р. виникла заборгованість зі сплати аліментів в сумі 14411 грн. Оскільки, положення ст. 196 Сімейного кодексу України, визначають, що розмір неустойки (пені) може стягуватися в розмірі не більше 100 відсотків заборгованості, позивач просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 14411 гр.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив позовні вимоги, просив в позові відмовити повністю. Зазначив, що заборгованість зі сплати аліментів на утримання дочки виникла не з вини відповідача. Вважає, що оскільки на утриманні відповідача знаходиться їх спільний син - ОСОБА_5 , при цьому, позивачка не сплачує аліменти на утримання сина, який проживає з відповідачем, тому у нього відсутній обов`язок щодо сплати аліментів на дочку, яка проживає з позивачкою.

Заслухавши учасників справи, дослідивши докази наявні в матеріалах справи, суд враховує наступне.

25.10.2003 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Радивилівського управління юстиції Рівненської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Відповідно до свідцтва про народження серії НОМЕР_1 від 20.04.12 р. батьками ОСОБА_5 записані ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с. 7).

Відповідно до свідцтва про народження серії НОМЕР_2 від 10.08.2004 р. батьками ОСОБА_5 записані ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с. 8).

Рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 04.11.2014 р. у справі №568/1054/14-ц шлюб між сторонами розірвано. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 та дочки ОСОБА_5 у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку щомісячно на кожну дитину, починаючи з 14.08.2014 р. і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 9).

На виконання рішення від 04.11.2014 р. судом видано виконавчий лист №568/1054/14-ц від 21.11.14 р. про стягнення з ОСОБА_4 аліменти на утримання дітей (а.с. 6).

З наявної в матеріалах виконавчого провадження №62158001 довідки №3404 від 12.03.2021 р. вбачається, що аліменти згідно виконавчого листа №568/1054/14-ц від 21.11.2014 р. з моменту відкриття виконавчого провадження - 22.05.2020 р. не сплачувалися.

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_4 згідно виконавчого листа №568/1054/14-ц від 21.11.14 р. за період з 22.05.20 р. по травень 2021 р. заборгованість відповідача зі сплати аліментів на утримання дочки та сина становить 28822 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_4 згідно виконавчого листа №568/1054/14-ц від 21.11.14 р. за період з 22.05.20 р. по квітень 2022 р. заборгованість на утримання дочки та сина становить 56857 грн.

Рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 23.05.22 р. у справі № 568/995/21 припинено стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за виконавчим листом № 568/1054/14-ц від 21.11.14 р. Звільнено ОСОБА_4 від сплати заборгованості по аліментам на сина за період з 22.05.2020 р. по квітень 2022 року в розмірі 28428,50 грн., яку нараховано за виконавчим листом № 568/1054/14-ц від 21.11.14 р.

Предметом розгляду у даній справі є стягнення пені нарахованої на заборгованість зі сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_5 за період з 22.05.20 р. по 01.05.21 р. в сумі 14411 грн.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Можна зробити висновок, що обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку.

Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у частині четвертій статті 155 СК України.

Крім того, відповідно до Закону України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів).

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц

Враховуючи, що відповідачем доказів відсутності його вини у виникненні заборгованості по сплаті аліментів на утримання дочки не надано, суд дійшов висновку, що відповідно до вимог ст. 196 СК України, позивач має право на стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

З розрахунку позивача вбачається, що ним нараховано пеню за місячним платежем, а саме: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць помножина на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені аліменти на дочку, до дня звернення в суд з цим позовом та помножини на 1%.

Здійснивши розрахунок пені, суд дійшов висновку, що загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів за вказаний позивачем період становить 26888,8 грн., що перевищує загальний розмір заборгованості по сплаті аліментів в сумі 14411 грн.. Проте, позивач у позовній заяві, а представник позивача в судовому засіданні, посилаючись на те, що розмір пені за прострочення сплати аліментів значно перевищує загальну суму заборгованості, відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, просили стягнути з відповідача на користь позивача пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі загальної суми заборгованості по аліментах 14411 гривень, що становить 100 відсотків заборгованості.

Оскільки, факт наявності заборгованості зі сплати аліментів за період з травня 2020 р по травень 2021 року в сумі 14411 гривень підтверджується належними доказами і відповідачем не спростовано вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів за вказаний період, суд дійшов висновку, про обгрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача 14411 грн. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_5 .

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 265, 268, 280 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в сумі 14411 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн.

Рішення може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлений 15.11.2022 р.

Суддя А.О. Сільман