Справа 206/1732/22
Провадження 2/206/721/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2022 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Кушнірчука Р.О.,

при секретареві Приступко С.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро в порядку загального позовного провадження відповідно до ст. 247 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Центральна адміністрація Дніпровської міської ради в особі Управління-служби у справах дітей адміністрації про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтував тим, що він із ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За деякий час після народження дитини між ними почалися проблеми у сімейних стосунках, які призвели до втрати між ними почуття любові, з грудня 2018 року фактично припинені шлюбні відносини, ОСОБА_2 переїхала від ОСОБА_1 проживати за іншою адресою, при цьому, залишивши проживати разом з ОСОБА_1 їх малолітнього сина. З того самого часу ОСОБА_2 припинила будь-яке спілкування з дитиною та обірвала усі зв`язки з сином, остання не шукає зустрічей з дитиною, не вітає зі святами, а сам ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вже не згадує про матір, не питає про неї. ОСОБА_2 вже понад три з половиною роки ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню свого сина. Позивач просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав у відношенні її малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 30 червня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження, третій особі доручено підготувати та надати до суду висновок щодо доцільності (недоцільності) позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав у відношенні її малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 не з`явились, 08 липня 2022 року ОСОБА_1 надав заяву в якій підтримав власні позовні вимоги та просив розглянути справи за його відсутності та відсутності його представника, також просив залишити судові витрати за ним, та не стягувати їх з відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. У справі міститься заява ОСОБА_2 від 07 липня 2022 року, посвідчена приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кухтіною В.В., про те, що вона ознайомлена з позовними вимогами ОСОБА_1 , які вона визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення, просить розглянути справу без неї.

Центральна адміністрація Дніпровської міської ради в особі Управління-служби у справах дітей адміністрації участь свого представника у судовому засіданні не забезпечили, 07 липня 2022 року надали заяву про підтримання позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі, повідомили про неможливість прибуття в судове засідання їх представника, просили розглянути справу за відсутністю останнього, враховуючи інтереси дитини та наданий висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_3 , батьком якого є ОСОБА_1 , а матір`ю ОСОБА_2 , про що Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 14 вересня 2012 року складено відповідний актовий запис № 422, видано свідоцтво серії НОМЕР_1 (а. с. 18).

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2019 року, яке набрало законної сили 11 липня 2019 року, розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , останнім також встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини з грудня 2018, проживають окремо, спільного господарства не ведуть (а. с. 19-20).

З довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 3321, виданої Відділом обліку проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР від 22 квітня 2022 року, вбачається, що ОСОБА_1 мешкає разом з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та своїм батьком ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 21).

В характеристиці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданої КЗО «Навчально-виховний комплекс № 33 «Маріїнська багатопрофільна гімназія загальноосвітній навчальний заклад І ступеня» ДМР від 22 квітня 2022 року, за підписом директора Яворенко Л., та класного керівника Сироткіної А., крім іншого зазначено, що він проживає з батьком ОСОБА_1 за місцем реєстрації, який приділяє належну увагу вихованню сина, відкликається на прохання класного керівника, регулярно відвідує школу, а мати ОСОБА_2 у вихованні сина участі не приймає (а. с. 23).

З довідки виданої КЗО «Навчально-виховний комплекс № 33 «Маріїнська багатопрофільна гімназія загальноосвітній навчальний заклад І ступеня» ДМР від 05 травня 2022 року, за підписом директора Яворенко Л., вбачається, що ОСОБА_2 дійсно не приймає участі у вихованні дитини, не спілкується з вчителями, не відвідує батьківські збори, не забирає дитину додому, не цікавиться успішністю сина (а. с. 24).

Розпорядженням голови Центральної адміністрації ДМР № 68-р від 25 квітня 2022 року визначено місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 22).

До матеріалів справи також долучено копію заяви ОСОБА_2 від 05 травня 2022 року, посвідченої приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Тернопільської області Осієвською О.М., про те, що вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо її малолітного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 25).

З оригіналу заяви ОСОБА_2 від 07 липня 2022 року, засвідченої приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кухтіною В.В. вбачається, що вона ознайомлена з позовними вимогами ОСОБА_1 про позбавлення її батьківських прав відносно її малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які вона визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення (а. с. 41).

За висновком голови Центральної адміністрації ДМР Клюєва А. про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затвердженого розпорядженням № 133-р від 07 липня 2022 року, вважається доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 37-38).

До правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне застосувати наступні норми права.

За змістом ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Положеннями вищевказаної статті визначено основні положення з виховання дітей. Для здійснення цього завдання батьки наділяються батьківськими правами, тобто правом на особисте виховання своїх дітей.

Батьківські права є в той же час і обов`язками батьків по вихованню дітей, тому що батьки не тільки володіють правом на виховання дитини, а й мають обов`язок її виховувати. Нездійснення ними своїх прав тягне за собою або повну їх втрату, або тимчасове позбавлення цих прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Відповідно до ст. 4 Конвенції про контакт з дітьми від 15 травня 2003 року, ратифікованої Україною 20 вересня 2006 року, дитина та її батьки мають право встановлювати й підтримувати регулярний контакт один з одним. Такий контакт може бути обмежений або заборонений лише тоді, коли це необхідно в найвищих інтересах дитини.

Згідно зі ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до частин першої, другої статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція ООН про права дитини) про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Сукупний аналіз вищевказаних норм та встановлених в ході судового розгляду обставин справи дійсно свідчить про те, що відповідач ОСОБА_2 навмисно ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться його успіхами, не піклується про його розвиток, взагалі не цікавиться про його життя. При цьому суд також приймає до уваги, що відповідач ОСОБА_2 визнає позов в повному обсязі.

З матеріалів справи судом не встановлено жодних намагань відповідача виховувати сина.

Надані позивачем суду докази та встановлені в судовому засіданні обставини загалом свідчать про фактичне самоусунення відповідача від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини.

Враховуючи встановлені по справі обставини, з урахуванням вимог чинного національного та європейського законодавства, що регулюють спірні правовідносини, а також повного визнання позову відповідачем ОСОБА_2 , суд приходить до висновку про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 10, 200, 206, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), батьківських прав у відношенні її малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати покласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України подається до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Р.О. Кушнірчук