Справа № 686/3423/22
Провадження № 2/686/2881/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2022 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді - Козак О.В.,

при секретарі - Ковалі І.Ю.,

за участю: представника позивача - Латюка П.Я.,

представника відповідача - Чорної А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хмельницькому справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Управління Держпраці у Хмельницькій області про стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2022 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Держави Україна в особі Управління Держпраці у Хмельницькій області про стягнення моральної шкоди, в обгрунтування якого вказав, що постановою інспектора праці Управління Держпраці у Хмельницькій області Кухар Л.І. від 23 липня 2021 року його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді 850 грн. штрафу.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 23 вересня 2021 року цю постанову, як незаконну, скасовано а провадження у справі закрито.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2022 року Управлінню Держпраці у Хмельницькій області відмовлено у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на це рішення суду першої інстанції, і в такий спосіб воно набуло чинності.

Таким чином під слідством і судом ФОП ОСОБА_1 перебував 6 місяців.

Відповідно до ст.56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Вочевидь незаконним та сфальсифікованим притягненням ФОП ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, який до того ж є інвалідом 2-ї групи, йому було завдано моральної шкоди, яка проявилася у стражданнях через порушення звичних для нього життєвих зв`язків, необхідності докладати додаткових зусиль для організації свого життя, зокрема доводити у суді свою невинуватість у вчиненні інкримінованого правопорушення, наймати адвокатів, тощо.

З огляду на викладене, з урахуванням положень ст.13 Закону Україні «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», у тому числі й про те, що відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом проводиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розмір заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом, розмір моральної шкоди він оцінює в 39000 грн. (6500 грн. мінімальна заробітна плата з січня 2022 року х 6 місяців).

З врахуванняим наведеного позивач просить: стягнути з Державного бюджету України шляхом списання з відповідного рахунку Державної казначейської служби України на корить Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 36000 грн. моральної шкоди.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задоволити з підстав вказаних у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила, оскільки вважають, що позивачу шкоди завдано не було. Управління Держпраці не є спеціальним суб`єктом, не є органом, що здійснює досудове розслідування, а є органом виконавчої влади. Тому посилання позивача на положення Закону «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» безпідставні. Крім того, з моменту винесення постанови до її скасування минуло лише 2 місяці.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою інспектора праці Управління Держпраці у Хмельницькій області Кухар Л.І. від 29 липня 2021 року ФОП ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді 850 грн. штрафу.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 23 вересня 2021 року в справі № 686/18455/21 скасовано постанову інспектора праці Управління Держпраці у Хмельницькій області Кухар Л.І. № ХМ5506/182/АВ-П13/ПС05 від 29.07.2021 року про притягнення ФОП ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення штрафу в розмірі 850 грн., справу провадженням закрито.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2022 року Управлінню Держпраці у Хмельницькій області відмовлено у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на вказане рішення суду першої інстанції.

Вказані обставини підтверджуються: постановою інспектора праці Управління Держпраці у Хмельницькій області Кухар Л.І. від 29 липня 2021 року; рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 23 вересня 2021 року в справі № 686/18455/21; ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2022 року.

Відповідно до Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Першого віце-прем`єр-міністра України - Міністра економіки, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду визначені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Нормами статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною 2 цієї статті.

Разом з тим, згідно зі статтею 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи (частина 1 статті 1174 ЦК України).

Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

У п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

У п. 9 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У відповідності до ст.ст. 12,81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка у подальшому закрита судом, свідчить про незаконні дій осіб, які здійснювали вказане провадження.

Рішеннями Хмельницького міськрайонного суду від 23 вересня 2021 року в справі № 686/18455/21 скасовано постанову інспектора праці Управління Держпраці у Хмельницькій області Кухар Л.І. № ХМ5506/182/АВ-П13/ПС05 від 29.07.2021 року про притягнення ФОП ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення штрафу в розмірі 850 грн., справу провадженням закрито.

У вказаному рішенні судом встановлено, що оскаржувана постанова не містить посилання на докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого цією постановою правопорушення.

Відсутність в постанові визначених ст.283 КУпАП відомостей, позбавляє особу можливості ефективно захищатись в суді, а суд можливості з`ясувати всі обставини справи та прийняти законне та обґрунтоване рішення по справі.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва 28 квітня 2021 року визнано протиправною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 823 «Про порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю», що набуло законної сили 14.09.2021 року.

У силу частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З врахуванням наведеного, характеру, тривалості та обсягу моральних страждань, яких зазнав позивач внаслідок неправомірного притягнення до адміністративної відповідальності, а саме перенесення душевних страждань, їх тривалості, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову і стягнення на відшкодування моральної шкоди 1000 грн.

При цьому суд вважає, що посилання позивача на положення Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» при визначенні розміру моральної шкоди безпідставні, враховуючи, що Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, а не органом досудового слідства, чи органом, що здійснює оперативно-розшукову діяльність.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження заявленого розміру моральної шкоди в розмірі 36000грн. позивачем суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Управління Держпраці у Хмельницькій області про стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню і слід стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 1000грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. В задоволенні решти вимог, слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.2,12,13,76,89,110,141, 258,259,263-265 ЦПК України, ст.56 Конституції України, ст.ст.15,16,23,1173, 1174, 1176 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , жителя: АДРЕСА_1 ) 1000грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні решти вимог відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ФОП ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , житель: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Держава Україна в особі Управління Держпраці у Хмельницькій області (адреса: 29000, м.Хмельницький, вул.Кам`янецька, 74, ).

Дата складання повного тексту рішення суду - 05.08.2022 року.

Суддя: