Ухвала

2 вересня 2022 року

м. Київ

справа № 522/13080/20

провадження № 61-11493ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 20 січня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 8 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рисоіл Україна», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Рисоіл Україна» Мінов Дмитро Олександрович, про визнання протиправним наказу про звільнення, стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час вимушеного прогулу, вихідної допомоги та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

9 липня 2021 року подана касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 20 січня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 8 червня 2021 року, повний текст якої складено 22 червня 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду від 23 липня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху і надано заявнику десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених недоліків.

Заявнику роз`яснено, що після подання до Верховного Суду касаційної скарги у паперовій формі, скріпленої власноручним підписом заявника або її представника, касаційним судом перевірятиметься відповідність касаційної скарги вимогам законодавства у іншій частині.

22 вересня 2021 року на адресу Верховного Суду надійшло клопотання ОСОБА_1 , до якого додано касаційну скаргу у паперовій формі.

Ухвалою Верховного Суду від 7 жовтня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 20 січня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 8 червня 2021 року; касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.

Заявнику необхідно було подати до Верховного Суду виправлену касаційну скаргу, оформлену у відповідності до вимог статті 392 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України, надати копії цієї скарги відповідно до кількості учасників справи; докази сплати судового збору у розмірі 3 363,20 грн.

Копія ухвали Верховного Суду від 7 жовтня 2021 року направлялася рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу, зазначену ОСОБА_1 у касаційній скарзі.

Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення разом з копією зазначеної ухвали повернено до касаційного суду без вручення адресату з незалежних від суду причин у зв`язку з «закінченням терміну зберігання».

Суд касаційної інстанції повторно направив рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення копію ухвали

від 7 жовтня 2021 року на адресу, зазначену ОСОБА_1 у касаційній скарзі.

Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення разом з копією зазначеної ухвали повернено до касаційного суду без вручення адресату з незалежних від суду причин у зв`язку із «закінченням терміну зберігання».

Будь-яких документів на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 7 жовтня 2021 року заявником не надано.

Відповідно до частини першої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

До касаційного суду заява про зміну місця проживання або місцезнаходження не надходила.

Здійснюючи повідомлення ОСОБА_1 про залишення касаційної скарги без руху, суд касаційної інстанції врахував, що відомості про інші адреси для листування у матеріалах провадження відсутні.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року, Reports 1996-V, p. 1544, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

Оскільки заявником недоліки касаційної скарги не усунено, вказане свідчить про невиконання вимог ухвали, щоперешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою і є підставою для визнання касаційної скарги неподаною та повернення її заявнику.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 20 січня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 8 червня 2021 року вважати неподаною і повернути заявнику.

Заявнику надіслати копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами, іншим учасникам справи надіслати копію ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко