Провадження № 2/761/9278/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Романишеної І.П.

за участю секретаря Решти Д.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представників відповідача Кіфи І.О., Тодоровича П.А. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОК Новий Зір" про визнання недійсним договору та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) з позовом до ТОВ «ОК Новий зір» (далі по тексту - відповідач), у якому просить визнати недійсним договір №122244 від 20.08.2021р., зобов`язати відповідача провести процедуру (операцію) по видаленню з правого ока позивача лінзи MA60MA+1D, повернути позивачу грошові кошти в розмірі 22 442, 00 грн.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач, вказує, що 20.08.2021 року між позивачем та відповідачем був підписаний договір №122244, згідно вказаного договору позивачу була проведена операція з метою видалення катаракти на правому оці, процедура була проведена добре, проте в процесі операції, відповідач замість належної лінзи MA60MA+3D, яка була оговорена перед операцією, встановив позивачу іншу лінзу MA60MA+1D, за відсутності згоди позивача, вказане, на думку позивача, погіршило його зір та завдало моральної шкоди.

Ухвалою суду 18.08.2022 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 27.10.2022 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до розгляду по суті.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги в повній мірі підтримав, просив позов задовольнити.

Представники відповідача заперечили проти задоволення позову.

З`ясувавши доводи та аргументи сторін, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Законом України "Основи законодавства України про охорону здоров`я" визначено, що пацієнтом є фізична особа, яка звернулася за медичною та/або реабілітаційною допомогою або медичною послугою та/або якій така допомога або послуга надається.

Послуга з медичного обслуговування населення (медична послуга) - послуга, у тому числі реабілітаційна, що надається пацієнту закладом охорони здоров`я, реабілітаційним закладом або фізичною особою - підприємцем, яка зареєстрована та одержала в установленому законом порядку ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики, та оплачується її замовником. Замовником послуги з медичного обслуговування населення можуть бути держава, відповідні органи місцевого самоврядування, юридичні та фізичні особи, у тому числі пацієнт;

Спеціальним законодавством детально права та обов`язки сторін медичного договору не врегульовані, до вказаних правовідносин підлягають застосуванню норми глави 63 Цивільного кодексу України "Послуги. Загальні положення".

Згідно статті 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як зазначено у ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Судом встановлено, що між сторонами був укладений договір №122244 від 20.08.2021, згідно пункту 1.1. якого, предметом договору є проведення медичним центром платної медичної послуги, а саме: процедури Факоемульсифікації з імплатацією IOL ACRYSOF MP FOLDABLE 6.0 OPTIC SA60AT/MA60MA Monoblock/Expand OД, а пацієнт зобов`язується оплатити її в розмірі, в термін та в порядку передбаченому цим Договором. Метою операції Факоемульсифікації з імплатацією IOL ACRYSOF MP FOLDABLE 6.0 OPTIC SA60AT/MA60MA Monoblock/Expand OД, є видалння катаракти (пункт 1.2 Договору).

Відповідно до п. 2.2.2 та 2.2.3 Договору, медичний центр зобов`язується ознайомити пацієнта з правилами та методами, які будуть застосовані при проведенні процедури. Ознайомити пацієнта з інформацією про можливі результати проведення процедури, про можливі ускладнення в процесі проведення процедури та в післяпроцедурний період.

Згідно пунктів 2.3.2. та 2.3.3 Договору, пацієнт має право вимагати від медичного центру інформацію про можливі результати проведення процедури та можливі ускладнення в процесі проведення процедури та в післяпроцедурний період. Пацієнт має право відмовитися від провдення процедури.

Відповідно до п. 4.2 Договору, медичний центр несе відповідальність перед пацієнтом за дотримання правил та методу проведення процедури Факоемульсифікації з імплатацією IOL ACRYSOF MP FOLDABLE 6.0 OPTIC SA60AT/MA60MA Monoblock/Expand OД.

Пацієнт в свою чергу несе відповідальність за достовірність документів про стан здоров`я та інформації, яка має значення для встановлення медичним центром противопоказань у проведенні процедури.

Як убачається з додатку №1, який є невід`ємною частиною вказаного Договору, ОСОБА_1 у зв`язку з хворобою незріла катаракта, дистрофія рогівки за власною ініціативою добровільно погодився на проведення процедури Факоемульсифікації з імплатацією IOL ACRYSOF MP FOLDABLE 6.0 OPTIC SA60AT/MA60MA Monoblock/Expand OД.

Позивач також ознайомлений із можливістю появи в подальшому житті інших захворювань на прооперованому оці, що не пов`язані із проведенням процедури, а також можливістю ускладнень в процесі проведення процедури та в післяопераційний період, пов`язаних з індивідуальною реакцією організму на оперативне втручання.

Сторонами також узгоджено, що остаточне рішення у виборі модифікації інтраокулярної лінзи або відмова від імплантації залишається за хірургом і визначаєтья під час проведення операції.

Позивача також інформовано про можливість неповної гостроти зору у зв`язку з можливими змінами на очному дні, можливість розвитку вторинної катаракти, що знижує гостроту зору, також інформовано, що зір обох очей після операції буде відрізнятись.

Позивач попереджений, що гострота зору після операції буде залежити від стану сітківки та зорового нерву.

Як убачається з інформаційної добровільної згоди на операцію та знеболення, пацієнта було проінформовано про характер виявленого захворювання, яке потребує лікування шляхом здійснення оперативного втручання, пацієнт підтвердив, що він мав можливість поставити всі запитання стосовно операції і знеболення, які йому було запропоновано, та можливі їх наслідки.

Відповідно до положень ст. 204 ЦК України правочин вважається правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або він не визнаний судом недійсним.

Згідно положень ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою-третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 ЦК України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме зміст правочину не може суперечити ЦК України та іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вичинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; не може суперечити правам та інтересам осіб. Правочин може визнаватись недійсним за наявності дефектів у будь-якому елементі правочину.

Так, позивачем не було обгрунтовано, за яких саме підстав необхідно визнати укладений договір недійсним, єдиним посиланням позивача стосовно визнання недійсності укладеного договору, є домовленість з клінікою про встановлення належної лінзи MA60MA+3D, що як вказує позивач було оговорено перед операцією, однак, усупереч домовленості позивачу була поставлена інша лінза MA60MA+1D, за відсутності згоди позивача, що як наслідок, на думку позивача, погіршило його зір.

Відповідно до положень ст. 230 Цивільного кодексу України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Сторона, яка застосувала обман, зобов`язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв`язку з вчиненням цього правочину.

Аналізуючи умови договору та додатків до нього, судом було встановлено, що сторони дійшли домовленості стосовно умов на порядку проведення операції. Зокрема, судом встановлено, що позивач погодився, що остаточне рішення у виборі модифікації інтраокулярної лінзи або відмова від імплантації залишається за хірургом і визначається під час проведення операції. Крім того, позивач був повідомлений про можливість погіршення зору, що підтверджується підписаним ним додатком до договору.

Тобто, позивач був обізнаний про можливе погіршення зору внаслідок проведеної операції, а факт того, що відповідач повинен був встановити саме лінзу MA60MA+3D не було обумовлено в спірному договорі та в додатках до нього, а навпаки було узгоджено, що остаточне рішення стосовно вибору лінзи залишається за лікарем.

Зокрема, з матеріалів справи не встановлено, що саме встановлення відповідачем лінзи MA60MA+1D вплинуло на якість зору позивача, а з відповідними клопотання про призначення експертизи позивач не звертався до суду. В той же час, позивачем не заявляються вимоги про відшкодування шкоди, завданої медичною установою внаслідок ушкодження здоров`я, а виключно ставиться під сумнів належне виконання умов договору.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 19, 20 постанови від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідно до статей 229-233 ЦК України правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину (стаття 229 ЦК України), мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення. Правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення.

Тлумачення статті 230 ЦК України дає підстави для висновку про те, що під обманом розуміється умисне введення в оману сторони правочину його контрагентом щодо обставин, які мають істотне значення; тобто при обмані завжди наявний умисел з боку другої сторони правочину, яка, напевно знаючи про наявність чи відсутність тих чи інших обставин і про те, що друга сторона, якби вона володіла цією інформацією, не вступила б у правовідносини, невигідні для неї, спрямовує свої дії для досягнення цілі вчинити правочин. Обман може стосуватися тільки обставин, які мають істотне значення, тобто природи правочину, прав та обов`язків сторін, властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Обман може виражатися: в активних діях недобросовісної сторони правочину (наприклад, повідомлення іншій стороні помилкових відомостей, надання підроблених документів тощо); у пасивних діях недобросовісної сторони правочину, яка утримується від дій, які вона повинна була зробити (зокрема умисне умовчання про обставини, що мають істотне значення тощо).

Обман, що стосується обставин, які мають істотне значення, має доводитися позивачем як стороною, яка діяла під впливом обману. Отже, стороні, яка діяла під впливом обману, необхідно довести: по-перше, обставини, які не відповідають дійсності, але які є істотними для вчиненого нею правочину; по-друге, що їх наявність не відповідає її волі перебувати у відносинах, породжених правочином; по-третє, що невідповідність обставин дійсності викликана умисними діями другої сторони правочину.

Такі правові висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01 серпня 2018 року у справі №445/1011/17.

Частиною 1 статті 906 ЦК України передбачено право замовника послуг на відшкодування збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату. Збитки підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

За загальними правилами доказування, визначеними статями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом не встановлено порушень прав позивача з боку відповідача, які б підлягали судовому захисту, а доводи викладені позивачем у позовній заяві грунтуються лише на суб`єктивному баченні позивача, та не можуть бути підставою для задоволенні позовних вимог.

Судом встановлено, що правочин був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, зокрема проведення процедури по видаленню катаракти, яка була узгоджена сторонами, та як зазначає ОСОБА_1 у позові медична процедура була проведена добре.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що договір був укладений сторонами з додержанням всіх вимог, передбачених ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасників договору було вільним та відповідало їх внутрішній волі, при підписанні договору позивач погодився з умовами цього договору, вчинив дії, пов`язані з виконанням зобов`язань по договору, що вказує на усвідомлення позивачем на момент укладення правочину його правової природи та юридичних наслідків.

Суд враховує те, що предметом договору є Факоемульсифікація з імплатацією IOL ACRYSOF MP FOLDABLE 6.0 OPTIC SA60AT/MA60MA Monoblock/Expand OД, тобто видалення катаракти з правого ока позивача, в той час як договором не було обумовлено, що після проведення процедури якість зору позивача покращиться, відповідач виконав умови надавши медичну послугу з дотриманням домовленостей, передбачених умовами договору та додатків до нього, а відтак вимога позивача стосовно повернення коштів за проведену операцію не підлягає задоволенню.

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання відповідача провести процедуру по видаленню з правого ока позивача лінзу MA60MA+1D, то суд вказує, що вказаний спосіб захисту є недопустимим способом захисту, оскільки ні суд, ні позивач не володіє спеціальними медичними знання стосовно визначення необхідності проведення вказаної процедури, в той час як за відсутності професійного лікарського заключення про необхідність проведення вказаної медичної процедури, суд позбавлений відповідних повноважень визначати доцільність проведення медичного втручання, а тим паче зобов`язувати відповідача провести вказане медичне втручання, що як наслідок може негативно вплинути на здоров`я позивача.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОК Новий Зір" про визнання недійсним договору та зобов`язання вчинити дії, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОК Новий Зір": м. Київ, вул. Глибочицька, 17г, .

Повний текст рішення складено: 26.12.2022 року.

СУДДЯ І.П.РОМАНИШЕНА