ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3077/22 Справа № 183/6200/20 Суддя у 1-й інстанції - Майна Г. Є. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Городничої В.С.,

суддів Лаченкової О.В.,Петешенкової М.Ю.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 грудня 2021 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2020 року АТ «ТАСКОМБАНК»звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просило стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 136 179,46 грн. та судові витрати.

Обґрунтовуючи позовні вимоги банк посилався на те, що 13 лютого 2017 року між ПАТ «Таскомбанк», найменування та організаційно-правова форма якого змінено на АТ «Таскомбанк», та ОСОБА_1 укладено заяву-договір № 208/3295663-СК на відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів та оформлення платіжної картки (з можливістю встановлення кредитного ліміту) за кредитним продуктом «Кредитна картка» Велика п`ятірка» в рамках пакету послуг «Кредитка». Також 13 лютого 2017 року відповідачем було підписано заяву на відкриття поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися із використанням електронних платіжних засобів та заяву на випуск електронного платіжного засобу, згідно з якою відповідач зазначив, що з діючими тарифами по поточному рахунку, операції за яким можуть здійснюватися із використанням електронних платіжних засобів, та Публічною пропозицією АТ «Таскомбанк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, ознайомлений та зобов`язується їх неухильно дотримуватися. Відповідно до умов договору відповідач отримав кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії в межах 100 000,00 грн. зі сплатою 48 % з 13 лютого 2017 року до 30 грудня 2017 року, 39,6% з 30 січня 2018 року до 31 січня 2019 року та 43,2% з 01 лютого 2019 року до 21 серпня 2020 року, на строк 365 днів з автоматичною пролонгацією на такий самий строк на споживчі потреби. У порушення умов договору позичальник свої зобов`язання належним чином не виконував, у результаті чого станом на 21 серпня 2020 року утворилася заборгованість у розмірі 136 179,46 грн, з яких: 51 513,89 грн основний борг, 48 818,66 грн прострочений борг, 6 039,65 грн заборгованість за відсотками, 29 107,26 грн прострочена заборгованість за процентами, 700 грн штраф. 08 вересня 2020 року ОСОБА_1 було надіслано повідомлення-вимогу про наявність заборгованості за кредитом та про необхідність її погашення, погашення заборгованості за процентами, неустойкою. Однак зазначені порушення не були усунуті, а заборгованість не погашена.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 грудня 2021 року позовні вимоги АТ «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ТАСКОМБАНК» заборгованість за договором № 208/3295663-СК від 13 лютого 2017 року у розмірі 135 479,46 грн, з яких: 100 332,55 грн заборгованість за тілом кредиту (в т.ч. прострочена), 35 146,91 грн заборгованість за відсотками (у т.ч. прострочена).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ТАСКОМБАНК» відшкодування справленого судового збору у розмірі 2 102,00 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено (а.с. 167-171).

Не погодившись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги частково та стягнути з нього суму основного боргу у розмірі 51 513,89 грн (а.с. 174-177).

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що позивач не надав підтверджень, що ОСОБА_1 ознайомився саме з цими Тарифами та Умовами і погодився з ними підписуючи заяву-договір, а також того, що вказані документи взагалі містили умови щодо сплати процентів та неустойки у зазначених розмірах та порядок їх нарахування, на момент підписання Договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 627 ЦК України та п. 5 ч. 3 ст. 18 ЗУ Про захист прав споживачів у договорах за участю фізичних осіб споживачів враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів та несправедливими є зокрема умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад 50% вартості продукції) у разі невиконання зобов`язань за договором. Проте, у підсумку сума заборгованості не включаючи основний борг становить 83 965,57 грн, що становить більше 50% від суми основного боргу, як зазначено в Законі, а тому вважає суму заборгованості незаконною та такою, що не підлягає списанню.

Апелянт визнає борг в розмірі 51 513,89 грн.

Позивач правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу, передбаченим ст. 360 ЦПК України, не скористався.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що 13 лютого 2017 року між ПАТ «ТАСКОМБАНК», найменування та організаційно-правова форма якого змінено на АТ «ТАСКОМБАНК», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір шляхом підписання Заяви-договору №208/3295663-СК на відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів та оформлення платіжної картки (з можливістю встановлення кредитного ліміту), Додатку № 1 до Заяви-договору - Умови надання та обслуговування кредитної лінії за кредитним продуктом «Кредитна картка «Велика п`ятірка» в рамках Пакету послуг «Кредитка» та Заяви про відкриття поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися із використанням електронних платіжних засобів (а.с. 9-12).

Відповідно до Заяви-договору відповідач підписанням цієї Заяви-договору акцептує публічну пропозицію АТ «ТАСКОМБАНК», яка розміщена на веб-сайті банку: www.tascombank.com.ua, на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб і беззастережно приєднується до умов договору (з усіма змінами та доповненнями, що відбулися протягом дії цієї Заяви-договору). Просить банк відкрити поточний рахунок, операції за якими можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів на його ім`я та оформити платіжну картку згідно з інформацією, наведеною у заяві на випуск електронного платіжного засобу. Також встановити на його поточний рахунок у гривні кредитний ліміт в рамках Пакету послуг «Кредитка» для здійснення операцій за рахунком, сума яких перевищує залишок грошових коштів на рахунку, в межах якого він має право здійснювати операції за рахунок наданого банком кредиту та здійснювати у відповідності до статті 1069 ЦК України кредитування рахунку в розмірі та на умовах згідно інформації, наведеній у цій Заяві-договорі, та на умовах визначених договором, при цьому зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі згідно з умовами договору. Підписанням цієї заяви-договору підтверджує, що дана Заява-договір є невід`ємною частиною договору та підтверджує, що він ознайомлена зі змістом цієї Заяви-договору, договору зі всіма додатками до нього та повністю з ними згодний. Умови Заяви-договору та Договору є зрозумілими для нього, обов`язковими для виконання та заперечення щодо них відсутні.

Відповідно до Умов надання та обслуговування Кредитної лінії, підписаних відповідачем, кредитна лінія надається на споживчі цілі фізичним особам; строк дії кредитної лінії 365 днів з автоматичною пролонгацією на такий самий строк. Порядок повернення заборгованості за кредитною лінією: щомісячна сплата суми обов`язкового мінімального платежу, розмір, порядок та складові якого визначаються у Тарифах за Пакетом послуг. Сплата заборгованості відбувається шляхом договірного списання з поточного рахунку. Мінімальний розмір ліміту кредитної лінії 1 000 грн., максимальний розмір ліміту кредитної лінії - 100 000 грн. Процентна ставка за користування лімітом Кредитної лінії під час дії пільгового періоду 0,0001%, процентна ставка за користування лімітом Кредитної лінії після закінчення дії пільгового періоду та за заборгованістю, на яку не розповсюджується пільговий період 48% (а.с. 10-11).

З розрахунку заборгованості вбачається, що за період з 13 лютого 2017 року до 30 грудня 2017 року банком нараховувались проценти за ставкою 48 % річних, за період з 30 січня 2018 року до 31 січня 2019 року - 39,6% річних, а з 01 лютого 2019 року до 21 серпня 2020 року - 43,2 % річних, при цьому розмір нарахованої процентної ставки не перевищував розмір процентної ставки, узгодженої з відповідачем.

Згідно з наданим позивачем розрахунком, який відповідачем не спростований, заборгованість ОСОБА_1 на 21 серпня 2020 року становить 136 179,46 грн., з яких: 100 332,55 грн. заборгованість за тілом кредиту (в т.ч. прострочена), 35 146,91 грн. заборгованість за відсотками (у т.ч. прострочена), штраф за період з 21 серпня 2019 року до 21 серпня 2020 року 700,00 грн. (а.с. 39-45, 46-67).

08 вересня 2020 року АТ «ТАСКОМБАНК»надіслав відповідачеві повідомлення-вимогу від 04 вересня 2020 року про наявність заборгованості за кредитом та про необхідність її погашення, погашення заборгованості за процентами, неустойкою, яка залишилась без задоволення (а.с. 68-74).

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту (в т.ч. простроченої) та заборгованості за відсотками (у т.ч. простроченими) виходив з того, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за договором, суму отриманих від банку грошових коштів не повернув.

Відмовляючи в частині позовних вимог про стягнення штрафу суд виходив з того, що умови нарахування та розмір штрафу сторонами за кредитним договором у підписаних документах не узгоджені.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до Умов надання та обслуговування Кредитної лінії, підписаних відповідачем, кредитна лінія надається на споживчі цілі фізичним особам; строк дії кредитної лінії 365 днів з автоматичною пролонгацією на такий самий строк. Порядок повернення заборгованості за кредитною лінією: щомісячна сплата суми обов`язкового мінімального платежу, розмір, порядок та складові якого визначаються у Тарифах за Пакетом послуг. Сплата заборгованості відбувається шляхом договірного списання з поточного рахунку. Мінімальний розмір ліміту кредитної лінії 1 000 грн., максимальний розмір ліміту кредитної лінії - 100 000 грн. Процентна ставка за користування лімітом Кредитної лінії під час дії пільгового періоду 0,0001%, процентна ставка за користування лімітом Кредитної лінії після закінчення дії пільгового періоду та за заборгованістю, на яку не розповсюджується пільговий період 48%.

Тобто сторонами було погоджено всі істотні умови договору, в тому числі, і розмір процентної ставки за встановленим кредитним лімітом.

З розрахунку заборгованості вбачається, що за період з 13 лютого 2017 року до 30 грудня 2017 року банком нараховувались проценти за ставкою 48 % річних, за період з 30 січня 2018 року до 31 січня 2019 року - 39,6% річних, а з 01 лютого 2019 року до 21 серпня 2020 року - 43,2 % річних, при цьому розмір нарахованої процентної ставки не перевищував розмір процентної ставки, узгодженої з відповідачем.

Крім того, з розрахунку заборгованості вбачається, що позивач частково погашав заборгованість як по тілу кредиту, так і заборгованість по процентам за користування кредитними коштами, тобто виконував обов`язки позичальника згідно умов укладеного кредитного договору.

Таким чином відповідач, підписуючи Заяву-договір від 13 лютого 2017 року та Додаток 1 до неї, користуючись кредитними коштами та здійснюючи погашення заборгованості, висловив свою згоду з формою договору та його умовами.

ОСОБА_1 не надав свого розрахунку або доказів відсутності заборгованості, клопотання про призначення відповідної експертизи не заявляв, тобто не спростував розмір заборгованості за кредитним договором та частково визнав борг.

Окрім того, факт отримання кредитних коштів, факт користування вказаними коштами та розмір заборгованості за кредитним договором підтверджений виписками по рахункам (а.с. 46-67).

Згідно п.5.3 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженої Постановою НБУ від 18 червня 2003 року №254 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08 липня 2003 року за №559/7880, особові рахунки та виписки з них є регістрами, які Банки обов`язково мають складати на паперових та/або електронних носіях. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа (паперового або електронного) (п.5.1. цього Положення).

За встановлених обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення заборгованості по тілу кредиту та відсоткам.

Щодо вирішення позовних вимог про стягнення штрафу, колегія суддів виходить з наступного.

У заяві-договорі позичальника про відкриття поточного рахунку від 13 лютого 2017 року домовленості сторін про сплату штрафу за несвоєчасне погашення кредиту та його розмір відсутні.

Тому, Банк необґрунтовано виставив позовну вимогу про стягнення із позичальника штрафу, адже у підписаних останнім документах (погоджених положеннях кредитного договору) відсутнє зобов`язання позичальника по сплаті штрафу за порушення взятих на себе договірних обов`язків.

Посилання банку в обґрунтування цієї позовної вимоги на Протокол Тарифного комітету №37-5 такі висновки не спростовує, адже Протокол Тарифного комітету, який містяться в матеріалах даної справи, не підписаний відповідачем, тому це не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами справи 13.02.2017 шляхом підписання заяви-договору, оскільки протилежні висновки суперечили б вимогам ч. ч. 1, 2 ст. 207, ст. 1055 ЦК України про письмову форму кредитного договору та його нікчемність у разі недотримання таких вимог.

Тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення вказаних вимог Банку.

Щодо доводів апеляційної скарги стосовно того, що Відповідно до ч. 2 ст. 627 ЦК України та п. 5 ч. 3 ст. 18 ЗУ Про захист прав споживачів у договорах за участю фізичних осіб споживачів враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів та несправедливими є зокрема умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад 50% вартості продукції) у разі невиконання зобов`язань за договором. Проте, у підсумку сума заборгованості не включаючи основний борг становить 83 965,57 грн, що становить більше 50% від суми основного боргу, як зазначено в Законі, а тому вважає суму заборгованості незаконною та такою, що не підлягає списанню, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 627 ЦК України сторони дійсно є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

У даному випадку договірні правовідносини виникли між АТ «ТАСКОМБАНК» та фізичною особою - споживачем банківських послуг (ч. 1 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Інформація стосовно щомісячної плати за кредитом була доведена до відома Позичальника, що підтверджується змістом підписаною ним заяви-договору № 208/3295663-СК від 13.02.2017 року, згідно з якою апелянт підписанням цієї заяви-договору підтверджує, що дана Заява-договір є невід`ємною частиною договору та підтверджує, що він ознайомлений зі змістом цієї Заяви-договору, договору зі всіма додатками до нього та повністю з ними згодний. Умови Заяви-договору та Договору є зрозумілими для нього, обов`язковими для виконання та заперечення щодо них відсутні.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону у договорі про надання споживчого кредиту зазначаються: 1) сума кредиту; 2) детальний розпис загальної вартості кредиту для споживача; 3) дата видачі кредиту або, якщо кредит видаватиметься частинами, дати і суми надання таких частин кредиту та інші умови надання кредиту; 4) право дострокового повернення кредиту; 5) річна відсоткова ставка за кредитом; 6) інші умови, визначені законодавством.

Підписаною позичальником заявою-договором № 208/3295663-СК від 13.02.2017 року передбачені всі фінансові зобов`язання позичальника, тобто до відома апелянта у необхідному обсязі була доведена передбачена законом інформація щодо умов кредитування.

За змістом статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору.

Відповідачем спірний договір не оскаржувався, а також вказаний договір чи його частини недійсними не визнані.

Крім того, слід зауважити, що сума основного боргу (в т.ч. прострочена) складає 100 332,55 грн, а сума відсотків (в т.ч. прострочених) складає 35 146,91 грн, що спростовує твердження апелянта про те, що сума компенсації за неналежне виконання зобов`язань є більшою ніж 50% основного боргу.

Враховуючи викладене, колегія суддів відхиляє вказані доводи апеляційної скарги.

Таким чином, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 375, 381, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 грудня 2021 року- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.В. Лаченкова

М.Ю. Петешенкова