Справа № 594/163/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 року м.Борщів

Борщівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої-судді: Губіш О.А.

при секретарі: Окулянко У.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільелектропостач» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

Позивач ТОВ «Електропостач» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту електричну енергію, посилаючись на те, що 01.01.2019 відповідачка, як споживач, відповідно до п.7 постанови НКРЕКП від 14.03.2018 №312, шляхом споживання та оплати електричної енергії, приєдналася до публічного договору приєднання про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, на умовах комерційної пропозиції «Універсальна Побут». Відповідно до вказаного договору, споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору. Свої зобов`язання по договору, позивач виконав повністю, а відповідачкою порушено договірні умови в частині виконання грошових зобов`язань. Так, з червня 2021 року по 2021 року позивачем продано, а відповідачкою спожито електричну енергію в обсязі 8980 кВт/год, проте зобов`язання щодо своєчасної оплати виставлених рахунків за постачання електричної енергії на суму 14119, 22 грн, відповідачкою не виконано.

А тому, просив стягнути з відповідачки заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 14119, 22 грн, а також понесені судові витрати.

Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 17 лютого 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву.

28.04.2022 відповідачкою подано відзив на позов, в якому зазначила, що вимоги позивача є необгрунтованими та незаконними щодо стягнення з неї заборгованості за нібито спожиту електроенергію за період з 01.06.2021 по 31,11.2021 у сумі 14 119,22 грн, з огляду на наступне.

Так, дійсно вона є власницею однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , та є споживачем електричної енергії за вказаною адресою, з приводу оплати за споживання якої виник цей спір.

22.06.2021 представниками ВАТ «Тернопільобленерго» Борщівського РЕМ було здійснено перевірку та заміну вузла обліку електроенергії (лічильника) у її квартирі, а саме лічильник - тип СО-И 446 заводський номер 3792199, покази 4419, було заміно іншим лічильником заводський номер 12229829, покази 000000. Зазначене підтверджується актом від 22.06.2021.

Однак, як вбачається із листа ВАТ «Тернопільобленерго» № 1076 від 19.08:2021, контролером електронагляду були зафіксовані наступні покази електролічильника: 18.06.2019 - 4552 , 16.09.2019 - 4730, а під час заміни електролічильника 22.06.2021 був зафіксований показник 4419. При цьому, як вбачається із даних фіскального чеку від 15.03.2021, попередній показник лічильника № було визначено - 5819, а згідно даним квитанції| від 16.03.2020, показник лічильника № 112217 було визначено - 5400. Тобто, станом 15.03.2021 показник лічильника було визначено 5819, а станом на 22.06.2021 - 4419.

Водночас, як вбачається із довідки позивача № 1091 від 27.07.2021, нею було спожито наступні обсяги електроенергії, а саме: - у липні 2020 року 61 кВт/год, у серпні 2020 року 61 кВт/год, у вересні 2020 року - 59 кВт/год, у жовтні 2020 року - 49 кВт/год, у листопаді 2020 року - 47 кВт/год, у грудні 2020 року - 49 кВт/год, у січні 2021 року - 49 кВт/год та у лютому 2021 року - 44 кВт/год, у березні, квітні та травні 2021 року - 0 кВт. Не споживання електроенергії у березні-травні 2021 року пов`язано з тим, що у вказаний період вона з сім`єю тимчасового не проживала у квартирі.

З копії акту-повідомлення № 22 про направлення на експертизу лічильника електроенергії від 12.10.2021, вбачається, що електролічильник № 3792199 було направлено на експертизу за її заявою з причин наявності сумнівів у роботі вказаного приладу обліку електроенергії. Проте, як вбачається із даних акту № 173 проведення експертизи засобу комерційного обліку від 04.01.2022, упаковка лічильника не пошкоджена, пошкоджень корпусу лічильника не виявлено, самохід лічильника відсутній. Водночас, експертизою не було встановлено причини зниження показників лічильника. Відповідно, у позивача відсутні правові підстави стверджувати про наявність будь-якого втручання з її боку в роботу лічильника, експертиза якого була проведена за її ж власною заявою.

Зважаючи на те, що експертизою не було встановлено причини зниження показників лічильника, експертизою не було встановлено будь - якого стороннього втручання в роботу лічильника, лічильник є придатним до використання, та зважаючи на те, що попередні покази лічильника були зафіксовані - згідно даних фіскального чеку від 15.03.2021 - 5819, а згідно даним квитанції від 16.03.2020 - 5400, можна дійти висновку, щодо арифметичної помилковості фіксування показів лічильника станом на 22.06.2021 з даними 4419, що є нижчими за попередні покази лічильники.

Однак, позивач стверджує, що у червні 2021 року нею, як побутовим споживачем, власником однокімнатної квартири, було спожито 8600 кВт/год електроенергії. Водночас, позивачем не наведено жодного алгоритму розрахунку визначення такого обсягу нібито спожитої електроенергії у червні 2021 року, зважаючи на те, що 18.06.2019 покази лічильника були зафіксовані контролером - 4552, 16.09.2019 - 4730, а 22.06.2021 - 4419. А обсяги спожитої ним електроенергії за попередні періоди були наступними - у липні 2020 року - 61 кВт/год, у серпні 2020 року - 61 кВт/год, у вересні 2020 року - 59 кВт/год, у жовтні 2020 року - 49 кВт/год, у листопаді 2020 року - 47 кВт/год, у грудні 2020 року - 49 кВт/год, у січні 2021 року - 49 кВт/год та лютому 2021 року - 44 кВт/год, у березні, квітні та травні 2021 року - 0 кВт/год. А обсяги спожитої нею електроенергії за наступні періоди були такими: - у липні 2021 року - 156 кВт/год; - у серпні 2021 року - 114 кВт/год; - у вересні 2021 року - 65 кВт/год; - у жовтні 2021 року 30 кВт/год, у листопаді 2021 року - 15 кВт/год.

Поряд з тим зазначила, що вона споживає електричну енергію виключно для забезпечення побутових потреб квартири, доказів протилежного позивачем не надано. Водночас, як зазначено вище, у лютому 2021 року нею було спожито електроенергію в обсязі 44 кВт/год, у березні, квітні та травні 0 кВт/год, у липні 156 кВт/год, однак позивач стверджує, що у червні 2021 року нею як побутовим споживачем, власником, однокімнатної квартири, було спожито 8600 кВт/год електроенергії, що у 195 разів більше ніж у лютому 2021 року, та у 55 раз більше ніж у липні 2021 року.

Таке споживання, як зазначено позивачем в червні 2021 року в кількості 8600 кВт/год, є необгрунтованим, таким, що вочевидь не відповідає фактичному споживанню нею електроенергії як за попередні так і наступні періоди, а також реальній можливості такого споживання за один місяць для побутових потреб в однокімнатній квартирі.

До того ж, звертає увагу на те, що дані щодо обсягу спожитої нею за червень 2021 року обсягу електроенергії вказані у позовній заяві є необгрунтованими та викликають сумніви щодо їх правильності, з огляду й на те, що в адресованому їй позивачем рахунку за електроенергію за червень 2021 року обсяги споживання нею електроенергії у червні 2021 року визначено у розмірі 1599 кВт/год.

Так, як зазначено позивачем у позовній заяві, у п.п. 4.3, 4.12, 4.13 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018, передбачено, що дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. Розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.

Тобто, з викладеного вбачається, що станом на 22.07.2021 ВАТ «Тернопільобленерго» як адміністратором комерційного обліку визначено, що у червні 2021 року нею було спожито електроенергію в обсязі 1599 кВт/год. А станом на 27.01.2022 ВАТ «Тернопільобленерго» визначено, що у червні 2021 року нею було спожито електроенергію в обсязі 8600 кВт/год.

Крім того, зазначила, що вона не отримувала рахунок на оплату про необхідність сплати спожитої електроенергії у червні 2021 року в обсязі 8600 кВт/год на загальну суму 14 448 грн., а їй було надано рахунок на оплату спожитої електроенергії у червені 2021 року в якому зазначено, що обсяг спожитої нею електроенергії у червні 2021 року складає 1599 кВт/год.

Окрім зазначеного, у тексті позовної заяви позивач зазначає, що у червні 2021 року нею було спожито електроенергію в обсязі 8 980 кВт/год, а у розрахунку заборгованості такий обсяг визначено у розмірі 8600 кВт/год.

З огляду на викладене, вбачається, що є необґрунтованими та такими, що викликають сумніви твердження позивача стосовно споживання нею у червні 2021 року електроенергії в обсязі 8600 кВт/год на суму 14 448 грн, та відповідно є незаконними вимоги позивача щодо стягнення з неї боргу в сумі 13 491, 62 грн., за нібито спожиту електроенергію у червні 2021 року в обсязі 8600 кВт/год.

Щодо стягнення заборгованості за спожиту електроенергію за період з 01.07.2021 по 30.11.2021 зазначила, що як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 01.01.2022, доданого позивачем до позовної заяви, у неї нібито наявна заборгованість за спожиту електроенергію: за період з 01.07.2021 по 31.07.2021 спожито 156 кВт, борг на суму 262,08 грн.; за період з 01.08.2021 по 31.08.2021 спожито 114 кВт, борг на суму 191, 52 грн.; за період з 01.09.2021 по 30.09.2021 спожито 65 кВт, борг на суму 109, 20 грн.; - за період з 01.10.2021 по 31.10.2022 спожито 30 кВт, борг на суму 43, 20 грн.; за період з 01.11.2021 по 30.11.2021 спожито 15 кВт, борг на суму 21,60 грн.

Однак нею було оплачено електроенергію спожиту за період з 01.07.2021 по 30.11.2021, що підтверджується фіскальними чеками.

12.05.2022 представником позивача подано відповідь на відзив, в якій останній зазначив, що обставини, на які посилається відповідачка у відзиві на позов, є необґрунтованими, оскільки обсяг спожитої електричної енергії відповідачкою - це договірні відносини між нею та оператором системи розподілу (ВАТ «Тернопільобленерго») згідно Договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії. Відповідно, у разі наявності будь-яких зауважень щодо цих договірних відносин (обсягу спожитих кВт/год), їх необхідно з`ясовувати споживачу безпосередньо з ВАТ «Тернопільобленерго».

TОB «Тернопільелектропостач» здійснює лише постачання (продаж) електричної енергії, тобто отримує обсяг спожитих кВт/год, застосовує тариф та визначає суму до оплати. Із відповідачкою у ТОВ «Тернопільелектропостач» укладено Договір про постачанню електричної енергії постачальником універсальних послуг. Перерахунок електропостачальником здійсненого нарахування коштів за спожиту електричну енергію може відбуватися лише у випадку, коли оператором системи розподілу коригується обсяг спожитих кВт/год.

Таким чином, викладені у відзиві на позов зауваження не стосуються ані договірних відносин між споживачем та ТОВ «Тернопільелектропостач», ані діяльності Товариства, а обсяг спожитої відповідачкою електроенергії обліковує ВАТ «Тернопільобленерго».

Крім того, зазначив, що позивачем здійснено нарахування вартості спожитої електричної енергії згідно обсягів електроенергії, які були передані позивачу ВАТ «Тернопільобленерго», а тому позивачем не може бути наведено жодного алгоритму розрахунку обсягу спожитої електроенергії.

Що ж стосується наданої відповідачкою квитанції, на яку остання посилається в абзаці 2 сторінки 3 відзиву, позивач звертає увагу на те що, зазначену квитанцію позивач не видавав і в судовому засіданні необхідно з`ясувати де/в який спосіб/яким чином відповідачка її отримала. Так, у зазначеній квитанції вказані відомості, які не відповідають дійсності, а саме обсяг кВт/год за червень 2021 року. Ці дані спростовуються наданим до матеріалів справи доказом - довідкою ОСР від 27.01.2022 № 112. Крім того, у так званій квитанції невірний арифметичний підрахунок, а саме сума до оплати не відповідає сумі боргу на початок періоду та нарахуванню за поточний місяць. У квитанціях, які видаються Товариством, зазначені суми розраховуються арифметично вірно, оскільки підраховується програмою автоматично.

Крім того, у програмі, в якій ТОВ «Тернопільелектропостач» веде облік споживачів та розрахунки з ними, є операції, по яких формуються квитанції. Відповідно, серед тих операцій, які здійснювались по споживачу (відповідачці) не має жодної, яка б сформувала зазначену квитанцію (квитанцію, яка подана відповідачкою).

Поряд з тим зазначив, що відповідачкою заперечується наявність заборгованості за спожиту електричну енергію у період з 01.07.2021 по 30.11.2021 та надано фіскальні чеки, якими підтверджується оплата за спожиту електричну енергію. Позивач не заперечує факт поступлення коштів, зазначених у відзиві, на особовий рахунок ОСОБА_1 як оплату за спожиту електричну енергію.

Крім того вказав, що пунктом 4.24 ПРРЕЕ передбачено, що при відсутності у платіжному документі у реквізиті призначення платежу посилань на період, за який здійснюється оплата або перевищення суми платежу, необхідної для цього періоду, ці кошти, перераховані споживачем за електричну енергію, електропостачальник має право зарахувати як погашення існуючої заборгованості цього споживача з найдавнішим терміном її виникнення.

А тому, зважаючи на відсутність у призначеннях платежів, здійснених відповідачкою, вказівки на конкретну квитанцію, позивач здійснював зарахування грошових коштів, що надходили від Відповідача, в погашення найдавнішої заборгованості.

З огляду на вищевикладене, просив задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) від 14.06.2018 № 429, позивачу ТОВ «Тернопільелектропостач» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу та з 01.01.2019 Товариство виконує функції постачальника універсальних послуг на території Тернопільської області.

Як зазначив позивач, 01.01.2019 відповідачка, як споживач, відповідно до пункту 7 Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 року № 312, шляхом споживання та оплати електричної енергії, приєдналася до публічного договору приєднання про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, на умовах комерційної пропозиції «Універсальна Побут», чим також засвідчила, що ознайомлена з умовами Договору, текст якого розміщено на офіційному вебсайті ТОВ «Тернопільелектропостач» за посиланням: http: www.tepo.com.ua.

За цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг здійснюється відповідно до ЦК України, Закону України «Про ринок електричної енергії», Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312 (далі - ПРРЕЕ).

Відповідно до пункту 2.1 Договору, постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами Договору.

Поряд з тим, позивач зазначив, що обсяг спожитої (купленої) електричної енергії, визначаються ВАТ «Тернопільобленерго». Так, постановою НКРЕКП від 20.11.2018 № 1468 ВАТ «Тернопільобленерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії на території Тернопільської області. Послугу з розподілу електричної енергії споживачу надає оператор системи розподілу - ВАТ «Тернопільобленерго».

У пп. 4.3, 4.12, 4.13 ПРРЕЕ передбачено, що дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. Розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.

Згідно з п. 10 постанови НКРЕКП від 14.03.2018р. №312, якою затверджено ПРРЕЕ, до запуску електронної платформи Датахаб адміністратора комерційного обліку (центральна інформаційно-комунікаційна платформа) функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії, у тому числі адміністрування процедури зміни постачальника електричної енергії у межах території ліцензованої діяльності, виконує відповідний ОСР (оператор системи розподілу).

Обсяги фактично спожитої боржником електроенергії визначені оператором системи розподілу (ВАТ «Тернопільобленерго») і підтверджуються доданою довідкою ОСР.

Постачальник в свою чергу, зобов`язується обчислювати і виставляти рахунки споживачу відповідно до вимог та у порядку, передбачених ПРРЕЕ та цим договором, проводити оплату послуги з розподілу (передачі) електричної енергії оператору системи.

Позивач зазначив, що свої зобов`язання по Договору ТОВ «Тернопільелектропостач» виконало повністю, в період з червня 2021 року по 2021 року ним продано, а відповідачкою спожито електричну енергію в обсязі 8980 кВт/год, однак відповідачкою порушено договірні умови в частині виконання грошових зобов`язань.

Проте, позивач не наводить обґрунтованого розрахунку суми, що стягується та не визнається відповідачкою, не зазначив докази, які б такі обставини стверджували.

Так, позивач вказує, що позивачем зазначено, що відповідачкою спожито електричну енергію в обсязі 8980 кВт/год, проте не конкретизовано, за який період вона її спожила, оскільки у позовній заяві зазначено з червня 2021 року по 2021 року.

Крім того, позивачем не наведено розрахунку вартості спожитої електричної енергії відповідачкою, а зазначено, що їй виставлено рахунок за електричну енергію на суму 14119, 22 грн, який нею не виконано.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.7 ст.81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Позивач на підтвердження своїх вимог, додав до позовної заяви довідку про обсяг переданої (розподіленої) електричної енергії №112 від 27.01.2022, видану ВАТ «Тернопільобленерго», та розрахунок заборгованості станом на 01.01.2022.

З урахуванням наведених відповідачем у відзиві фактів та обставин, фактично визнав факт того, що відносно обліку спожитої позивачем електричної енергії у червні 2021 року є певні сумніви, у зв`язку з чим просив суд залучити до участі у справі ТОВ «Тернопільелектропостач» з метою отримання від цієї особи доказів, які б стверджували чи спростовували факти наведені відповідачем. Що суд розцінив, як намагання позивача спонукати саме суд до збирання доказів у справі.

При цьому, суд вважає за необхідне відзначити, що сам зміст позовної заяви не відображає обставини, за яких у відповідача перед позивачем виникла заборгованість саме у розмірі 14119,22 грн. та за який період, як не зазначив і докази, які б такі обставини стверджували. Позовні вимоги позивач звів виключно до цитування нормативних актів та іншого законодавства.

За таких обставин вимоги позивача суд не сприймає як категоричні, з огляду на встановлені під час судового розгляду факти, зокрема, наведені відповідачем, що вказують на суперечливість даних щодо визначення обсягу заборгованості відповідача за червень 2021 року, а тому, не може констатувати, що наведені позивачем обставини та зазначені на підтвердження таких докази є належними.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 263, 265, 279 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільелектропостач» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі такої скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Тернопільелектропостач», місцезнаходження: м.Тернопіль проспект Злуки, 2В, .

Відповідачка: ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_2 .

Головуюча: