Провадження № 6/742/43/22
Єдиний унікальний № 742/2928/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2022 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Циганко М.О.,

при секретарі Харченко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву акціонерного товариства «Альфа-Банк», боржник ОСОБА_1 , про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання,

УСТАНОВИВ:

Представник заявникаакціонерного товариства «Альфа-Банк» адвокат Стеценко М.В. звернувся до суду з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконанняпо справі №742/2928/15-ц(провадження №2/742/1240/15) про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та Приватного підприємства «Компанія «Чернігівпромінвест»заборгованості за договором кредиту.

Вказана заява мотивована тим, заочним рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03 вересня 2015 року у цивільному провадженні №2/742/1240/15 (єдиний унікальний №742/2928/15-ц) задоволено позов Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та Приватного підприємства «Компанія «Чернігівпромінвест»про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та Приватного підприємства «Компанія «Чернігівпромінвест»на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк" суму заборгованості за договором кредиту №985/08-112 від 13 жовтня 2008 року в розмірі 105143,42дол.США, що за курсом НБУ станом на 06 липня 2015 року становить 2209930 (два мільйона двісті дев`ять тисяч дев`ятсот тридцять)грн. 48коп.. Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та Приватного підприємства «Компанія «Чернігівпромінвест»на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» по 1218 грн. 00коп. судового збору з кожного. Рішення набрало законної сили 15 грудня 2015 року.

На виконання рішення суду Прилуцьким міськрайонним судом видано виконавчий лист про примусове стягнення заборгованості за рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 03 вересня 2015 року у цивільному провадженні №2/742/1240/15 (єдиний унікальний №742/2928/15-ц), який було направлено стягувачем на виконання до Новозаводського відділу державної виконавчої служби м.Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області. 27.08.2018 року постановою державного виконавця був повернутий виконавчий лист стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області у цивільній справі №742/2928/15-ц від 04.03.2020 року було замінено стягувача ПАТ «Укрсоцбанк» на його правонаступника АТ «Альфа-Банк».

Оскільки на сьогоднішній день рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області не виконано, у зв`язку з чим заявник просить поновити строк для повторного пред`явлення виконавчого листа №742/2928/15-ц до виконання, тому заявник і звернувся до суду з відповідною заявою.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, згідно його заяви просить розглядати справу у його відсутність.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України, яке є обов`язковим для виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, захист права повинен бути забезпечений судовими процедурами, які у свою чергу повинні бути справедливими.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Статтею 433 ЦПК України передбачено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

За правилами ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч.1 ст.21 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент видачі виконавчого листа) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: виконавчі листи та інші судові документи протягом трьох років.

Згідно із ч.2 ст.21 Закону України «Про виконавче провадження» строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, з наступного дня після його постановлення.

Отже, за загальним правилом, виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду в цивільній справі, може бути пред`явлений до примусового виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України.

Згідно із ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 2 статті 83 ЦПК України встановлено, що позивач, особи яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Судом встановлено, що заявник звернувся до суду з заявою поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу №742/2928/15-ц до виконання, виданого на примусове виконання рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03 вересня 2015 року про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та Приватного підприємства «Компанія «Чернігівпромінвест»на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк" заборгованості за кредитним договором, боржником за яким є ОСОБА_3 .

На виконання рішення суду Прилуцьким міськрайонним судом видано виконавчий лист про примусове стягнення заборгованості за рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 03 вересня 2015 року у цивільному провадженні №2/742/1240/15 (єдиний унікальний №742/2928/15-ц), який було направлено стягувачем на виконання до Новозаводського відділу державної виконавчої служби м.Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області. 27.08.2018 року постановою державного виконавця був повернутий виконавчий лист стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження»(а.с.6).

Як вбачається з матеріалів справи, заявник звернувся до суду із вимогою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу №742/2928/15-ц до виконання зі спливом близько року після того, як сплив строк для пред`явлення його до виконання.

Також судом встановлено, що заявник на підставі договору відступлення права вимоги, отримав право вимоги на підставі рішення Прилуцького міськрайонного суду у цивільній справі №742/2928/15-ц(провадження №2/742/1240/15), де ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області у цивільній справі №742/2928/15-ц від 04.03.2020 року було замінено стягувача ПАТ «Укрсоцбанк» на його правонаступника АТ «Альфа-Банк». Тобто замінюючи стягувача у даній справі, заявник був обізнаний про існування виконавчого документу, на той момент строк для пред`явлення виконавчого документу був не пропущений і ніяких дій відносно примусового стягнення заборгованості на виконання рішення суду заявник не приймав.

Єдиною підставою, на яку посилається заявник, яка на його думку є поважною причиною пропуску строку пред`явлення виконавчого документу до виконання є встановлення обмежень, впровадженими у зв`язку з карантинними умовами в країні, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19). Суд звертає увагу, що закони України діють не вибірково і не залежать від бажань громадян, в даному випадку стягувач, як сторона у справі, на якого законом покладені не тільки права а і певні обов`язки, мав можливість звернутися будь-яким засобом зв`язку, в тому числі електронного, для вирішення питання, яке виникло у нього, як у сторони, що підтверджується наданою ним же довідкою АТ «Альфа-Банк» від 27.05.2021 року(а.с.7), де вказується про затримку та часткове переведення співробітників на дистанційний формат роботи, а не призупинення їх діяльності взагалі. Сам факт встановлення карантину не може слугувати причиною для поновлення процесуального строку звернення до суду, а можливість поновлення процесуального строку визначається у взаємозв`язку зі встановленням поважності причин пропуску строку та їх зумовленості обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, що в сукупності свідчить про пасивну позицію та халатне відношення стягувача щодо вчасного пред`явлення виконавчого документа до виконання, контролю за стягненням заборгованості, та вказують на те, що заявник не вживав активних дій для реалізації своїх прав, і на переконання суду дана причина не є поважною пропуску строку пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Інших доводів поважності пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, заявником в заяві не зазначено.

Так, в рішенні ЄСПЛ «Пономарьов проти України» суд визначив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, однак такі повноваження не є необмеженими.

В рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України» Судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків Судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (ст.6 Конвенції ООН «Про захист прав людини та основоположних свобод»).

З урахуванням викладеного вище, суд вважає, що безпідставне поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, призведе до порушення гарантованого права на справедливий суд та порушує принцип юридичної визначеності.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про поновлення строків для пред`явлення до виконання вищевказаного виконавчого листа.

На підставі викладеного та Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.433, 258-261 ЦПК України, п.17.4 розділу розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви акціонерного товариства «Альфа-Банк», боржник ОСОБА_1 , про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання - відмовити.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Чернігівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Максим ЦИГАНКО