№ 207/2164/22
№ 2/207/913/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2022 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Погребняк Т.Ю.

при секретарі Морозові В.В.,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради, - про визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком,

В С Т А Н О В И В:

09 серпня 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовною заявою, в якій просить суд визначити місце проживання малолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з відповідачкою перебував у стосунках з 2019 року. Від цих стосунків у них народилась дитина, син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після народження дитини позивач з відповідачкою почали проживати однією сім`єю, вели спільне господарство. Син ОСОБА_4 з моменту народження проживає з позивачем. В лютому 2022 року відповідачка залишила дитину на позивача, пішла з дому. Позивач також зазначив, що на утриманні відповідачки є троє інших дітей від попередніх шлюбів. Син ОСОБА_4 повністю знаходиться на утриманні позивача. Позивач працює, має самостійний дохід і постійне місце проживання. Спиртними напоями не зловживає. Мати дітей відповідач ОСОБА_2 . Не працює, не має постійного доходу, вихованням сина не займається.

Позивач вважає, що в інтересах дитини проживати саме з ним, оскільки він має фінансову та фізичну можливість забезпечити дитині належні умови проживання, займатися його вихованням, піклуватись про стан здоров`я, може у повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, задовольнити гармонійний, фізичний та духовний розвиток.

Таким чином, з урахуванням інтересів дитини, його психологічного стану, прав та інтересів на гармонійний розвиток та належне виховання, позивач вважає доцільним звернутися до суду з позовом про визначення місця проживання дитини із батьком.

Ухвалю суду від 30.08.2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

В наданій суду письмовій заяві позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити, просить розглянути справу без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, до суду подала заяву про розгляд справи без її участі. Позов визнала в повному обсязі.

В наданій суду письмовій заяві представник третьої особи просить розгляд справи проводити без участі представника та ухвалити рішення, яке не суперечить інтересам дитини.

Суд, взявши до уваги позицію сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони по справі мають малолітню дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (арк.с. 10).

З лютого 2022 року сторони почали проживати окремо, син ОСОБА_4 залишився проживати разом з позивачем ОСОБА_1 . Малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї №001180457 від 31.05.2022 року (арк.с. 12).

Також з довідки про склад сім`ї вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , окрім позивача, зареєстровані також: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (кв. наймач), ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (син), ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (донька).

Відповідно до побутової характеристики, виданої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , скарг від мешканців будинку не надходило (арк.с. 11).

Згідно довідки ПАТ ДніпроАзот № 522 від 21.10.2013 року вбачається, що ОСОБА_5 з 27.07.2003р. по 11.04.2013р. займала кімнату №5 площею 18,3 кв.м. та кімнату без номера площею 16,5 кв.м., якій після складання нового технічного паспорту БТІ було присвоєно номер 6А. Площа кімнат складає 34,8 кв.м., загальна площа, з урахуванням місця загального користування складала 62,29 кв.м. (арк.с. 16).

Згідно довідки про доходи, виданою Кам`янським об`єднаним управлінням ПФУ в Дніпропетровськиій області ОСОБА_5 отримує пенсію за віком, яка з грудня 2021 року по травень 2022 рік складає 25605, 21 грн. (арк.с. 17).

Згідно довідки про доходи ТОВ ЕККО-СІТІ вбачається, що ОСОБА_5 займає посаду двірника, та її сукупний дохід за період з 01.11.2021р. по 30.04.2022р. складає 47528, 89 грн. (арк.с. 18).

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ч. 2 ст. 82 ЦПК України відмова від визнання обставин приймається судом, якщо сторона, яка відмовляється, доведе, що вона визнала ці обставини внаслідок помилки, що має істотне значення, обману, насильства, погрози чи тяжкої обставини, або що обставини визнано у результаті зловмисної домовленості її представника з другою стороною. Про прийняття відмови сторони від визнання обставин суд постановляє ухвалу. У разі прийняття судом відмови сторони від визнання обставин вони доводяться в загальному порядку.

З матеріалів справи вбачається, що з лютого 2022 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з батьком, позивачем було створено всі умови для належного проживання, розвитку дитини.

Від представника третьої особи - Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради до суду надійшов висновок щодо доцільності визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком гр. ОСОБА_1 (арк.с. 24-25).

Як вбачається з вказаного висновку, що з лютого 2022 року дитина проживає у батька гр. ОСОБА_1 , який повністю займається вихованням малолітнього сина. Мати дитини гр. ОСОБА_2 . Від сина мешкає окремо, також на її вихованні є троє дітей від попередніх шлюбів. Мати дітей гр. ОСОБА_2 надала до служби у справах дітей письмову заяву, в якій не заперечує проти позовних вимог гр. ОСОБА_1 щодо проживання дитини разом з батьком.

Питання визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті міської ради.

Враховуючи інтереси малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , беручи до уваги рішення комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті міської ради від 20.09.2022р., керуючись ст.ст. 19, 141, 151, 155, 164 Сімейного Кодексу України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року №866 (зі змінами) «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська, орган опіки та піклування виконавчого комітету міської ради вважає визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком гр. ОСОБА_1 доцільним.

Частинами 6, 8 статті 7 Сімейного кодексу України визначено, що жінка та чоловік мають рівні права та обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно зі ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

При цьому, згідно зі ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини (ч. 2 ст. 161 СК України).

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Статтею 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.12.1991 року, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно положень ст. 9 вказаної Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

При цьому, поняття розлучення слід тлумачити з огляду на право одного з батьків на спілкування з дитиною та обов`язок другого батька надати можливість для такого спілкування.

Пунктом 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» визначено, що у випадку, коли при розірванні шлюбу в судовому порядку встановлено, що подружжя не досягло згоди про те, з ким із них будуть проживати неповнолітні діти, суд вирішує зазначені питання по суті одночасно з вимогою про розірвання шлюбу з дотриманням закону, який регулює ці правовідносини.

Судом встановлено, та не заперечувалось сторонами те, що дитина з лютого 2022 року проживає разом з батьком та ним створені всі умови для необхідного розвитку дитини, позивач виховує та піклується про його стан здоров`я, фізичний, духовний розвиток.

Суд вважає за необхідне звернути увагу сторін на те, що визначення місця проживання дитини з батьком, не позбавляє права відповідачки, як матір, відвідувати дитину, спілкуватися з нею, здійснювати свої батьківські обов`язки та доглядати за дитиною за місцем проживання позивача.

Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини.

Відповідно до ст. 157 Сімейного Кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

На переконання суду, а також з огляду на характеристики обох батьків, забезпеченість житлом, моральні якості, відношення до дитини, а також зважаючи на те, що дитина з лютого 2022 року проживає разом з батьком, місцем проживання дитини на даний час доцільно визначити з батьком - позивачем у справі.

Враховуючи встановлені в ході розгляду справи обставини, суд приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 7, 150, 155, 157, 160, 161, 180, 181 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 12, 13, 81, 83, 206, 258, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради, - про визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком - задовольнити.

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий по справі Погребняк Т.Ю.