08 липня 2022 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Стеценка А.В., за участю секретаря судового засідання Резніченко Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова Аліна Анатоліївна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клітченко Оксана Анатоліївна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», про захист прав споживачів, визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
ОСОБА_1 в особі представника адвоката Працевитого Геннадія Олександровича звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Женева», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова А.А., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А., про захист прав споживачів, визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в обґрунтування позовних вимог зазначивши наступне.
01.08.2014 між ОСОБА_1 та ПАТ «Платинум Банк» було укладено кредитний договір № 2374/2924DCLRKPT, за умовами якого позичальнику було надано кредит в розмірі 32 380,44 грн. строком на 52 місяці.
Правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «Платинум Банк» є ТОВ «Фінансова компанія «Женева».
Із сайту «Автоматизована система виконавчого провадження» позивачу стало відомо про внесення приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. до реєстру боржників інформації щодо позивача, у зв`язку із виконанням виконавчого провадження № 60095271.
Вказане виконавче провадження було відкрито на підставі оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса.
20.08.2019 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. було вчинено виконавчий напис №2873 про стягнення на користь стягувача ТОВ «Фінансова компанія «Женева» з боржника ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 01.08.2014 №2374/2924 DCLRKPT в розмірі 84 325,43 грн.
В подальшому приватним виконавцем Клітченко О.А. на підставі вказаного виконавчого напису було відкрито виконавче провадження, звернуто стягнення на заробітну плату.
Позивач вважає, що виконавчий напис було вчинено з численним порушенням норм законодавства, у зв`язку із чим він підлягає скасуванню, з тієї підстави, що на момент вчинення виконавчого напису законом не було передбачено права його вчиняти на кредитних договорах.
Посилаючись на вказані обставини, позивач у позові просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 2873 від 20.08.2019, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. про стягнення на користь стягувача: ТОВ «Фінансова Компанія «Женева» суми заборгованості за кредитним договором №2374/2924 DCLRKPT від 01.08.2014 в розмірі 84 325,43 грн., а також стягнути з відповідача ТОВ «Фінансова Компанія «Женева» на користь ОСОБА_1 судових витрат на правову допомогу в розмірі 19 865, 00 грн., а також витрати з оплати судового збору.
Ухвалою судді від 23.10.2021 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
15.12.2021 представник позивача Працевитий Г.О. подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника.
16.12.2021 від ТОВ «Вердикт Капітал», яке не було станом на вказану дату учасником справи, до суду засобами електронного зв`язку надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що 16.01.2021 між ТОВ «ФК «Женева» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір про відступлення права вимоги та заміну кредитора №16/01-01-П, відповідно до якого ТОВ «ФК «Женева» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту №2374/2924 DCLRKPT, укладеному між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_1 . Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбулося за фактом подання стягувачем документів, передбачених Переліком №1172 від 29.06.1999, якими підтверджено безспірність заборгованості, а зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість можна вважати безспірною, оскільки позивачем у позовній заяві не доведено протилежного.
У зв`язку із цим, представник ТОВ «Вердикт Капітал» просив суд у задоволенні позову відмовити.
Крім того, 16.12.2021 разом із відзивом на позовну заяву, від представника ТОВ «Вердикт Капітал», в особі генерального директора Іжаковського О.В., надійшла заява про зменшення витрат на правничу допомогу, в обґрунтування якої зазначено, що із заявленою сумою у розмірі 19 865 грн. відповідача категорично не погоджується, оскільки вона не відповідає складності справи та не узгоджується із середньою заробітною платою у регіоні, в якому працює адвокат. Позивачем до позовної заяви не додано жодних належних та допустимих документів, які б підтверджували перерахунок коштів у сумі 19 865 грн. адвокату.
Посилаючись на вказані обставини, представник ТОВ «Вердикт Капітал» просив відмовити ОСОБА_1 у стягненні витрат на правничу допомогу.
17.12.2021 ухвалою суду постановлено витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» засвідчену належним чином копію договору про відступлення права вимоги та заміну кредитора №16/01-01-П, відповідно до якого ТОВ «ФК «Женева» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту №2374/2924 DCLRKPT, укладеному між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_1 .
Також вказаною ухвало витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» витребувано засвідчену належним чином копію договору про відступлення права вимоги та заміну кредитора №16/01-01-П, відповідно до якого ТОВ «ФК «Женева» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту №2374/2924 DCLRKPT, укладеному між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_1
04.01.2022 до суду від представника ТОВ «ФК «Женева» надійшла заява щодо надання документів на виконання ухвали суду від 17.12.2021, до якої представником відповідача було додані витребувані судом документи.
Отже, на переконання представника позивача, безспірність заборгованості у даному випадку відсутня у зв`язку із значним порушенням процедури вчинення виконавчого напису, оскільки договір не був нотаріально засвідченим.
Щодо співмірності витрат на правничу допомогу представник позивача зазначає, що надані акти та опис роботи адвоката Працевитого Г.О. є достатніми для розуміння необхідності його процесуальних дій на користь позивача, жодного зловживання права щодо затягнення процесу в діях позивача немає, і, відповідно, до судових витрат включаються також витрати, які сторона має сплатити в майбутньому.
Крім того, ОСОБА_2 зазначив, що за написання ним відповіді на відзив до суми витрат на правову допомогу в зв`язку із розглядом даної справи додається 2 000 грн. та просив позов задовольнити у повному обсязі.
19.01.2022 ухвалою суду товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.
У судове засідання позивач та його представник не з`явились, від представника позивача адвоката Працевитого Г.О. надійшла заява про розгляд справи без їх участі.
Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, причинни неявки в судове засідання не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.
Треті особи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв та клопотань на адресу суду не надходило.
З урахуванням того, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзиву на позов не подав, а позивач не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, суд постановив провести заочний розгляд справи.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.
Дослідивши наданні учасниками справи та витребувані судом докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У відповідності зі ст. ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 20.08.2019 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. вчинено виконавчий напис №2873 про стягнення на користь стягувача ТОВ «ФК «Женева» з боржника ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором від 01.08.2014 №2374/2924 DCLRKPT, укладеному між ПАТ «Платинум Банк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Женева» та ОСОБА_1 у розмірі 83 675, 43 грн.
На підставі вищевказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу міста Київ Клітченко О.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №60095271 щодо примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової А.А. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Женева» заборгованості у розмірі 84 325, 43 грн.
04.10.2019 приватним виконавцем виконавчого округу міста Київ Клітченко О.А. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату ОСОБА_1 , яку він отримує у ПП Фірма «Лімо-Сервіс».
Із наданих копій документів вбачається, що позивач є боржником за кредитним договором від 01.08.2014 №2374/2924 DCLRKPT, укладеним між ПАТ «Платинум Банк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Женева».
Із договору від 16.01.2022 про відступлення права вимоги та заміну кредитора №16/01-01-П, укладеним між ТОВ «ФК «Женева» та ТОВ «Вердикт Капітал», вбачається, що ТОВ «ФК «Женева» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту.
Відповідно до Додатку №1 до Договору про відступлення права вимоги та заміну кредитора №16/01-01-П від 16.01.2021, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги, в тому числі, за договором кредиту №2374/2924DCLRKPT, укладеному між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_1 .
За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.
Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у Главі 14 Закону України «Про нотаріат» та Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012.
Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року.
Згідно зі ст. 87 на підставі виконавчого напису для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.
Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.
Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999.
Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку.
Пунктом 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Згідно з пунктом 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №7 від 20.05.2013 «Про судове рішення в адміністративній справі» визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.
Таким чином, застосуванню при вирішенні спору підлягає постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 від 29.06.1999 в редакції постанови КМУ від 29.11.2001.
Пунктом 1 зазначеного Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Підпунктом 5.1. пункту 5 глави 16 «Вчинення виконавчих написів» розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, встановлено, що виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість.
Отже, виконавчий напис міг бути вчинений лише за умови подання оригіналу нотаріально посвідченого договору чи його дублікату, що має силу оригіналу.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису на договорі, укладеному в простій письмовій формі, має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 06.06.2019 в справі №750/1627/18, нотаріус не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому, з точки зору ст. 88 Закону України «Про нотаріат», безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.
Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23.01.2018 по справі №310/9293/15.
Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Враховуючи ці обставини та вимоги ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.
Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Суд при цьому має перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
В той же час законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 по справі №6-887цс17.
Будь-яким чином перевірити безспірність заборгованості по наданому кредитором нотаріусу Кредитному договору та розрахунку заборгованості суд позбавлений можливості, такий обов`язок на суд не покладається, оскільки довести безспірність такої заборгованості, з точки зору викладеного вище обґрунтування, має кредитор при зверненні до нотаріуса.
З урахуванням вищевикладеного, суд доходить висновку, що оспорюваний виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням вимог чинного законодавства, тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, отже позовні вимоги підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені.
Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 гривень 00 копійок.
Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За замістом п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідач з клопотанням про зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу позивача до суду не звертався.
Суд не приймає до уваги клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, подане Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», оскільки зазначене товариство не є стороною у справі.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18)).
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (частина восьма статті 141 ЦПК України).
Відповідно до 1. 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги (ч. 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Дослідивши наданні позивачем докази, суд доходить висновку, що витрати на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн., на підтвердження розміру яких представником позивача надано акт № 208 від 06.09.2021 (зворотній бік а.с.12), є такими що пов`язані зі справою, їх розмір визначено умовами договору про надання правової допомоги від 06.09.2021 та додатковим договором до нього, який хоча й не містить дати договору, додатком до якого він є, проте суд, співставивши його зміст зі змістом договору про надання правової (правничої) допомоги, предметом позову ОСОБА_1 , дійшов висновку, що зазначений додатковий договір укладено саме на виконання умов п. 3.1 договору про надання правової допомоги від 06.09.2021.
Докази витрат на правничу допомогу з написання відповіді на відзив на позовну заяву в розмірі 2000,00 грн. (а.с. 136-137) судом до уваги не приймаються на підставі ч. 9 ст. 83 ЦПК України, оскільки позивачем не надано суду доказів надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи.
З урахуванням вищевикладеного, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати позивача на правничу допомогу в доведеному ним розмірі 3000,00 грн.
Доказів понесення інших витрат представником позивача суду не надано.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» задовольнити частково.
Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 2873, вчинений 20.08.2019 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзаматовою Аліною Анатоліївною, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» суми заборгованості за кредитним договором №2374/2924 DCLRKPT від 01.08.2014 у розмірі 84 325 гривень 43 копійки.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 3908 (три тисячі дев`ятсот вісім) гривень 00 коп., з яких судовий збір - 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок, витрати на професійну правничу допомогу 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем та третьою особою до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання в повному обсязі.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищезазначених строків, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи
Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Повне рішення складено 12.07.2022.
Суддя А.В. Стеценко