ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 594/524/22Головуючий у 1-й інстанції Чир П.В.
Провадження № 22-ц/817/801/22 Доповідач - Шевчук Г.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2022 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Шевчук Г.М.

суддів - Гірський Б. О., Хома М. В.,

секретаря Романської К.М.,

за участі:

представника відповідача Глушко С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №594/524/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 19 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрпошта» про захист прав споживачів, стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИв:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з Акціонерного товариства «Укрпошта» на його користь кошти в сумі 1459,66 грн, 300 грн інфляційних збитків та 3000 грн моральної шкоди. Позовні вимоги мотивує тим, що через «ОЛХ ЕМАРКЕТ» у жительки м. Миколаїв придбав столовий сервіз «Henneberg Porzellan. Made in GDR» на 12 персон. Оголошена вартість товару склала 5300 грн. За умовами сайту обрав доставку засобами АТ «Укрпошта». Продавець надала вказаний комплект сервізу до поштового відділення у відкритому виді, де за участю представників пошти, було проведено упакування товару. При цьому використовувалася повітряно-бульбашкова плівка та одношаровий картонний ящик з логотипом «Укрпошта». Деякі види відправних виробів поштучно упаковувалися в плівку у ящику, а деякі більше 2-х одиниць упаковувалися через брак розхідного матеріалу. Столовий сервіз, який призначався для відправки, пошкоджень не мав, працівники поштового зв`язку приклеїли декілька печаток, ручні записи "не кидати крихке", "хрупкоє". Працівники пошти знали та бачили предмети відправки, їм запакований ящик не передавався. По прибуттю посилки, з метою пересвідчення у цілісності столового сервізу, ним разом із працівником поштового зв`язку було відкрито посилку, де виявили пошкодження поштового відправлення, а саме значну кількість розбитих предметів, які відновленню не підлягають. Працівники пошти склали акт форми -51 за №48702.07.02, здійснивши фотофіксацію виявленого порушення. Безвідповідальними діями працівників поштового зв`язку, які віднеслися до своїх обов`язків посередньо, йому було завдано невиправдану шкоду як матеріальну в сумі - 1459,66 грн, тобто 27,53 % від 100% ціни оголошеної вартості придбаного товару, так і моральну, яку оцінює у 3 000 грн. Він подав заяву до АТ «Укрпошта» на відшкодування завданої шкоди за поштове відправлення. На його адресу надійшла інформація АТ «Укрпошта», згідно якої йому відмовили в сплаті коштів, посилаючись на ст. 18 Закону України «Про поштовий зв`язок» відповідно до якого оператор не несе матеріальної відповідальності за поштове відправлення, якщо поштове відправлення з оголошеною цінністю, прямий контейнер були прийняті від відправника закритим, оболонка поштового відправлення, печатка чи пломба відправника не пошкоджені, а маса поштового відправлення або прямого контейнера відповідає масі, визначеній під час його приймання до пересилання. З чим він категорично не погоджується, відповідач не належно виконав свій обов`язок при отриманні посилки для відправлення, яка була передана у не запакованому вигляді, працівники пошти бачили товар та неналежно упакували з порушенням прядку упакування поштових відправлень. На підставі вищенаведеного просить позовні вимоги задовольнити.

Рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 19 липня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , вважаючи наведене вище рішення суду незаконним, необґрунтованим та таким, що не ґрунтується на нормах матеріального та процесуального права просить його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги.

Зокрема зазначає, що судом першої інстанції проігноровано п. 56 Правил надання послуг поштового зв`язку (постанова Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270), відповідно до якого поштові відправлення без належного упакування пересиланню не підлягають і повертаються відправникам.

Вказує, що з огляду на п.56 Правил (постанова КМУ від 05.03.2009 №270), п.13 Порядку упакування поштових відправлень (наказ АТ «Укрпошта» від 09.07.2020 № 654) у пересиланні посилки мали відмовити, оскільки коробка була з одношарового гафрованого картону, а повинна бути не менше трьохшарового. Також записи на поштовому відправленні «ХРУПКОЕ, НЕ КИДАТИ КРИХКЕ» вчинено останніми (підтверджено змістом відзиву, поясненням ОСОБА_2 ), а тому Перевізник, в порушення п.7в Порядку упакування поштових відправлень (кожен предмет обгортується повітряно-бульбашковою плівкою окремо), не пересвідчився в якості вмісту пакування.

Крім того вважає безпідставним твердження суду, що відсутність підтвердження оплати пакування посилки свідчить про упаковання її відправником, оскільки таке є припущенням. Суд проігнорував встановлений факт, що надписи на коробці здійснила на аркушах форми А-4 працівник пошти. Вони повністю закриті та обклеєні скотчем. Аркуші, чорнило та скотч - розхідний матеріал пошти, які є складовими чинниками пакування посилки. Дані обставини навпаки засвідчують безпосередню участь працівника пошти в пакуванні посилки.

Також зазначає, що продавець ОСОБА_2 ( моб. НОМЕР_1 вказаний на сайті ОЛХ та моб. НОМЕР_2 - на накладній №259 АТ «Укрпошта»), в ході розмови телефоном повідомила, що сервізний набір принесла для відправлення у відкритому виді, в двух малих коробках, упаковувався він на відділенні за участю працівника пошти. Остання бачила його цілісність, пропонувала купити саме цю коробку з логотипом Перевізника і повітряно-бульбашкову плівку, яка надійшла на відділення з індексом 48702. При упакуванні, виявилося наявність значного вільного ще місця, через-що оператор пошти самостійно, шляхом надрізання чотирьох сторін картонної коробки, її зменшила до висоти складеного набору, після чого провела закриття, на аркушах паперу здійснила надписи на українській та російських мовах: «НЕ КИДАТИ КРИХКЕ», «ХРУПКОЕ», опечатала скотчем. Маса посилки склала до 27кг.

Вказує, що ОСОБА_2 є жителькою м. Миколаєва, де систематично відбуваються обстріли міста, йде активна фаза війни, перебування в місті - небезпечне для життя, місто покинула, її доставити в суд фізично не міг, як і заявити клопотання про відеоконференцію через систематичні переїзди. Тому скористався записом на телефоні, сповістивши ОСОБА_2 про роботу технічних засобів та отримавши згоду на запис, пояснення зафіксував, що може бути визнано судом як одним із джерел законності його вимог, оскільки ним не порушено ст. 31 Конституції України, ч.1 ст. 306 Цивільного кодексу. Крім того ОСОБА_2 надала вказані пояснення і письмово, долучивши документи, які підтверджують її особу.

Посилаючись на правову позицію, висловлену Верховним Судом у постанові від 23.03.2016 №6-2086цс15 вказує, що відповідальність пошти побудована за принципом вини і діє, як правило, презумпція вини зобов`язаної сторони. Пошта звільняються від відповідальності за пошкоджений товар лише у випадках, коли причиною його незбереження була непереборна сила. Втрата, нестача, псування або пошкодження посилки внаслідок випадку, що не підлягає під визначення непереборної сили, відповідно до частини першої статті 924 ЦК України не звільняють останню від відповідальності за незбереження посилки.

Вказує, що суд упереджено розглянув справу, послався на доводи та документи сторони відповідача, іншої сторони - не дослідив і не надав правової оцінки, не взяв до уваги п. 56 Правил пересилання поштвоих відправлень (постанова КМУ від 09.03.2009 №270), п.13 Порядку упакування поштових відправлень (наказ АТ «Укрпошта» від 09.07.2020 № 654), які стосуються даних правовідносин.

Крім того не погоджується із висновком суду щодо неотримання доказів про встановлений розмір фактичної вартості пошкодженого майна.

Скаржник звертає увагу на те, що вартість матеріальних збитків визначено відповідно до п.4 ч.2 ст. 18 Закону України «Про поштовий зв`язок», згідно якого, у разі пересилання посилки без опису, розмір відшкодування визначається пропорційно масі втраченої або пошкодженої частини вкладення незалежно від її фактичної вартості, але не більше оголошеної цінності посилки. В цьому випадку вартість одиниці маси визначається шляхом ділення суми оголошеної цінності на чисту масу вкладення, що і було вказано в позові ((маса відправлення 26, 960 кг. = 5300 грн. (оголошена вартість -100%), пошкоджено 7,425 кг=1459,66 грн. (матеріальні збитки -27,53%), тобто (5300:26,960) х 7,425 = 1459,66 грн.)) Інфляційні збитки обчисленні від суми 1459,66 грн (період з 03.2022 по 08.2022), за наступною формулою:[Сукупний індекс інфляції] = 104,50%?103,10%? 102,70%? 103,10%?103,10%=117,615% [Інфляційні нарахування]-1459,66 грн. (сума боргу)? 117,615% (сукупний індекс інфляції)/100%-1459,66грн.(сума боргу) = 300 грн.

Таким чином вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції передчасне, не ґрунтується на релевантних джерелах права, повно та всебічно обставини справи не з`ясовано, не застосовано п.56 вищеописаних Правил, а тому воно підлягає скасуванню.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ Укрпошта просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін, оскільки вважає його законним та обґрунтованим.

Вказує, що суд першої інстанції належним чином дослідив усі обставини справи та докази, яким надав вірну оцінку та дійшов вірного висновку про недоведеність позовних вимог.

Зазначає, що за результатами перевірки програмного забезпечення AT «Укрпошта» встановлено, що у відділенні поштового зв`язку Миколаїв-34, 26.01.2022 року було прийнято до пересилання поштове відправлення Укрпошта Експрес № 21 оголошеною цінністю 5300.00 грн без опису вкладення, вага відправлення - 26 кг 960 г., що підтверджується супровідною сформованою в АС «АРМ ВЗ» та прикріпленою до відправлення. Дане поштове відправлення надійшло до ВПЗ Борщів 2 Тернопільської дирекції AT «Укрпошта» та було отримано ОСОБА_1 , який перед врученням йому поштового відправлення здійснив огляд посилки в присутності працівників ВПЗ Борщів-2. При огляді було виявлено часткове пошкодження вкладення, про що складено Акт ф.51 № 48702.07.02. ОСОБА_1 подав до AT «Укрпошта» заяву на отримання відшкодування за поштове відправлення № 259, яка була розглянута та прийнято рішення про відмову у відшкодуванні за вищевказане поштове відправлення на підставі ст. 18 Закону України «Про поштовий зв`язок» та ст. 40 Правил надання послуг поштового зв`язку. Таке рішення обґрунтоване та правомірне. У своїй діяльності AT «Укрпошта» керується Законом України "Про поштовий зв`язок", Правилами надання послуг поштового зв`язку, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 із змінами та внутрішніми нормативними актами, складеними та прийнятими у відповідності чинного законодавства. Згідно пояснень, отриманих від ОСОБА_3 - начальника ВПЗ Миколаїв-34, 54034, яке здійснювало приймання поштового відправлення № 259, клієнти (представник ОLХ ЄМАРКЕТ Україна) придбали на відділенні коробку 30 кг. та повітряно-бульбашкову плівку, пакування здійснювали самостійно. Оператор на коробці зробила надпис «КРИХКЕ». Згідно інформації, що міститься в Акті огляду відправлення Експрес №259 від 01.02.2022, дане поштове відправлення надійшло 29.01.2022. Оболонка ціла, не пошкоджена, без слідів доступу та вскриття і перепакування, контрольні етикетки не пошкоджені. Маса 26 кг 960 г. З відміткою «Огляд дозволено». Посилка упакована в гофрокартонний ящик одношаровий, вкладення сервіз (посуд) частково обгорнутий у бульбашкову плівку. Отже, з огляду на те, що відправлення Укрпошта Експрес № 259 пересилалось без опису вкладення, в закритому вигляді, упаковка та контрольні етикетки не були пошкодженні, а маса відправлення відповідала масі, визначеній під час його приймання до пересилання, АТ «Укрпошта» не несе матеріальної відповідальності за дане поштове відправлення. Оскільки відправником обрано упаковку, яка не забезпечує збереження предметів, вкладених у відправлення Експрес, АТ «Укрпошта» не може нести відповідальності за їх пошкодження. Твердження позивача, що відправлення Експрес було подано до пересилання не в закритому вигляді, а у відкритому, не відповідає дійсності та не підтверджено доказами. ОСОБА_1 не є відправником даної посилки та не був присутній у ВПЗ Миколаїв-34 під час приймання відправлення до пересилання, тому надана ним інформація не є об`єктивною та не заслуговує на увагу суду, а позовні вимоги не підтверджені належними та допустимими доказами.

Також зазначає, що ОСОБА_1 безпідставно та всупереч вимог ЦПК України долучено до апеляційної скарги нові докази, зокрема пояснення відправника посилки ОСОБА_2 , оскільки такі він міг долучити до позовної заяви чи в ході розгляду справи, чого ним зроблено не було. При цьому долучені ним докази, всупереч ст. 95 ЦПК України, належним чином не завірені. Разом з тим вказує, що навіть з долучених ним пояснень відправника ОСОБА_2 вбачається, що вона здійснювала пакування посилки самостійно.

В судовому засіданні представник відповідача просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 19 липня 2022 року - без змін, оскільки вважає його законним та обґрунтованим.

Позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак 25.10.2022 подав до суду клопотання, в якому підтримав свою апеляційну скаргу та просив проводити розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення сторони по справі, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Даним вимогам рішення суду відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно накладної № 9259 АТ «Укрпошта» здійснювало перевезення поштового відправлення, відправник «OLX ЄMAРKET» Україна (код плати 347168961), одержувач: ОСОБА_1 (м. Борщів Тернопільська область). Вид відправлення Укрпошта Експрес, оголошеною цінністю 5300.00 грн, без опису вкладення, вага відправлення 26,96 кг з відміткою «Огляд дозволено».

Як встановлено в судовому засіданні зазначений вище вантаж за накладною № 9259 був пошкоджений, що зафіксовано відповідним актом № 48702.07.02 від 01.02.2022, складеним ВПЗ Борщів 2, згідно якого зроблено детальний опис порушення, а саме посилка Експрес 259 надійшла до ВПЗ Борщів-2 29.01.2022 приписана до накладної №46930.БЮ25 від 01.02.2022. на 19 речей. Оболонка ціла, не пошкоджена, без слідів доступу та вскриття і перепакування, контрольні етикетки не пошкоджені. Маса - 26 кг 960 гр. З відміткою «Огляд дозволено». Посилка упакована в гофрокартоний ящик одношаровий, вкладення - сервіз (посуд) частково обгорнутий у бульбашкову плівку. Торгова марка сервізу Henneberg porzellan 1777. Made in GDR. Перед врученням ПВ, одержувачем було здійснено огляд посилки в присутності працівників ВПЗ Борщів-2. При огляді було виявлено частково пошкоджене вкладення ( сервіз), який складається з 61 речі, 8 з них були пошкоджені. Пошкоджені речі: овальна тарілка 35см 1 шт, супниця з кришкою 1 шт, тарілка середня 19см 3 шт, глибока тарілка 23,50см 1шт, тарілка глибока 10 см 1 шт, тарілка з кришкою 12 см 1 шт., супниця 1шт. Загальна маса пошкодженого вкладення - 7,425 кг. Додаток до акту, фото №1. Одержувачу рекомендовано написати заяву на виплату відшкодування за частково пошкоджене вкладення.

Позивач ОСОБА_1 із заявою відповідного зразка звернувся до АТ «Укрпошта» про отримання відшкодування за поштове відправлення №259.

Згідно відповіді АТ «Укрпошта» від 18.04.2022 №275, Комітетом з розгляду звернень щодо виплати відшкодування у АТ «Укрпошта» було прийнято рішення на підставі ст.18 ЗУ «Про поштовий зв`язок» та ст.40 Правил надання послуг поштового зв`язку про відмову ОСОБА_1 у відшкодуванні шкоди за поштове відправлення №259. Відмову мотивовано тим, що відповідно до наданої інформації від Миколаївської дирекції, поштове відправлення було подане до пересилання в закритому вигляді, упакування здійснювалось відправником. В акті від 01.02.2022 зазначено, що оболонка ціла, не ушкоджена, без слідів доступу, вскриття та перепакування, контрольні етикетки не пошкоджені.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України не довів та не надав належних і допустимих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, а саме, що пошкодження вкладення сервізу (посуду), відбулося внаслідок винних дій відповідача «Укрпошта».

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Відповідно до ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.

Згідно ст. 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди.

За змістом положень ч. 1, 2ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 623 ЦК України визначено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Згідно зі ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Зазначена норма передбачає принцип вини перевізника за втрату, нестачу, псування й ушкодження вантажу, який є загальним для всіх видів транспорту. Перевізник несе відповідальність за нестачу, втрату, псування й ушкодження вантажу лише у випадках, коли він винен у несхоронності вантажу. При цьому обов`язок доведення своєї невинуватості лежить на ньому.

Відповідальність перевізника побудована за принципом вини і діє, як правило, презумпція вини зобов`язаної сторони, тобто законодавець покладає на перевізника обов`язок доводити наявність обставин, що звільняють його від відповідальності за незбереження вантажу.

Так, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (частини 1, 2 ст. 633 ЦК України).

Основними засадами діяльності у сфері надання послуг поштового зв`язку на підставі статті 3 Закону України "Про поштовий зв`язок" є, зокрема, захист інтересів користувачів, забезпечення надання послуг поштового зв`язку встановленого рівня якості, доступність до ринку послуг поштового зв`язку.

Послуги поштового зв`язку надаються на договірній основі згідно з Правилами надання послуг поштового зв`язку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України (постанова КМУ від 5 березня 2009 р. № 270 - далі Правила) та повинні відповідати встановленим нормам якості.

Правила визначають порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку та регулюють відносини між ними.

Згідно абзацу 3 пункту 40 Правил порядок упакування поштових відправлень залежно від вкладення установлюється операторами поштового зв`язку.

Абзацом 2 пункту 105 Правил передбачено, що оператор поштового зв`язку також може визначати інший порядок вручення реєстрованих поштових відправлень.

Згідно до п.4.1 Порядку пересилання відправлень «Укрпошта Експрес», затвердженого наказом ПАТ «Укрдошта» від 25.04.2017 № 506 (далі Порядок Пересилання), відправлення Експрес мають бути упаковані відповідно до вимог Порядку упакування поштових відправлень, затвердженого наказом АТ «Укрпошта» від 09.07.2020 № 654 (далі - Порядок упакування), який розміщено на офіційному сайті www.iikrposhta.ua.

Згідно ст. 40 Правил надання послуг поштового зв`язку, упаковка поштового відправлення обирається відправником залежно від форми та характеру вкладення, виду поштового відправлення з урахуванням часу на пересилання, інших умов пересилання, а також унеможливлення заподіяння шкоди життю та здоров`ю працівників поштового зв`язку або третіх осіб, забруднення чи псування (пошкодження) інших поштових відправлень та поштового обладнання. Упаковка повинна забезпечувати схоронність вкладення, а також можливість обробки поштового відправлення з використанням технічних засобів.

Аналогічні вимоги до упакування відправлення Експрес містяться в п. 4.3. Порядку пересилання та в пп. 1-2 Порядку упакування.

Скляні чи інші крихкі предмети (кожен предмет окремо обгортається повітря бульбашковою плівкою) упаковуються в ящик виготовлений з тришарового гофровані картону або дерев`яний ящик, заповнений відповідним захисним матеріалом (ущільнювач пінопластовий, повітряно-бульбашкова плівка, гофрокартон та ін.) або заводське пакування з перегородками (п. 7в Порядку упакування).

Забороняється приймання для пересилання відправлень, що не відповідають вимогам цього Порядку, а саме: упакованих користувачем у коробки зі звичайного картону (не гофрованого), із випуклими поверхнями, вм`ятинами, розривами (щілинами), із вологими або жирними плямами. (п.13 Порядку упакування)

Відправлення Експрес можуть подаватися для пересилання як у відкритому, та закритому вигляді (п.6.3. Порядку пересилання).

Відповідно до п. 4.3.1 Порядку пересилання, вкладення, прийняте у закрито вигляді відправлення Експрес, працівниками АТ «Укрпошта» не перевіряється, окрім випадків передбачених цим Порядком та законодавством.

Відповідно до п. 4.4. Порядку пересилання, за пошкодження предметів, вкладених відправником у відправлення Експрес, упаковка якого не забезпечує її збереження, АТ «Укрпошта» відповідальності не несе.

Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на те, що йому завдано матеріальну та моральну шкоду у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем АТ Укрпошта послуг поштового зв`язку, що виразилися у пошкодженні посилки.

Однак, будь-яких належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт завдання саме відповідачем такої шкоди, матеріали справи не містять.

Як належним чином встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, зокрема Акту № 48702.07.02 від 01.02.2022, складеного та підписаного відповідальними особами АТ Укрпошта і особисто ОСОБА_1 , жодних слідів руйнуючого впливу на упаковку поштового відправлення, сторонами при огляді не виявлено. Оболонка ціла не пошкоджена, без слідів доступу та вскриття і перепакування, контрольні етикетки не пошкоджені.

При цьому, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що надана до перевезення посилка Експрес була упакована саме відправником, оскільки такий оплачував лише вартість за пересилання відправлення за накладною № 259, а підтвердження оплати вартості пакування відправником відсутня. Доказів того, що саме працівник АТ «Укрпошта» здійснював пакування товару позивач суду не надав і такі в матеріалах справи відсутні. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що дане пересилання було здійснене без опису вкладення.

Таким чином слід дійти висновку, що дане упакування було передане АТ Укрпошта у закритому вигляді, при цьому доказів перевірки працівником АТ Укрпошта цілісності та переліку відправлених товарів в матеріалах справи немає.

Що стосується доводів мкаржника про те, що працівник Укрпошти у відповідності до п.56 Правил (постанова КМУ від 05.03.2009 №270), п.13 Порядку упакування поштових відправлень (наказ АТ «Укрпошта» від 09.07.2020 № 654) у пересиланні посилки мав відмовити, оскільки коробка була з одношарового гафрованого картону, однак повинна бути не менше тришарового, то вони є необґрунтованими, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 18 ЗУ Про поштовий зв`язок, оператор не несе матеріальної відповідальності за поштові відправлення, якщо поштове відправлення з оголошеною цінністю, прямий контейнер були прийняті від відправника закритими, оболонка поштового відправлення або сам контейнер, печатка чи пломба відправника не пошкоджені, а маса поштового відправлення або прямого контейнера відповідає масі, визначеній під час його приймання до пересилання.

Відповідно до п. 9.5. Порядку пересилання, AT «Укрпошта» не несе матеріальної відповідальності у випадках, коли відправлення Експрес було прийняте від відправника закритим, оболонка відправлення, печатка чи пломба відправника не пошкодженні, а маса в у управлення відповідає масі, визначеній під час його приймання до пересилання.

Згідно з п. 13 Порядку забороняється приймання для пересилання відправлень, що не відповідають вимогам цього Порядку, а саме: упакованих користувачем у коробки зі звичайного картону (не гофрованого), із випуклими поверхнями, вм`ятинами, розривами (щілинами), із вологими або жирними плямами.

Як вбачається із матеріалів справи, поштове відправлення Укрпошта Експрес № 259 з оголошеною цінністю 5 300,00 грн. відправлялось без опису вкладення, вага відправлення - 26 кг 960 г. Відправлення Експрес надійшло до ВПЗ Борщів-2 в цілій оболонці, не пошкодженій, без слідів доступу та вскриття і перепакування, контрольні етикетки не були пошкоджені. Маса відправлення відповідала масі, визначеній під час його приймання до пересилання 26 кг 960 г.

Отже, з огляду на те, що відправлення Укрпошта Експрес № 259 пересилалось без опису вкладення, в закритому вигляді, упаковка та контрольні етикетки не були пошкодженні, а маса відправлення відповідала масі, визначеній під час його приймання до пересилання, AT «Укрпошта» не несе матеріальної відповідальності за дане поштове відправлення.

При цьому відправлення Експрес було прийнято до пересилання в упакуванні, не забороненому п. 13 Порядку упакування, а саме у гофрокартонному ящику, а тому у працівника відділення не було підстав для відмови у прийнятті даного відправлення.

Таким чином, відповідач надав позивачу послуги поштового зв`язку згідно з вимогами діючих законодавчих актів та внутрішніх нормативнх документів, складених та прийнятих у відповідності до чинного законодавства.

Доводи ОСОБА_1 про те, що відправник посилки ОСОБА_2 під час телефонної розмови з ним повідомила, що сервізний набір принесла для відправлення у відкритому виді і упаковувався він на відділенні за участю працівника пошти є безпідставними та не підтверджуються жодними, наявними в матеріалах справи доказами.

Долучені позивачем до апеляційної скарги письмові пояснення відправника ОСОБА_2 та електронний носій із, як зазначає апелянт, звукозаписом його телефонної розмови з відправником посилки ОСОБА_2 , є недопустимими доказами по справі, оскільки такі не були в силу вимог ст.83 ЦПК України подані до суду першої інстанції і підстав для їх прийняття та дослідження судом апеляційної інстанції колегія суддів не вбачає.

Згідно з ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. ст. 76, 77 ЦПК України).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Як визначено ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.

Враховуючи наведені вище обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач АТ Укрпошта довів свою невинуватість в пошкодженні спірного поштового відправлення, а позивач ОСОБА_1 в силу зазначених вище вимог ЦПК України не довів, що саме з вини відповідача дане пересилання було пошкоджене.

У звязку з наведеним вище, вимога позивача ОСОБА_1 щодо стягнення з АТ Укрпошта матеріальної та моральної шкоди обґрунтовано залишена судом без задоволення.

При цьому колегія суддів погоджується також із висновком суду першої інстанції про відсутність вини позивача ОСОБА_1 у пошкодженні сервізу, оскільки огляд отриманої ним посилки здійснювався у відділенні АТ Укрпошта та у присутності працівників відділу, про що складено відповідний Акт №48702.07.02 від 01.02.2022, яким встановлено пошкодження 8 речей із 61.

Згідно із ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування, за наведеними у скарзі доводами, апеляційний суд не вбачає, оскільки доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними. Залежно від характеру рішення. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00№23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИв:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 19 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 31 жовтня 2022 року.

Головуючий

Судді