Справа № 333/7372/17
Провадження № 2/333/130/22
РІШЕННЯ

Іменем України

11 листопада 2022 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Піх Ю.Р., за участю секретаря судового засідання Пантюх Ю.О., представника відповідача Працевитого Г.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

11.12.2018 року Комунарським районним судом міста Запоріжжя ухвалено заочне рішення за позовними вимогами ТОВ "ФК "Довіра та гарантія" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким позовні вимоги позивача задоволено.

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, та поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, мотивуючи вимогу тим, що він не був належним чином повідомлений та про час та місце слухання справи не був обізнаний, до того ж він вважає, що банком було пропущено строк позовної давності.

Ухвалою суду від 10.11.2020 року заяву ОСОБА_1 було задоволено а призначено судове засідання по справі.

Позивач будучи належним чином повідомлений до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Ухвалою суду від 22.01.2021 р. заочне рішення Комунарського районного суду від 11.12.2018 року по цивільній справі за позовом ТОВ "ФК "Довіра та гарантія" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано.

Справу призначено до судового розгляду в порядку загального позовного провадження та на 07.04.2021 р. о 15:00 год.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи.

В судовому засіданні представник відповідача, адвокат Працевитий Г.О., просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, в зв`язку з безпідставністю заявлених вимог через пропуск строків позовної давності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13.12.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Енергобанк» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 08-002394-01 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної картки VISA, п. 1 якого встановлено розмір кредитного ліміту в сумі 10 000 грн.

23.12.2013 р. Позивач і Відповідач уклали та підписали Додаткову угодну №1 до Договору кредиту.

Згідно із пп. 2.1.1 Договору кредиту передбачено, що в рамках цього договору Банк відкриває Держателю Картковий рахунок № НОМЕР_1 в гривнях та випускає Кредитну картку Visa Classic а також виконує розрахункове обслуговування Платіжних операцій, здійснених з використанням Кредитної картки.

У відповідності з пунктом 2.1.2.Банк надає Держателю Кредит шляхом відкриття відновлювальної Кредитної лінії. Кредит надається в межах Кредитного ліміту за винятком випадків, передбачених цим договором, а Держатель зобов`язаний повернути суму отриманого Кредиту на умовах, в строки та в порядку передбаченому Договором.

У пп. 2.1.3 Договору кредиту зазначено, що розмір Кредитного ліміту зазначається в Додатковій угоді до Договору, що є його невід`ємною частиною.

Пунктом 2.6. Договору встановлено, що строк дії Кредитної лінії становить один рік з моменту підписання Сторонами цього Договору.

У відповідності до пп. 3.3.1 Договору кредиту, Держатель зобов`язаний вчасно та в повному обсязі погашати Банку суму Боргових зобов`язань, але не менше суми Мінімального платежу з урахуванням вимог п. 5.4.1 цього Договору.

Згідно з пп. 4.1.2.1, 4.1.2.2 Договору кредиту, Держатель доручає Банку здійснювати з Карткового рахунку Держателя списання за наступними операціями: списання сум всіх операцій, комісійної винагороди, штрафних санкцій, інших платежів, які виникли в зв`язку з використанням Кредитної картки; списання коштів для погашення заборгованості за Кредитом Держателя.

Пунктом 4.3. Кредитного договору передбачено, що Банк надає кредит для проведення держателем чи Додатковим держателем Платіжних операцій та сплати Винагород Банку.

Підпунктом 4.3.2. Кредитного договору визначено, що кредит для погашення винагород Банку надається Банком в день списання таких Винагород.

Підпунктом 4.3.3 Кредитного договору визначено, що після надання Банком кредиту для здійснення Платіжних операцій чи сплати Винагород Банку Держатель вважається таким, що отримав кредит в повному обсязі. Розмір наданого кредиту відображається у Заяві-рахунку. Застереження: кредит для здійснення Платіжних операцій чи сплати Винагород банку здійснюється незалежно від наявності на Картковому рахунку власних коштів Держателя або наявності невичерпного Кредитного ліміту.

Пунктом 5.1. Договору передбачено, що за користування кредитом, в тому числі Простроченим Кредитом та Овердрафтом, Банк щомісячно нараховує проценти, комісії розраховує та стягує пені та штрафи в розмірі, встановленому Тарифами. Банк сплачує нараховані проценти а комісії з Карткового рахунку. Банк має право нараховувати різні процентні ставки на різні форми використання Кредиту, такі як зняття готівки (в тому числі на комісії, що є результатом зняття готівки), розрахунок в торгівельно-сервісній мережі тощо (далі-Форма Транзакції). Процентні ставки для різних Форм транзакцій визначаються Тарифами.

Згідно із п. 5.1.2 Договору, визначено, що у випадку, якщо протягом строку дії Платіжного періоду Держатель сплатить лише частину Боргових зобов`язань або взагалі не сплатить жодної їх частини, Банк нараховує проценти за користування Кредитом на підставі стандартної відсоткової ставки за фактичний період користування Кредитом. Пільговий період у такому випадку не надається. Розмір стандартної відсоткової ставки визначається Тарифами.

Згідно Тарифів за відкриття та обслуговування пакету «Кредитна карта Visa» по Відповідачу було встановлено відсоткову ставку у розмірі 37% річних.

Відповідно до п. 5.2 Договору кредиту, проценти за користування Кредитом (в тому числі Простроченим Кредитом) нараховуються на фактичну суму наданого Кредиту (в тому числі Простроченого Кредиту) і за фактичний час користування таким Кредитом протягом всього Розрахункового циклу, включаючи день надання та виключаючи день повернення зазначених коштів. Нараховані проценти щомісячно списуються із Карткового рахунку. Для розрахунку процентів використовується фактична кількість днів у місяці та у році.

Пунктом 5.4 Договору кредиту, Держатель зобов`язаний не пізніше останнього Банківського дня строку дії Платіжного періоду та за умови, що сума Мінімального платежу перевищує розмір Пільгової частини Мінімального платежу, а також інших випадках, передбачених Правилами, щомісяця погашати в повному обсязі суму Мінімального платежу, розмір якої визначається у Звіті-Рахунку».

І порушення пп.3.3.1, 4.4.3 та п. 5.4 Договору кредиту, Відповідач сплачує кредит та відсотку за користування кредитом, штрафні санкції, які встановлені договором та Тарифами Банку.

Станом на 27.03.2014 р. у Позичальника виникла прострочена заборгованість за Кредитом в розмірі 1021,95 грн., в зв`язку із чим 28.03.2014 р. Банком була направлена на адресу ОСОБА_1 повідомлення-вимога про виконання грошових зобов`язань за кредитним договором.

10.04.2014 р. Банком було направлено на адресу Позичальника вимогу про дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором, в порядку ст.ст. 625, 1050 ЦК України, в якій Банк вимагав не пізніше 30 календарних днів з дати цієї вимоги, а саме до 10.05.2014 р., здійснити дострокове погашення Кредиту у повному обсязі, яка складає 10949,28 грн.

Надсиланням вимоги про дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором від 10.04.2014 р., Банк змінив строк виконання зобов`язань на 10.05.2014 р., тобто 30 днів після 10.04.2014 р.

Позивач просив стягнути за своїм позовом про заборгованість за кредитним договором в розмірі 124 727,77 грн., розрахованого з 13.12.2013 по 28.11.2017 рр., з яких: 19208,43 грн. заборгованість за простроченим кредитом; 40183,60 грн. - заборгованість за штрафами (тіло кредиту); 19836,57 грн. - заборгованість за штрафами за несанкціонований овердрафт (переліміт); 20172,77 грн. - заборгованість за штрафами за виникнення прострочених % по кредиту; 5250 грн. - заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості (константа); 20076,40 грн. - заборгованість за нарахованими процентами.

Відповідач заперечував проти позову з тих підстав, що після направлення на адресу позичальника вимоги про дострокове повернення кредиту від 10.04.2014 р. банк втратив право на нарахування процентів та штрафних санкцій по кредиту, а також пропустив строки позовної давності оскільки банк мав право на звернення до суду в межах строків позовної давності, до 10.05.2017 р.

Суд дослідивши матеріали та обставини справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

На підставі ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ч.1 ст.1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, на підставі ч.2 якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) після спливу визначеного договором строку кредитування або у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

У пунктах 91-93 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц відступлено від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-249цс15, та зроблено висновок, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Суд погоджується з позицією представника позивача про те, що в зв?язку з реалізацією кредитором права на дострокове повернення боргу шляхом направлення вимоги від 10.04.2014 р., кредитор змінив строк повернення кредиту на 10.05.2014 р., та після вказаної дати кредитор не мав права нараховувати відсотки по кредиту, а здійснені після 10.05.2014 р. кредитор зобов?язаний був зарахувати в рахунок погашення суми заборгованості, про дострокове стягнення якої кредитор заявив, тобто 10949,28 грн. заборгованість за кредитом.

При цьому суд критично ставиться до розміру тіла кредиту, що визначено кредитором в розрахунку заборгованості: 19208,43 грн., оскільки з виписки позичальника вбачається, що після 10.05.2014 р. банком було збільшено суму тіла кредиту на 8259,15 грн. за рахунок прострочених відсотків після 10.05.2014 р., тобто після закінчення строку дії кредитного договору, що суперечить ст. 1050 ЦК України.

Розрахунком заборгованості за кредитом встановлено, що позичальником після отримання вимоги про дострокове повернення кредиту, за період з 16.05.2014 р. по 01.01.2016 р. було погашено пеню нараховану на тіло кредиту в сумі 1407,45 грн., штраф за використання переліміту 1167,13 грн., штрафу на прострочену заборгованість 900,00 грн., нараховані відсотки 3694,04 грн., а всього (1407,45+1167,13+ 900+3694,04,08) 7168,62 грн.

Отже, після отримання вимоги про дострокове повернення кредиту, Відповідачем на погашення заборгованості за кредитним договором було сплачено 7168,62 грн. Відтак, залишок неоплаченої заборгованості, з урахуванням втрати банком права на нарахування відсотків після 10.05.2014 р., складає 3780,66 грн. (10949,28-7168,62)

Суд критично ставиться до тверджень Відповідача про застосування строків позовної давності виходячи з наступного:

Згідно ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Статтею 261 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Перебіг позовної давності, відповідно до ст. 264 ЦК України, переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Судом встановлено, що 10.04.2014 р. Позивачем було направлено на адресу Позичальника вимогу про дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором.

Позовну заяву Позивачем про стягнення заборгованості за кредитним договором подано до суду від 11.12.2017 року.

Згідно з розрахунком нарахованих/сплачених % за період з 13.12.2013 р. по 28.11.2017 р. по рахунку позичальником було сплачено платежі в загальній сумі в розмірі 7168,62 грн., чим позичальник визнав наявність заборгованості та відповідно, перервав строки позовної давності, в зв?язку з чим в суду не має підстав для застосування строків позовної давності, а тому позов підлягає частковому задоволенню в межах суми непогашеного залишку за кредитом в розмірі 3780,66 грн.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при пред`явленні позовних вимог на суму 124 727,77 сплачений судовий збір у розмірі 1870,92 грн., судом стягується 3780,66 грн., (3,03%) від загальних в зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на сплату судового збору в розмірі 56,69 грн. (1870,92*3,03%)

Керуючись, ст.ст. ст.ст. 76, 78, 79, 80, 123, 124 141, 261, 264 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (, 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського 8) заборгованість за кредитним договором №08-002394-01 в розмірі 3780,66 грн., а також судовий збір в розмірі 56,69 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 11.11.2022 року.

Суддя: Ю.Р. Піх