Житомирський апеляційний суд
Справа №288/1932/21 Головуючий у 1-й інст. Рудник М. І.
Категорія 68 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Шевчук А.М., Коломієць О.С.,

за участю секретаря Франчука В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 288/1932/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Попільнянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про визнання шлюбу недійсним, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Яковенка Анатолія Вікторовича, на рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 12 травня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Рудника М.І.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її брат ОСОБА_3 . Після його смерті вона подала заяву про прийняття спадщини. Окрім неї спадщину також прийняла ОСОБА_2 , яка вказала, що є дружиною спадкодавця та надала відповідне свідоцтво про шлюб.

Позивачка вказує, що її брат протягом тривалого часу до дня своєї смерті проживав один, не підтримував жодних відносин із ОСОБА_2 , не мав наміру створювати з нею сім`ю, вони не вели спільне господарство, проживали окремо, не дбали один про одного.

Таким чином, вважає, що шлюб, укладений між спадкодавцем та відповідачкою, є фіктивним.

Враховуючи вищезазначене, просила визнати недійсним шлюб, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 12 травня 2022 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі адвокат Яковенко А.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , просив скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

На обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд не надав належної оцінки показам свідків, які підтвердили ту обставину, що спадкодавець не проживав однією сім`єю із відповідачкою, вони не вели спільне господарство. ОСОБА_3 постійно хворів, у нього був неохайний вигляд, його одяг був брудний, у будинку, де він проживав, панував безлад. Дружина не здійснювала догляд за ним, а коли він хворів,- допомогу надавали сусіди, викликали лікарів, купували ліки. У лікарні відповідачка не відвідувала його, не купувала ліки та не приносила продукти харчування.

Отже, вказані обставини беззаперечно підтверджують фіктивність шлюбу, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

У свою чергу, свідки, допитані за клопотання представника відповідачки, надали покази, які суперечать іншим доказам у справі. Окрім того, ці покази є опосередкованими, неконкретизовані та не узгоджуються між собою.

Також звернув увагу на наявну в матеріалах справи довідку Корнинської селищної ради від 2 листопада 2021 року №1384, яка містить неправдиву інформацію.

Суд безпідставно прийшов до висновку про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проживали як чоловік та дружина, вели спільне господарство та відповідачка здійснила поховання спадкодавця.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник підтримали апеляційну скаргу.

Представник ОСОБА_2 в судовому засіданні не визнав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 2 вересня 2020 року Попільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Хмельницький) зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Після його смерті ОСОБА_2 подала до Попільнянської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 7 вересня 2021 року встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а саме: що ОСОБА_1 є двоюрідною сестрою ОСОБА_3 .

8 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Попільнянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті свого двоюрідного брата.

Наявна в матеріалах спадкової справи довідка, видана виконавчим комітетом Корнинської селищної ради Попільнянського району Житомирської області 9 липня 2021 року №1287, містить інформацію про те, що спадкодавець постійно проживав та був зареєстрований до дня смерті за адресою: АДРЕСА_1 . Проживав одиноко.

Заперечуючи проти позову, представник відповідачки надав суду довідку, видану Корнинською селищною радою 2 листопада 2021 року за №1384, у якій зазначено, що на час хвороби ОСОБА_3 ним опікувалася, а після смерті поховала за власний рахунок його дружина ОСОБА_2 .

На адвокатський запит Корнинська селищна рада Житомирського району Житомирської області своїм листом від 12 квітня 2022 року повідомила, що в журналі реєстрації довідок, які видані громадянам, за номером №1384 від 26 листопада 2021 року зареєстрована довідка, видана ОСОБА_4 щодо місця проживання її дітей. Також вказано, що в журналі реєстрації вихідних документів зареєстрована відповідь на звернення ОСОБА_5 за номером №1384/02-16 від 3 листопада 2021 року.

Під час розгляду справи за клопотанням представника ОСОБА_1 були допитані свідки.

Так, свідок ОСОБА_6 , який є чоловіком позивачки, пояснив, що ОСОБА_3 проживав один й ОСОБА_2 він не бачив у нього. Проте, він бачив її у житловому будинку спадкодавця під час різних святкувань. Коли ОСОБА_3 хворів, він відвозив його до лікарні. Не бачив, чи відвідувала ОСОБА_2 його під час хвороби.

Свідок ОСОБА_7 зазначила, що що ОСОБА_3 доводився їй племінником. Їй відомо про фіктивність шлюбу, укладеного між племінником та ОСОБА_2 . Вони проживали окремо, ОСОБА_2 не відвідувала ОСОБА_3 під час його лікування.

Свідок ОСОБА_8 , яка проживала по сусідству із ОСОБА_3 , пояснила, що останній проживав один, часто хворів, у будинку був безлад, не було продуктів харчування. ОСОБА_2 вона не бачила за місцем проживання ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_9 зазначила, що була сусідкою ОСОБА_3 , та часто надавала йому допомогу, оскільки він хворів та звертався до неї з проханням про таку допомогу. Їй було відомо про вказаний шлюб, проте ОСОБА_2 вона не бачила за місцем проживання ОСОБА_3 . Він був неохайний, недоглянутий, в будинку було брудно.

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що вона та ОСОБА_3 проходили лікування у терапевтичному відділенні Попільнянської лікарні. Під час лікування вона не бачила ОСОБА_2 й не знала, що між ними укладений шлюб. ОСОБА_3 був недоглянутий, голодний й вона змушена була ділитися з ним їжею. Медичний персонал не знав про те, що у нього є дружина.

В судовому засіданні також були допитані свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які пояснили, що відповідачка здійснювала догляд за своїм чоловіком, готувала їжу, прала, купувала ліки, відвідувала його у лікарні. Хоча ОСОБА_2 та ОСОБА_3 й проживали окремо, але допомагали один одному, разом відзначали свята.

У частині 1 статті 21 СК України зазначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка ( частина 1 статті 24 СК України).

Умовою дійсності шлюбу є наявність взаємної згоди осіб, які беруть шлюб, воля цих осіб повинна бути спрямована на створення сім`ї.

Державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, а також в інтересах держави та суспільства.

Згідно з частиною 2 статті 40 СК України шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності.

Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя.

Частина 1 статті 42 СК України містить норму про те, що право на звернення до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним мають дружина або чоловік, інші особи, права яких порушені у зв`язку з реєстрацією цього шлюбу, батьки, опікун, піклувальник дитини, опікун недієздатної особи, прокурор, орган опіки та піклування, якщо захисту потребують права та інтереси дитини, особи, яка визнана недієздатною, або особи, дієздатність якої обмежена.

Відповідно до частини 2 статті 41 СК України при вирішенні справи про визнання шлюбу недійсним суд бере до уваги, наскільки цим шлюбом порушені права та інтереси особи, тривалість спільного проживання подружжя, характер їхніх взаємин, а також інші обставини, що мають істотне значення.

При вирішенні спору суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що шлюб, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , не є фіктивним, оскільки суду не надано доказів того, що при його укладенні вони не мали наміру створити сім`ю.

Надавши оцінку показам свідків, суд вказав на відсутність обставин, які б могли свідчити про фіктивність даного шлюбу.

Обгрунтовуючи апеляційну скаргу, адвокат Яковенко А.В. зазначив, що фіктивність укладеного між відповідачкою та спадкодавцем шлюбу підтверджується показами свідків, які були допитані за його клопотанням.

Однак, покази цих свідків фактично зводяться до того, що побутові умови проживання ОСОБА_3 були неналежні, він проживав окремо від ОСОБА_15 , яка не турбувалася про нього та не дбала про побут, не готувала їжу.

У свою чергу, покази свідків, допитаних за клопотанням представника відповідачки, спростовують ту обставину, що дружина не піклувалася про ОСОБА_3 , хоча вони й проживали окремо.

Окрім того, частиною 1 статті 54 СК України передбачено, що дружина, чоловік мають право розподіляти між собою обов`язки в сім`ї.

Таким чином, умови проживання подружжя чи одного з них, а також належне чи неналежне виконання ними ( одним із них) обов`язків в сім`ї, не мають вирішального значення при вирішенні питання про фіктивність укладеного між ними шлюбу.

Слід зазначити, що факт окремого проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_15 не свідчить про фіктивність укладеного між ними шлюбу та не є беззаперечним доказом обгрунтованості позовних вимог, оскільки відповідно до положень частини 1 статті 56 СК України дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання.

Обставини видачі довідки селищної ради від 2 листопада 2021 року за №1384 вказують на порушення правил діловодства, що не може бути підставою стверджувати про фіктивність вказаного шлюбу.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Яковенка Анатолія Вікторовича, залишити без задоволення, а рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 12 травня 2022 року, - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: