Номер провадження: 22-ц/813/5746/22
Головуючий у першій інстанції Пучкова І. М.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

05.10.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого - Громіка Р.Д.,

суддів - Драгомерецького М.М., Дришлюка А.І.,

за участю секретаря - Сидоренко А.О.,

розглянувши питання про витребування висновку органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання дитини у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи відділ у справах дітей Овідіопольської районної державної адміністрації та Орган опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, про розірвання шлюбу, стягнення аліментів, визначення місця проживання дитини,

встановив:

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 28 лютого 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа відділ у справах дітей Овідіопольської районної державної адміністрації, про розірвання шлюбу, стягнення аліментів, визначення місця проживання дитини задоволено частково.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 25 листопада 2021 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду від 28 лютого 2020 року по справі №947/23884/19 залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, 28 грудня 2021 року адвокат Мартинюк Ю.С., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , засобами поштового зв`язку подала апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Під час розгляду даної справи в апеляційному суді було поставлено на обговорення питання про витребування висновку органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Однак у матеріалах цивільної справи відсутній висновок органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи вищевикладене, з метою повного і всебічного розгляду даної справи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність витребування висновку органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання дитини у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи відділ у справах дітей Овідіопольської районної державної адміністрації та Орган опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, про розірвання шлюбу, стягнення аліментів, визначення місця проживання дитини.

Крім того суд звертає увагу учасників справи на положення ст.ст. 143, 144, ч.ч. 1-3 ст. 148 ЦПК України, відповідно до яких:

Заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства (ст. 143 ЦПК України).

Заходами процесуального примусу є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) привід; 5) штраф. Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом (ст. 144 ЦПК України).

Суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; 3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин; 4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк; 5) порушення заборон, встановлених частиною дев`ятою статті 203 цього Кодексу. У випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У випадку невиконання процесуальних обов`язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника (ч.ч. 1-3 ст. 148 ЦПК України).

Також відповідно до ч. 1 ст. 185-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення неповага до суду, що виразилась у злісному ухиленні від явки в суд свідка, потерпілого, позивача, відповідача або в непідкоренні зазначених осіб та інших громадян розпорядженню головуючого чи в порушенні порядку під час судового засідання, а так само вчинення будь-ким дій, які свідчать про явну зневагу до суду або встановлених у суді правил, - тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому колегія суддів зазначає, що у разі невиконання чи неналежного виконання судового рішення у вигляді ухвали Одеського апеляційного суду від 05 жовтня 2022 року відповідні матеріали будуть надіслані до Одеської обласної прокуратури для належного реагування у відповідності до норм чинного кримінального законодавства.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 84, 143, 144 ЦПК України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Витребувати в Органу опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області висновок органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала підлягає виконанню до 28 грудня 2022 року.

Довести до відома, що в разі неможливості подати вказані докази взагалі або у встановлений судом строк, особи, на яких покладено обов`язок, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом 5-ти днів з дня отримання ухвали.

За неповідомлення суду про неможливість подати докази, а також за неподання доказів, у тому числі з причин, визнаних судом неповажними, винні особи несуть відповідальність передбачену чинним законодавством.

Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати суду докази.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду Р.Д. Громік

А.І. Дришлюк

М.М. Драгомерецький