Справа № 309/167/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 жовтня 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Кожух О.А.,

суддів Джуги С.Д., Собослоя Г.Г.,

за участі секретаря Жганич К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 27 квітня 2022 року (головуючий суддя Сідей Я.Я.) у справі № 309/167/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Хустського районного нотаріального округу Гелеван Сергій Іванович, про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в :

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (1973 р.н.), третя особа: приватний нотаріус Хустського районного нотаріального округу Гелеван С.І. про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги мотивовано тим, що із 29.11.2001 вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 (1950 р.н.), що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 від 29.11.2001.

Її чоловік ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та заповіту не залишив, у зв`язку з чим спадкування здійснюється за законом.

Крім позивачки ОСОБА_1 спадкоємцем першої черги за законом за померлим ОСОБА_2 (1950 р.н. ) є його син ОСОБА_2 (1973 р.н.).

Вказувала, що померлому ОСОБА_2 належала на праві власності 1/4 частка квартири АДРЕСА_1 , а відтак кожному спадкоємцю належить 1/8 частка такої квартири.

Посилалася на те, що відомості про право часткової власності померлого чоловіка на квартиру містяться у реєстрі речових прав, однак правовстановлюючого документу на вказану квартиру не збереглося.

Зазначала, що 02.10.2020 своєчасно подала приватному нотаріусу заяву про прийняття спадщини, надалі зверталася за видачею свідоцтва про право на спадщину на 1/8 частку квартири, однак нотаріус усно повідомив, що відмовить у видачі такого свідоцтва у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця.

Посилаючись на дані обставини, ОСОБА_1 просила визнати за нею право власності на 1/8 частину квартири АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 (1950 р.н.).

Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 27.04.2022 у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

На це рішення подала апеляційну скаргу ОСОБА_1 . Посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове, яким її позов задовольнити.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що відомості про право власності спадкодавця ОСОБА_2 (1950 р.н.) на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 містяться у реєстрі речових прав, однак оригінал правовстановлюючого документу на вказану квартиру у ОСОБА_1 відсутній, їй не відомо де знаходиться оригінал свідоцтва про право власності № 1975 від 27.05.2010. Дана обставина позбавляє її можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом та оформити спадщину на 1/8 частку квартири.

Відповідач та його представник в судове засідання не з?явились повторно, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином (а.с. 104-105а). Колегія суддів, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглянула справу за їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів дійшла таких висновків.

Суд апеляційної інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України, переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що раніше ОСОБА_2 (1950 р.н.) та ОСОБА_1 зверталися до суду із позовом до Хустської міської ради, Хустського РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області, Хустського державного підприємства технічної інвентаризації, ОСОБА_2 (1973 р.н.), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про поновлення строку звернення до суду, визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету, визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності, визнання дій Хустського МВ УМВС України неправомірними, анулювання місця проживання. При цьому у такій справі № 309/960/13-ц ОСОБА_2 (1973 р.н.) та ОСОБА_4 пред`являли зустрічний позов до Хустської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (1950 р.н.), третя особа без самостійних вимог: Хустський РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Хустської міської ради №709 від 03.08.2005 про реєстрацію ОСОБА_1 до чоловіка ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), анулювання реєстрації місця проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 та внесення відповідних записів про анулювання реєстрації.

За результатом розгляду такого спору, рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 13.03.2014 у справі № 309/960/13-ц (https://reyestr.court.gov.ua/Review/37681671) поновлено строк позовної давності ОСОБА_2 , ОСОБА_1 . Позов ОСОБА_2 , ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано рішення виконкому Хустської міської ради №279 від 18.05.2010 в частині затвердження матеріалів приватизації житла відповідачами ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та визнано незаконним та скасовано свідоцтво про право власності на нерухоме майно №1975 від 27.05.2010 щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_3

Ухвалено визнати дії Хустського МВ УМВС України в Закарпатській області щодо реєстрації ОСОБА_4 неправомірними, анулювати реєстрацію її місця проживання по АДРЕСА_2 в іншій частині позову відмовити.

У задоволенні зустрічних позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Хустської міської ради №709 від 03.08.2005 про реєстрацію ОСОБА_1 до ОСОБА_2 АДРЕСА_2 , анулювання реєстрації місця проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 та внесення відповідних записів про анулювання реєстрації відмовлено (а.с. 54-57).

Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 12.06.2014 рішення Хустського районного суду від 13.03.2014 в частині щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3 скасовано. Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у цій частині залишено без розгляду (https://reyestr.court.gov.ua/Review/39337503).

Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 12.06.2014 апеляційні скарги позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 відхилено, рішення Хустського районного суду від 13.03.2014 залишено без змін (https://reyestr.court.gov.ua/Review/39337494) (а.с.106-107).

Судовими рішеннями у справі № 309/960/13-ц встановлено наступні обставини.

Із 1995 року по 2001 рік ОСОБА_2 (1950 р.н.) та ОСОБА_6 перебували у громадянському шлюбі, 29.11.2001 зареєстрували шлюб.

З листопада 1995 року ОСОБА_1 проживає у квартирі АДРЕСА_1 .

03.08.2005 виконавчим комітетом Хустської міської ради прийнято рішення №709, яким дозволено провести реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_1 .

14.09.2005 офіційно проведена реєстрація місця проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 .

23.04.2010 Житлово-експлуатаційною конторою №2 було видано довідку, в якій зазначено склад сім`ї та реєстрацію місця проживання у квартирі за адресою АДРЕСА_2 наступних осіб: ОСОБА_2 (1950 р.н.), ОСОБА_2 (1973 р.н.), ОСОБА_4 (1975 р.н.) та ОСОБА_3 (1995 р.н.).

Вказана довідка стала підставою для приватизації такої квартири, зокрема ОСОБА_4 (1975 р.н., невістка ОСОБА_2 1950 р.н.) та ОСОБА_5 (онучка ОСОБА_2 1950 р.н.).

Рішенням виконавчого комітету Хустської міської ради №279 від 18.05.2010 передано у приватну спільну власність квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 . Рішенням №279 виконкому Хустської міської ради від 18.05.2010 внесено зміни у таке рішення виконкому Хустської міської ради, проведено виправлення по-батькові ОСОБА_5 на ОСОБА_7 .

На підставі рішення Хустського виконкому №279 від 18.05.2010 було видане свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 чотирьом громадянам кожному на 1/4 частку:

1) ОСОБА_2 (1950 р.н.);

2) ОСОБА_2 (1973 р.н.),

3) ОСОБА_4 (1975 р.н.);

4) ОСОБА_3 (1995 р.н.).

Судовим рішенням у справі № 309/960/13-ц встановлено, що ні основний квартиронаймач ОСОБА_2 (1950 р.н.), ні ОСОБА_1 не погоджували та не надавали письмової в т.ч. усної згоди на вселення та реєстрацію місця проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

Відтак реєстрація ОСОБА_4 (1975 р.н.) та ОСОБА_5 (1995 р.н.) була проведена без дотримання встановленого порядку та без отримання письмової згоди як наймача так і усіх інших членів сім`ї; ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не набули рівних прав та обов`язків на спірну житлову площу як члени сім`ї наймача та не несли солідарну з наймачем майнову відповідальність по зобов`язанням, що виникають з договору найму; спірне приміщення не було їхнім місцем проживання.

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не вселялися до жилого приміщення наймача, відповідно, і не набули права користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 . Таким чином, вони не мали жодних правових підстав брати участь у приватизації цієї квартири.

Зазначені обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, свідоцтво про право власності № 1975 від 27.05.2010 є чинним щодо 2 громадян та підтверджує право власності на 1/4 частку квартири кожного:

1) ОСОБА_2 (1950 р.н.);

2) ОСОБА_2 (1973 р.н.).

Також з матеріалів справи вбачається, що надалі ОСОБА_1 зверталася до суду з позовом до виконавчого комітету Хустської міської ради, треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_2 , ОСОБА_2 про визнання дій виконавчого комітету Хустської міської ради протиправними та зобов`язання вчинення певних дій.

Постановою Хустського районного суду Закарпатської області від 23.04.2015 у справі № 309/4276/14-а (а.с.108-112), залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.10.2015 (а.с. 35-37), позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано незаконними дії виконавчого комітету Хустської міської ради щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 від 01.08.2014, зобов`язано виконавчий комітет Хустської міської ради винести заяву ОСОБА_1 про реалізацію права на приватизацію квартири на розгляд чергового виконкому Хустської міської ради (https://reyestr.court.gov.ua/Review/43834559#, https://reyestr.court.gov.ua/Review/52925363).

ОСОБА_2 (1950 р.н.), ОСОБА_8 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 (1950 р.н.) із 29.11.2001 (а.с. 7).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 19).

ОСОБА_2 (1950 р.н.) на випадок смерті заповіту не залишив, у зв`язку з чим спадкування здійснюється за законом.

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, попри те, що право власності ОСОБА_4 (1975 р.н.) та ОСОБА_3 (1995 р.н.) по ј частці у квартирі АДРЕСА_1 - припинено (а.с. 113-115), як на час смерті ОСОБА_2 (1950 р.н.), так і на даний час право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 (1950 р.н.) та ОСОБА_2 (1973 р.н.) по ј за кожним (а.с. 117-123).

Після смерті ОСОБА_2 (1950 р.н.) позивач зверталась до нотаріальної контори, спадкова справа була зареєстрована (а.с.8).

Сторони у даній справі є спадкоємцями ОСОБА_2 (1950 р.н.) першої черги за законом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів звернення до нотаріуса та факту відмови нотаріуса у видачі їй свідоцтва про право на спадщину.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на таке.

Главою 87 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій, притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів.

Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

В даному випадку право власності спадкодавця ОСОБА_2 (1950 р.н.) на ј у квартирі АДРЕСА_1 оформлено та зареєстровано у встановленому законодавством порядку, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначала та стверджувала в судовому засіданні апеляційного суду, що усно зверталася до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на 1/8 частку у квартирі, однак нотаріус також усно повідомив, що відмовить у видачі такого свідоцтва у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця. Рекомендував для вирішення цього питання звертатись до суду.

Проте належних доказів звернення до нотаріуса письмової заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину та постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачем не надано, а отже, не доведено, що вона скористалась своїм правом щодо оформлення спадкових прав на частку у квартирі у нотаріальному порядку та для оформлення її спадкових прав у такому порядку існують перешкоди.

Таким чином доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, що відповідно до ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. ст. 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 27 квітня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01 листопада 2022 року.

Головуюча:

Судді: