Справа № 2-5592/11
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2022 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Головчака М. М. ,

при секретарі - Савіцької Д. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Форт» про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження, видачу дублікату виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Інвест Хаус», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В :

До Подільського районного суду міста Києва звернулось ТОВ «ФК Форт» з заявою про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження, видачу дублікату виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, яку обґрунтовано тим, що 09 серпня 2013 року Подільським районним судом міста Києва було ухвалено рішення у справі № 2-5592/11 про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором № 135/П/РП/2008-840 від 27 березня 2008 року. На виконання рішення суду Подільським районним судом міста Києва представнику ПАТ «КБ «Надра» видано виконавчі листи. 05 лютого 2021 року Подільський районний суд міста Києва у цивільній справі № 2-5592/11 про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором постановив ухвалу про заміну ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «ФК «Інвест Хаус». 05 листопада 2020 року між ТОВ «ФК «Інвест Хаус» та ТОВ «ФК Форт» було укладено договір б/н про відступлення прав вимоги та майнових прав, відповідно до якого ТОВ «ФК Форт» набуло право грошової вимоги за кредитним договором № 135/П/РП/2008-840 від 27 березня 2008 року. Оскільки внаслідок укладення вказаного договору відбулася заміна кредитора, заявник просив замінити сторону виконавчого провадження ТОВ «ФК «Інвест Хаус» на ТОВ «ФК Форт». Вимоги про видачу дубліката виконавчого документа обґрунтував тими обставинами, що згідно з актом ПАТ «КБ «Надра» про втрату виконавчих листів, оригінали виконавчих листів втрачені. Згідно з інформацією Автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавчі провадження з примусового виконання виконавчого листа щодо боржників відсутні. Зазначено, що втрата виконавчого документу та відсутність виконавчих проваджень з примусового виконання виконавчого листа є підставою для видачу його дубліката. Обґрунтовуючи вимоги про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, зазначив, що Постановою Правління Національного Банку України від 10 лютого 2009 року № 59 призначено тимчасову адміністрацію у ПАТ «КБ «Надра» строком на один рік. Постановою Правління НБУ за № 30 від 11 лютого 2011 року тимчасову адміністрацію продовжено. 4 червня 2015 року за рішенням НБУ було розпочато процедуру ліквідації ПАТ КБ «Надра». Початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра» унеможливив пред`явлення виконавчого документу до виконання в силу норм Закону України «Про виконавче провадження», в якому був передбачений обов`язок державного виконавця відмовити у відкритті виконавчого провадження у разі офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Банк був позбавлений можливості пред`явити виконавчий документ до виконання, оскільки виконавчий лист був би повернутий без прийняття до виконання. Таким чином, перебування ПАТ «КБ «Надра» у процедурі ліквідації в період втрати виконавчих листів та пропущення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання, є поважною причиною та підставою для поновлення цього строку. На підставі викладеного, зважаючи на ті обставини, що місцезнаходження оригіналів виконавчих документіву невідоме та можливість їх встановлення відсутня, оскільки, відповідно до акту приймання - передачі оригіналів документів до договору відступлення права вимоги, оригінали виконавчих листів передані Банком до ТОВ «ФК Форт» не були, відповідно до інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень оригінали виконавчих листів щодо ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на примусовому виконанні не перебуває, у звязку з чим, заявник просив видати дублікат виконавчого документу та поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 вересня 2021 року, головуючим суддею у справі визначено Головчака М.М.

Представником заінтересованої особи - боржника ОСОБА_2 адвокатом Паламарчук М.А. до суду подано письмові заперечення, зі змісту яких вбачається, що, відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Так, ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 18 вересня 2018 року встановлено, що згідно відмітки на рекомендованому поштовому повідомленні про вручення ПАТ «КБ Надра» отримано виконавчі листи по вказаній судовій справі 18.09.2014. Рішення Подільського районного суду міста Києва від 09 серпня 2013 року набрало законної сили 09.10.2013, відповідно 3-річний строк пред`явлення виконавчого листа до виконання закінчився 09.10.2016. Зазначена обставина своєчасного отримання банком виконавчих листів та відсутність будь-яких поважних причин уже були підставою для відмови ПАТ «КБ Надра» поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання згідно ухвали Подільського районного суду міста Києва від 18 вересня 2018 року. Статтями 129, 129-1 Конституції України визначено, що обов`язковість судового рішення є однією з основних засад судочинства. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції і який має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом (частини перша, третя статті 431 ЦПК). Відповідно до частини першої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувана у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина п`ята статті 442 ЦПК). Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитова в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дає підстави для висновку, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року в справі № 6-122цс13 зазначено, що «за змістом статті 512 ЦК України, статті 378 ЦПК України та статті 8 Закону Украйни «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником. Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини 1 статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги». У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 2-3627/09 (провадження № 61-16520сво18) зазначено, що «підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин. Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження». Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін». Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь- якій стадії виконавчого провадження стягувана або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни боржника внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або, пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та по-рядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами. Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її право-наступником). У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав да обов`язків До, іншої особи - правонаступника. Отже, особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувана з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Водночас, заміна стягувана у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, в тому числі, до відкриття виконавчого провадження. Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. На цій стадії боржник вчиняє дії на виконання рішення суду добровільно або під примусом. Відповідно до частин 1 та статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом. Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадії судового процесу, має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувану та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувану органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (пункт 2 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»). Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документу до виконання. Отже, у разі відсутності відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою, крім випадків заміни боржника або стягувана у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження (пункти 74 та 75 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2020 у справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20); здійснення заміни сторони у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження можливо лише, якщо строк пред`явлення наказу до виконання не сплив, крім випадків одночасного звернення із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання (постанови Верховного Суду від 11.03.2021 у справі № 910/2954/17; від 25.06.2019 у справі № 910/10031/13; від 21.08.2020 у справі № 905/2084/14-908/4066/14; від 24.05.2021 у справі № 911/4460/21; від 30.07.2019 у справі № 5/128); у разі закінчення виконавчого провадження особа може заявити про заміну стягувана у справі, лише ініціювавши відкриття відповідної стадії процесу (скасування постанови державного виконавця про закриття виконавчого провадження), в межах якої будуть досліджені обставини та подані на їх обґрунтування докази щодо правонаступництва у спірних правовідносинах (пункти 6.19, 6.28 постанови від 16.02.2021 року у справі № 911/3411/14 (провадження № 12-39гс20). У постановах від 11.03.2021 у справі № 910/2954/17; від 25.06.2019 у справі № 910/10031/13; від 21.08.2020 у справі № 905/2084/14-908/4бб6/14; від 24.05.2021 у справі № 911/4460/21; від 30.07.2019 у справі № 5/128 Верховний Суд дійшов висновку, що заміна сторони виконавчого провадження (стягувача) неможлива, якщо заява про правонаступництво подана після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом. Підстави пропуску строку можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання заяви до суду. Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо звернення до суду у порядку та у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку з поважних причин. Заміна сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання наказу, означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Такі дії можуть порушити принцип правової визначеності, який є одним, з основоположних аспектів верховенства права.

Представник заявника в поданій до суду заяві просив розгляд справи проводити в його відсутності.

Від попереднього стягувача ТОВ «ФК «Інвест Хаус» заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило.

Заінтересовані особи - боржники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Неявка осіб, що беруть участь у справі, згідно положень частини 3 статті 442 ЦПК України, не перешкоджає розглядові питання про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дублікату виконавчого документу та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 09 серпня 2013 року Подільським районним судом міста Києва було ухвалено рішення у справі № 2-5592/11 про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором № 135/П/РП/2008-840 від 27 березня 2008 року.

09 жовтня 2013 року ухвалою Апеляційного суду міста Києва рішення Подільського районного суду міста Києва від 09 серпня 2013 року залишено без змін.

На виконання рішення суду 11 вересня 2014 року Подільським районним судом міста Києва представнику ПАТ «КБ «Надра» видано виконавчі листи, про що свідчить особистий підпис представника (а.с.19, т. 2).

18 квітня 2017 року ухвалою Подільського районного суду міста Києва у задоволенні заяви ПАТ «КБ «Надра» про поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 09 листопада 2017 року ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 18 квітня 2017 року скасовано і передано справу на новий розгляд.

18 вересня 2018 року ухвалою Подільського районного суду міста Києва у задоволенні заяви ПАТ «КБ «Надра» про поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання відмовлено. Ухвала набрала законної сили.

05 лютого 2021 року Подільський районний суд у цивільній справі № 2-5592/11 про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором постановив ухвалу про заміну ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «ФК «Інвест Хаус». У задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого документу та поновленні строку пред`явлення виконавчого документу до виконання відмовив. Ухвала набрала законної сили.

05 листопада 2020 року між ТОВ «ФК «Інвест Хаус» та ТОВ «ФК Форт» укладено договір про відступлення прав вимоги б/н, згідно з умовами якого банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців та/або поручителів, зазначених у додатку № 1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників за кредитними договорами та/або договорами поруки та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у додатку № 1 до цього договору. Новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором.

Як вбачається з витягу з реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників, що є додатком № 4 до договору про відступлення прав вимоги та майнових прав від 05 листопада 2020 року, право вимоги за кредитним договором № 135/П/РП/2008-840 від 27 березня 2008 року, де боржником - заставодавцем є ОСОБА_1 та поручителями - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , перейшло від ТОВ «ФК «Інвест Хаус» до ТОВ «ФК Форт».

Відповідно до пункту 2 частини 1статті 512 ЦК України, підставою заміни кредитора у зобов`язанні є правонаступництво.

Згідно зі статтею 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, ТОВ «ФК Форт» є правонаступником права вимоги та майнових прав за кредитним договором № 135/П/РП/2008-840 від 27 березня 2008 року, де позичальником є ОСОБА_1 , поручителями - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

З підстав втрати виконавчих листів попередніми кредиторами та відсутністю вказаних виконавчих документів на примусовому виконанні, згідно з даними Автоматизованої системи виконавчих проваджень, представник ТОВ «ФК Форт» звернувся з заявою про видачу дубліката виконавчих листів, поновлення строку на пред`явлення виконавчих документів до виконання та заміу сторону виконавчого провадження.

Щодо вимог в частині видачі дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд дійшов таких висновків.

Згідно з пунктом 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Таким чином, під час вирішення питання про видачу дубліката виконавчого документа з`ясуванню підлягають як обставини втрати оригіналу виконавчого документа, так і встановлення строку пред`явлення його до виконання, поважність причин пропуску вказаного строку стягувачем та можливість його поновлення судом.

За загальним правилами частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року (в редакції чинній на момент видачі виконавчого листа), який втратив чинність 05 січня 2017 року на підставі Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом. При цьому, строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення (ч. 2 ст. 22 Закону).

Відповідно до частини 5 Розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Згідно з частиною 1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року, строк пред`явлення виконавчого документу до виконання збільшено до трьох років.

В досліджуваній ситуації строк пред`явлення виконавчого листа до виконання сплив 10 жовтня 2014 року.

Відповідно до частини 6 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред`явлення до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

На підставі статті 433 ЦПК України, стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2015 за № 8 «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах», заява про видачу дубліката виконавчого листа повинна містити необхідні відомості для вирішення питання видачі дубліката виконавчого листа. У таких заявах потрібно зазначати назви сторін виконавчого провадження, підстави для видачі дубліката виконавчого листа; посилання на докази, якими підтверджувалась би втрата виконавчого листа.

Представником заявника зазначається, що виконавчі листи було втрачено, проте конкретних фактів, які б свідчили про обставини втрати виконавчих документів в заяві не наведено.

Поряд з цим, подана заява не містить посилань на докази, якими підтверджується факт втрати виконавчих листів, до заяви не додано докази, що підтверджують ці обставини, зокрема, відомості з ПАТ «КБ «Надра» щодо втрати виконавчих документів при пересилці чи з інших підстав.

Доводи ТОВ «ФК Форт» щодо втрати виконавчого листа ґрунтуються на даних акту приймання - передачі оригіналів документів до договору відступлення права вимоги, згідно якого виконавчі листи від ПАТ «КБ «Надра» до ТОВ «ФК «Інвест Хаус» не передавались, та листа уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» без № та дати про відсутність виконавчих листів у ПАТ «КБ «Надра».

З акту приймання-передачі оригіналів документів до договору № GL2N79275_266ПВ про відступлення прав вимоги від 02 березня 2020 року вбачається, що ПАТ «КБ «Надра» передало ТОВ «ФК «Інвест Хаус» кредитну справу № 135/П/РП/2008-840 від 27 березня 2008 року відносно ОСОБА_1 .

З копії листа уповноваженої особи з Фонду гарантування вкладів на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» вбачається, що всі наявні в ПАТ «КБ «Надра» оригінали виконавчих листів були передані ТОВ «ФК «Інвест Хаус» за вказаним актом, а тому у ПАТ «КБ «Надра» відсутні оригінали виконавчих документів за відступленими ТОВ «ФК «Інвест Хаус» кредитними договорами.

Доводи заявника про те, що початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра» унеможливив пред`явлення виконавчого документу до виконання в силу норм Закону України «Про виконавче провадження» і банк був позбавлений можливості пред`явити виконавчий документ до виконання судом не приймаються, оскільки виконавчий лист видано 11 вересня 2014 року ПАТ «КБ «Надра», а процедура ліквідації банку розпочалася 05 червня 2015 року, тобто після спливу значного строку після отримання виконавчих листів представником ПАТ «КБ «Надра». Доказів поважності причин не звернення представника ПАТ "КБ "Надра" протягом 9 місяців в з моменту отримання виконавчих документів до виконавчої служби суду не надано.

Вимога про поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання не може обґрунтовуватись його втратою, що було виявлено після спливу відповідного процесуального строку. Така вимога є правозгідною лише за наявності виконавчого документа, який з поважних причин не був вчасно пред`явлений до виконання.

У даному випадку строк пред`явлення виконавчого листа до виконання сплив до передачі від ПАТ «КБ «Надра» до ТОВ «ФК «Інвест Хаус» права вимоги за кредитним договором з позичальником разом з матеріалами претензійно позовної роботи, та до передачі ТОВ «ФК «Інвест Хаус» новому кредитору права вимоги за договором ТОВ «ФК Форт» матеріалів претензійно-позовної роботи з позичальником. Крім того, ухвалами Подільського районного суду міста Києва від 18 вересня 2018 року та від 05 лютого 2021 року у даній справі було відмовлено у поновленні строку пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачу дублікату виконавчого документу. Вказані ухвали не оскаржувались та набрали законної сили.

Таким чином, новий кредитор добровільно взяв на себе ризики по відсутності оригіналу виконавчого документу та спливу строків пред`явлення виконавчих документів до виконання в порядку Закону України «Про виконавче провадження».

За таких обставин у суду немає підстав вважати поведінку заявника ТОВ «ФК Форт» під час укладення з ТОВ «ФК «Інвест Хаус» договору відступлення права вимоги такою, що не залежала від його волі, а тому не є поважною причиною пропуску строку подання виконавчого листа до виконання.

Посилання заявника на той факт, що в Автоматизованій системі виконавчих проваджень відсутні дані про виконавчі провадження з примусового виконання виконавчого листа щодо боржника, як підтвердження невиконання рішення суду щодо нього, судом не приймаються з огляду на наступне.

Відповідно до Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 2432/5 від 05.08.2016, автоматизована система виконавчого провадження - комп`ютерна програма, що забезпечує збирання, зберігання, облік, пошук, узагальнення, надання відомостей про виконавче провадження, формування Єдиного реєстру боржників та захист від несанкціонованого доступу. Вказаний Наказ набрав чинності одночасно з введенням в дію статей 8, 9 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження», але не раніше дня його офіційного опублікування.

Сама по собі відсутність в Автоматизованій системі виконавчих проваджень даних про виконавчі провадження з примусового виконання виконавчого листа щодо боржників не може свідчити про те, що примусове виконання не здійснене до початку функціонування АСВП.

Судом не вбачається надання заявником належних та допустимих доказів, які свідчать про втрату виконавчого документа та наявність поважних причин пропуску строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви в цій частині.

Заявник ТОВ «ФК Форт», укладаючи договір про відступлення права вимоги з ТОВ «ФК «Інвест Хаус», без наявності оригіналу виконавчого документа та після закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, прийняв на себе свідомий ризик настання наслідків вчинення чи не вчинення дій у виконавчому провадженні первісним стягувачем до його заміни правонаступником.

Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів (ст. ст. 15, 16, 20 ЦК України), за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права.

Сам по собі факт того, що рішення суду залишається невиконаним, не може бути підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки визначаючи строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, законодавець визначив, що рішення суду повинно виконуватися. Однак, законодавець визнав за необхідне обмежити строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, таким чином забезпечив рівність сторін виконавчого провадження.

Таким чином, судом не встановлена наявність поважних причин пропущення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, а тому суд відмовляє у його поновленні.

Відмова у поновленні строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання має наслідком і відмову у видачі його дублікату.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви стягувача про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого документа, з підстав необґрунтованості таких вимог.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За змістом частини 1 статті 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до частини 5 вказаної статті, положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Зі змісту статей 512,514 ЦК України, статті 442 ЦПК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» випливає, що у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином чи правонаступництвом на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження.

Оскільки до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, переходить і право бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним для розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Відповідно до статті 55 ЦПК України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (тобто, протягом невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто, таке право не є абсолютним і обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

На підставі статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. На цій стадії боржник вчиняє дії на виконання рішення суду добровільно або під примусом.

Відповідно до частин 1 та статті 11 Закону України «Про виконавче провадження», строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадії судового процесу, має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (пункт 2 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»). Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Заміна сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання наказу, означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Такі дії можуть порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства права.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 910/10031/13, від 30.07.2019 у справі № 5/128, від 21.08.2020 у справі № 905/2084/14, 908/4066/14 і суд у цій справі не вбачає підстав відступати від неї.

З огляду на встановлені у справі обставини спливу строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, подання заяви про заміну стягувача його правонаступником після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, що не був поновлений судом, виключає можливість задоволення такої заяви.

Керуючись ст. ст. 433, 442 ЦПК України, п. 17.4 Розділу ХІІІ «Перехідних положень» ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Форт» про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження, видачу дублікату виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Інвест Хаус», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , - залишити без задоволення.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяМ. М. Головчак