Справа № 472/246/22
Провадження №2/472/161/22
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 липня 2022 року смт. Веселинове
Миколаївської області
Веселинівський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді - Орленко Л.О.,
з участю секретаря
судового засідання - Камашевої Т.В.,
прокурора - Каплуна О.А.,
відповідача - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 смт. Веселинове цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом керівника Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, заподіяної навколишньому прородному середовищу внаслідок пошкодження дерев,
07 червня 2022 року керівник Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, в якому вказував, що 28 вересня 2021 року відповідач без спеціального дозволу здійснив незаконне вирубування 3 дерев породи "Сосна" у кварталі 9 лісового заказника "Варюшино" (територія ДП "Веселинівське лісове господарство") Вознесенсього району Миколаївської області, чим порушив положення ст. 69 Лісового кодексу України та ст. 10 Закону України «Про рослинний світ».
Постановою Веселинівського районного суду Миколаївської області від 04 листопада 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП, та його звільнено від адміністративної відповідальності в зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.
Внаслідок своїх протиправних дій ОСОБА_1 завдав навколишньому прородному середовищу шкоду у розмірі 7 686 грн., яку добровільно не відшкодував.
Враховуючи відсутність з боку Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу належних заходів, направлених на відшкодування завданої шкоди, керівник Вознесенської окружної прокуратури просив в судовому порядку стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 7 686 грн. завданої шкоди.
В судовому засіданні прокурор Веселинівського відділу Вознесенської окружної прокуратури Каплун О.А. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та зокрема зазначив, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення встановлена рішенням суду, а тому є всі підстави для стягнення з нього матеріальної шкоди на користь держави, яка спричинена його незаконними діями.
Представник Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу в судове засідання не з`явився, проте надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги визнач частково, суду зокрема зазначив, що дерева породи "Сосна" були сухі і під час вітру попадали на частину дороги, а тому він був вимушений їх спиляти.
Суд вважає можливим провести розгляд справи без особистої участі представника Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу, оскільки матеріали справи містять достатньо інформації та доказів, необхідних для вирішення спору.
Заслухавши вступне слово прокурора Веселинівського відділу Вознесенської окружної прокуратури Каплуна О.А., відповідача ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов наступного висновку.
Щодо наявності підстав для звернення прокурора з позовом до суду про відшкодування шкоди.
Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.
Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.
В судовому засіданні встановлено, що Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області), до компетенції якої віднесені повноваження щодо пред`явлення претензій про відшкодування шкоди, збитків і втрат, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища на території Миколаївської та Одеської областей, розрахунку їх розміру, вжиття заходів досудового врегулювання спору, звернення до суду з позовами про відшкодування шкоди (п. 10 «Положення про Державну екологічну інспекцію Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області)», затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 01 червня 2021 року №255), ні за власним розсудом, ні після відповідного прокурорського звернення не здійснила захист цих інтересів, що вказує на наявність підстав для звернення прокурора в інтересах держави до суду.
Щодо заявлених по суті позовних вимог.
Судом встановлено, що 28 вересня 2021 року о 11 год. 10 хв. відповідач ОСОБА_1 на території об`єкту природно заповідного фонду місцевого значення, а саме лісового заказника «Варюшино» в кварталі №9, спиляв 3 дерева породи «Сосна», що призвело до пошкодження дерев до ступені припинення росту, діаметрами у корі біля шийки кореня 35, 40, 50 см. без дозвільних документів, а саме спеціального дозволу, без лісорубного квитка та без дозволу на спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно - заповідного фонду, що підтверджується протоколом про адімістративне правопорушення № 001028 від 28.09.2021 року (а.с. 13).
Постановою Веселинівського районного суду Миколаївської області від 04 листопада 2021 року, в справі №472/764/21 (а.с. 17) ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП та його звільнено від адміністративної відповідальності в зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 10 Закону України «Про рослинний світ» спеціальне використання природних рослинних ресурсів здійснюється за дозволом юридичними або фізичними особами для задоволення їх виробничих та наукових потреб, а також з метою отримання прибутку від реалізації цих ресурсів або продуктів їх переробки.
