Дата документу 13.07.2022 Справа № 314/91/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 314/91/22 Головуючий у суді 1 інстанції: Капітонов Є.М.
Провадження № 22-ц/807/1564/22 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
П О С Т А Н О В А
13 липня 2021 року м. Запоріжжя
Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого: Маловічко С.В., суддів Гончар М.С., подліянової Г.С.
за участі секретаря: Камалової В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» у особі представника Власенко А.О. на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 17 травня 2022 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,
У січні 2022 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.
В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 30.08.2007р. позичальник ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору.
ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 28.09.2020 року. Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є відповідач ОСОБА_1 , що підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача, де в якості адреси реєстрації зазначена: АДРЕСА_1 .
Позивачем 12.02.2021р. була направлена претензія кредитора до Вільнянської державної нотаріальної контори, звідки 23.02.2021р. отримана відповідь, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого позичальника із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «ПриватБанк».
Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним до-
говором № б/н від 30.08.2007р. становить 6991,65 грн., яку банк просив стягнути зі спад-
коємця померлого позичальника ОСОБА_2 ОСОБА_1 .
Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 17 травня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, АТ КБ «ПриватБанк» у особі представника Власенко А.О. подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність і необґрунтованість у зв`язку з порушенням судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування скарги банк посилається на те, що ухвалене рішення було прийнято без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів по справі, через що суд дійшов помилкового висновку щодо недоведеності позовних вимог. На підтвердження доводів апеляційної скарги АТ КБ «ПриватБанк» зазначає, що ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , оскільки постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Вказана обставина підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача, де в якості адреси реєстрації зазначена: АДРЕСА_2 . Спадкоємці ОСОБА_2 мали право подати заяву про прийняття спадщини або про відмову від спадщини у строк з 07.01.2020р. по 07.07.2020р. Однак у встановлений строк ОСОБА_1 не подав заяву про відмову від прийняття спадщини, а тому він вважається таким, що прийняв спадщину. Позивачем було надано до суду копії паспортів позичальника, а тому ОСОБА_1 вважається фактичним спадкоємцем в силу статті 1268 ЦК України. Також в апеляційній скарзі зазначено, що суд першої інстанції, вирішуючи спір по суті, не з`ясував правовий статус будинку за адресою: АДРЕСА_2 , та хто є його власником.

Апелянт вважає, що відсутність даних у спадковій справі про наявність спадкового майна та спадкоємців, які його прийняли, не свідчить про те, що спадкове майно у боржника відсутнє, а відповідач спадщину не прийняв.

Відзиву відповідачем на апеляційну скаргу надано не було, що не є перешкодою для апеляційного розгляду справи відповідно до приписів ч. 3 статті 360 ЦПК України.

Ухвалами Запорізького апеляційного суду від 20 червня 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк» та справу призначено до апеляційного розгляду на 13.07.2022р.

В судове засідання АТ КБ «ПриватБанк», будучи належним чином повідомлений про розгляд справи, про що мається розписка про отримання судової повістки представником банку в особі адвоката Мельникової Я.В. 28.06.2022р., представника не направив.

Відповідач ОСОБА_1 судову повістку не отримав, на адресу суду повернулася поштова кореспонденція з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що в силу приписів п. 3 ч. 8 статті 128 ЦПК України визнається днем вручення повістки.

Тому апеляційний розгляд відбувся відповідно до приписів ч. 2 статті 372 ЦПК України за відсутності сторін.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який від-

повідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України.

Так, при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини:

- чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені в чч. 2 та 3 ст.1282 ЦК, оскільки в разі пропуску таких строків на підставі ч.4 ст.1281 ЦК кредитор позбавляється права вимоги;

- коло спадкоємців, що прийняли спадщину;

- дійсний розмір вимог кредитора станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини;

- при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора суду належить установити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до ч.1 ст.1282 ЦК.

Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним Верховним Судом у постанов від 28 листопада 2018 року у справі №332/2936/16-ц (провадження №61-9193св18).

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 21 серпня 2019 року (справа № 320/6489/16-ц, провадження № 61-19229св18).

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 30.08.2007 року (а.с.24).

Банком на підставі договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі 2000 грн., а позичальнику надано у користування кредитну картку.

У подальшому розмір кредитного ліміту збільшувався, що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку (а.с.23).

Банком умови кредитного договору були виконані в повному обсязі. Але ОСОБА_2 взяті на себе обов`язки згідно з умовами договору не виконувала, у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмір 6 991,65 грн., розрахунок якої надано позивачем (а.с.13).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла.

АТ КБ «ПриватБанк» 03.02.2021 року надіслало на адресу Вільнянської державної

нотаріальної контори претензію кредитора (а.с.41).

У відповіді на претензію кредитора від 16.02.2021 № 212/02-14/45-2021 Вільнянська державна нотаріальна контора повідомила АТ КБ «ПриватБанк», що відповідно до ст..8 ЗУ «Про нотаріат» сукупність відомостей, отриманих під час вчинення нотаріальної дії або звернення до нотаріуса заінтересованої особи, в тому числі про особу, її майно, особисті майнові та немайнові права і обов`язки, становлять нотаріальну таємницю, тому надати інформацію щодо спадкоємців померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 неможливо.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 були зареєстровані разом на час відкриття спадщини за адресою АДРЕСА_2 .

17.06.2021 року АТ КБ «ПриватБанк» надіслало на адресу ОСОБА_1 як спадкоємця ОСОБА_2 лист-претензію про сплату заборгованості у розмірі 6991,95 грн., яка не була виконана, тому банк звернувся до суду з цим позовом та просив стягнути її в судовому порядку з цього відповідача, вважаючи його спадкоємцем. На вказані обставини банк посилається й в апеляційній скарзі, вважаючи помилковими висновки суду про те, що ним не доведено, що відповідач є спадкоємцем лише за ознакою реєстрації за однією адресою з померлим позичальником.

Між тим, колегія суддів дійшла висновку про необгрунтованість апеляційної скарги, виходячи з наступного.

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обо-

роту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Зі смертю позичальника зобов`язання із повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За правилами статей 1281, 1282 ЦК України (у редакції чинній на момент смерті позичальника) спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

У будь-якому випадку при розгляді справ за вимогами кредитора до спадкоємців померлих боржників підлягає з`ясуванню коло осіб, які не лише визначені в законі або в заповіті як спадкоємці, але й прийняли спадщину у спосіб, визначений законом. Такий висновок зумовлений застереженням статті 1281 ЦК України щодо пред`явлення кредитором вимог лише до тих спадкоємців, які прийняли спадщину.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

Дії, які свідчать про прийняття спадкоємцем спадщини, визначені у частинах третій і четвертій статті 1268, статті 1269 ЦК України.

Так, згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Тобто, обов`язковою умовою для прийняття спадщини є фактичне проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Так, ОСОБА_1 має адресу реєстрації: АДРЕСА_1 , що співпадає з адресою реєстрації місця проживання ОСОБА_2 , що підтверджується копіями їх паспортів.

При цьому, колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 прийняв спадщину, так як постійно проживав разом із спадкодавцем на

час відкриття спадщини, оскільки банк не надає доказів, що останній належить до будь-якої черги спадкоємців, що є основним фактом, який слід встановити у відносинах спадкування.

У цьому сенсі, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що паспорт відповідача із відміткою про реєстрацію місця його проживання разом з померлим позичальником, не є беззаперечним доказом того, що він належить до спадкоємців останнього.

Відповідно до статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Існує п`ять черг спадкування за законом. До першої черги відносяться діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України); до другої черги відносяться рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька так і з бо-

ку матері (стаття 1262 ЦК України); до третьої черги відносяться рідні дядько та тітка

спадкодавця (стаття 1263 ЦК України); до четвертої черги належать особи, які проживали

зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини (стаття 1264 ЦК України); до п`ятої черга належать інші родичі до шостого ступеня спорідненості включно, утриманці спадкодавця, які не були членами його сім`ї (стаття 1265 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, шлюб між

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстровано 12 липня 1986 року Павлівською сільською радою Вільнянського району Запорізької області.

Також за паспортними даними колегією встановлено, що їх шлюб було розірвано 19.10.2004 року, актовий запис № 127 (а.с. 37- зворот, 38-зворот).

При цьому, з метою отримання банківських послуг ОСОБА_2 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» лише 30.08.2007р., у зв`язку з чим нею була підписана заява № б/н від 30.08.2007р. (а.с. 24).

Відтак, кредитні кошти ОСОБА_2 отримала та користувалась ними, внаслідок чого утворилась заборгованість, вже після розірвання шлюбу з ОСОБА_1 .

Оскільки, будучи колишнім чоловіком ОСОБА_2 , ОСОБА_1 не є спадкоємцем першої, другої та третьої черги, а до четвертої черги ОСОБА_1 може належати тільки на підставі рішення про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, що не було доведено АТ КБ «ПриватБанк», то відповідач не є спадкоємцем після смерті позичальника ОСОБА_1 .

Отже, суд першої інстанції не визначив, у якому статусі між собою перебувають ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що призвело до вирішення справи по суті шляхом відмови в задоволенні позову банку у зв`язку з недоведеністю.

Між тим, встановивши вище наведені обставини в ході апеляційного розгляду справи. колегія вважає позовні вимоги банку не недоведеними, а необґрунтованими.

Таким чином, відсутні підстави для покладання на відповідача обов`язку задовольнити вимоги кредитора померлої ОСОБА_2 .

Зогляду на вищевикладене, апеляційний суд вважає за необхідне відповідно до приписів п. 1 ч. 1 статті 376 ЦПК України змінити правове обґрунтування відмови в позові з недоведеності позовних вимог банком на їх необгрунтованість.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» у особі представника Власенко А.О. задовольнити частково.

Рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 17 травня 2022 року у цій справі змінити в частині правового обґрунтування відмови в позові.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 14 липня 2022 року.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Гончар М.С.

Подліянова Г.С.