Справа № 461/2558/21 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є.
Провадження № 22-ц/811/4584/21 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
У Х В А Л А

судового засідання

07 липня 2022 року м.Львів

Справа № 461/2558/21

Провадження № 22ц/811/4584/21

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова, ухвалене у м. Львові 29 листопада 2021 року у складі судді Радченка В.Є.., у справі за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

встановив:

1 квітня 2021 року позивач звернувся з цим позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 2 травня 2019 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №Z06.00303.005204828. Згідно цього договору відповідач отримала кредит в розмірі 40 400 грн. зі сплатою 21,99% річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Вказує, що банк виконав свої зобов`язання згідно кредитного договору, що підтверджується меморіальними ордерами. Відповідач не повернула отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані інші платежі, у тому числі проценти за договором. Зазначає, що останній платіж відповідачем здійснено 10 грудня 2020 року. Сума боргу відповідача за кредитним договором станом на 27 січня 2021 року становить 55 959,97 грн. Стверджує, що вказана заборгованість відповідача підтверджується випискою по особовому рахунку № НОМЕР_1 та довідкою-розрахунком заборгованості станом на 27 січня 2021 року. У зв`язку із невиконанням умов кредитного договору, 12 грудня 2020 року на адресу відповідача банком направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань. Згідно даної вимоги АТ «Ідея Банк» вимагало терміново, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення кредитором цієї вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, а також суму пені, нарахованої по день повного погашення заборгованості та інші платежі за кредитним договором. Також відповідачу було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором в тридцятиденний строк з дня направлення цієї вимоги банком будуть здійсненні заходи щодо примусового стягнення із відповідача заборгованості за кредитним договором на власний вибір кредитора. Вказує, що відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, просить позов задовольнити.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 29 листопада 2021 року позов задоволено.Стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 55 959, 97 грн. Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 . Вважає рішення незаконним та необґрунтованим, таким, що винесене з порушенням норм матеріального права. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові. Вказує, що кредитний договір має бути укладений у письмовій формі у вигляді одного документа, підписаного обома сторонами або у вигляді кількох документів, якими сторони обмінялися. При цьому, такі документи мають місити підписи відправників. Зазначає, що позивачем не надано суду ДКБОФО які б містили її (відповідача) підпис. Стверджує, що у кредитному договорі не зазначено за які послуги позивальник має сплачувати банку комісію. У розрахунку заборгованості, наданого позивачем, відсутні сплати нею (відповідачем) по кредитному договору в сумі 27 205 грн., сплата яких стверджується квитанціями. Посилається на Закон України «Про споживче кредитування». Вказує, що в матеріалах спраи відсутні докази отримання нею (відповідачем) вимоги про дострокове повернення кредиту.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що провадження у справі слід зупинити.

Пунктом 10 частини 1 статті 252 ЦПК України встановлено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 27 квітня 2021 року прийнято до розгляду справу № 496/3134/19 у подібних правовідносинах, а саме: у правовідносинах, що пов`язані з виконанням кредитного договору та дійсністю цього договору, який також був укладеним між АТ «Ідея Банк» та фізичною особою.

Підставою для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зазначила, що справа містить виключну правову проблему, оскільки законодавство, яке регулює порядок укладення договорів споживчого кредитування в Україні, зазнало змін в 2017 році з прийняттям Закону України «Про споживче кредитування». До цього часу судова практика з питання можливості встановлення кредитором комісії в кредитному договорі захищала боржника як слабку сторону в кредитних правовідносинах. Однак з прийняттям в 2017 році Закону України «Про споживче кредитування» судова практика змінилась. Суди протилежно трактують можливість встановлення в кредитному договорі комісії за обслуговування кредитного договору. Потенційно справи про визнання недійсним кредитного договору у частині встановлення комісії за обслуговування кредиту згідно Закону України «Про споживче кредитування» (стягнення заборгованості за такими договорами) можуть перебувати на розгляді не тільки у суді касаційної, але й судах апеляційної та першої інстанції, а також виникнути у майбутньому. Оскільки у переважній більшості випадків справи цієї категорії є малозначними в силу закону, то рішення Великої Палати Верховного Суду за наслідкам вирішення цієї правової проблеми має стати орієнтиром при вирішенні подібних справи судами першої та апеляційної інстанції. Колегія суддів Другої судової палати зазначила, що передача справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики з урахуванням таких аспектів розгляду справ про визнання недійсним кредитного договору у частині встановлення комісії за обслуговування кредиту згідно Закону України «Про споживче кредитування» (стягнення заборгованості за такими договорами), що свідчить про виключність цієї правової проблеми, зокрема, необхідність визначення: (а) чи можливе встановлення комісії згідно Закону України «Про споживче кредитування»; (б) чи має кваліфікуватися умова договору, що передбачає комісію, як дійсна/нікчемна/оспорювана.

Приймаючи справу до розгляду Велика Палата зазначила, що існують розходження у судовій практиці у справах з аналогічними підставами позову та подібними позовними вимогами.

За наведених обставин колегія суддів вважає за необхідне зупинити апеляційне провадження у даній справі до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду у касаційному порядку вищезгаданої справи № 496/3134/19.

Керуючись ст.ст. 252 ч.1 п.10, 381 ч.2 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Зупинити провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 29 листопада 2021 року - до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду у касаційному порядку справи № 496/3134/19.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали в порядку визначеному ст.ст.389-391 ЦПК України.

Повний текст ухвали складено і підписано 7 липня 2022 року.

Головуючий______________________Т.І.Приколота

Судді:___________ Ю.Р. Мікуш _______________ Р.В. Савуляк