За умови додержання вимог законодавства можуть здійснюватися такі види спеціального використання природних рослинних ресурсів: збирання лікарських рослин; заготівля деревини під час рубок головного користування; заготівля живиці; заготівля кори, лубу, деревної зелені, деревних соків тощо; збирання квітів, ягід, плодів, горіхів, насіння, грибів, лісової підстилки, очерету тощо; заготівля сіна; випасання худоби.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про рослинний світ» порушення законодавства про рослинний світ тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законами України.
Зокрема, відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ несуть особи, винні у: самовільному спеціальному використанні природних рослинних ресурсів; протиправному знищенні або пошкодженні об`єктів рослинного світу тощо.
Згідно з ч. 1, п. «з» ч. 2, ч.ч. 4, 5 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.
Відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні у самовільному спеціальному використанні природних ресурсів.
Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.
Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів.
Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі (ч. 1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»).
Відповідно до ч. 1, п.п. 1, 12 ч. 2 ст. 105, ст. 107 ЛК України порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону.
Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у: незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників; порушенні порядку заготівлі та вивезення деревини, заготівлі живиці і використання інших лісових ресурсів.
Підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України (ст. 107 ЛК України).
Підставою для відшкодування шкоди, завданої навколишньому природному середовищу (лісовому фонду України) є наявність сукупності наступних обставин: протиправні дії особи; заподіяння шкоди навколишньому природному середовищу (лісовому фонду України); причинний зв`язок між діями та заподіяною шкодою; вина особи у заподіянні шкоди.
Протиправність дій ОСОБА_1 , заподіяння ним шкоди навколишньому природному середовищу (лісовому фонду України), причинний зв`язок між його діями та заподіяною шкодою, а також наявність вини відповідача у заподіянні шкоди знайшли своє повне підтвердження дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме:
- копією протоколу про адміністративне правопорушення № 001028 від 28.09.2021 року (а.с. 13) , відповідно до якого 28 вересня 2021 року о 11 год. 10 хв. відповідач ОСОБА_1 на території об`єкту природно заповідного фонду місцевого значення, а саме лісового заказника «Варюшино» в кварталі №9, спиляв 3 дерева породи «Сосна», що призвело до пошкодження дерев до ступені припинення росту, діаметрами у корі біля шийки кореня 35, 40, 50 см. без дозвільних документів, а саме спеціального дозволу, без лісорубного квитка та без дозволу на спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно - заповідного фонду;
- копією постанови Веселинівського районного суду Миколаївської області від 04 листопада 2021 року, в справі №472/764/21 (а.с. 17), відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП, та яка не була оскаржена відповідачем у встановленому законом порядку та набрала законної сили;
- копією розрахунку розміру шкоди, заподіяної ОСОБА_1 порушенням законодавства про природно-заповідний фонд внаслідок незаконної рубки 3 вітровальних дерев породи "Сосна" звичайна на території лісового заказника "Варюшино" Державного підприємства "Веселинівське лісове господарство" від 28.09.2021 року (а.с. 16), відповідно до якого розмір заподіяної шкоди становить 7 868 гривень.
Зі свого боку відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що розмір заподіяної ним шкоди є меншим, як і не надано доказів того, що його вина в заподіяні даної шкоди відсутня.
Проте, згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За встановлених обставин, суд вважає, що ОСОБА_1 зобов`язаний відшкодувати завдану лісовому фонду України шкоду.
Оскільки останній в добровільному порядку не відшкодував завдану шкоду, а тому вказана шкода у розмірі 7 686 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Виходячи з вимог цієї статті, та з врахуванням того, що прокурор просив в позовній заяві стягнути з відповідача на користь прокуратури судовий збір, враховуючи, що позов задоволено повністю, то суд вважає, що є підстави для стягнення з відповідача на користь прокуратури 2 481 грн. судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 77, 78, 79, 80, 81, 141, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -
Позов керівника Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, заподіяної навколишньому прородному середовищу внаслідок пошкодження дерев, - задовольнити повністю.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повне рішення суду складено 15 липня 2022 року.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області Л.О. Орленко