Справа № 338/706/18
Провадження № 22-ц/4808/934/22
Головуючий у 1 інстанції Куценко О. О.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів Василишин Л.В., Девляшевського В.А.,

розглянувши у письмовому провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Об"єднаної територіальної сільської громади в особі Старобогородчанської сільської ради, ОСОБА_2 про визнання недійсним і скасування державного акта на право власності на земельну ділянку, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 на ухвалу Богодчанського районного суду, постановлену суддею Куценком О.О. 20 червня 2022 року про залишення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без розгляду,

в с т а н о в и в :

01 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 30 серпня 2018 року в справі N 338/706/18 за позовом ОСОБА_1 до Старобогородчанської сільської ради об`єднаної територіальної громади Богородчанського району Івано-Франківської області, ОСОБА_2 про визнання недійсним і скасування Державного акта на право власності на земельну ділянку.

В обґрунтування вимог заяви заявник зазначив, що вироком Богородчанського районного суду від 05 червня 2020 року встановлено, що Державний акт на право власності на земельну ділянку виданий на ім`я ОСОБА_2 підлягає скасуванню, оскільки такий був оформлений внаслідок вчинення посадовими особами службового підроблення.

Оскільки ні йому, ні суду станом на час ухвалення рішення не було відомо про те, що при виготовленні оспорюваного державного акта на право власності на землю службовими особами було допущено службове підроблення документів, просив скасувати рішення Богородчанського районного суду від 30 серпня 2018 року та ухвалити рішення яким задовольнити його позов у повному обсязі.

Крім цього, ОСОБА_1 просив суд про поновлення строку на подання заяви про перегляд рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 30 серпня 2018 року за нововиявленими обставинами, оскільки після набрання законної сили, зазначеним вище вироком суду він обрав невірний процесуальний спосіб захисту своїх інтересів, повторно подавши позов до суду, а не заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами (а.с.1-3, 36 том.2).

Ухвалою Богодчанського районного суду від 20 червня 2022 року відмовлено ОСОБА_1 у поновленні процесуального строку на подачу заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 30 серпня 2018 року. Заяву ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 30 серпня 2018 року в справі за його позовом до Старобогородчанської сільської ради об`єднаної територіальної громади Богородчанського району Івано-Франківської області, ОСОБА_2 про визнання недійсним і скасування Державного акту на право власності на земельну ділянку залишено без розгляду (а.с.201-202) .

Не погодившись з ухвалою суду представник ОСОБА_1 ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, у якій посилається на незаконність ухвали та неправильне застосування норм процесуального права.

Вказує, що відповідно до п.п.1-3 ч.3 ст.429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може прийняти виключно рішення в п.п.1-3 ч.3 ст.429 ЦПК України, а саме відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; задовольнити заяву про перегляд судового рішення за ново виявленими або виключними обставинами,скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду. Такого виду рішення як прийняв суд положення ч.3 ст.429 ЦПК України не містить.

Просить ухвалу суду скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с.214-219,том.2).

Відзив на апеляційну скаргу не подано, що відповідно до ч.2 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

В силу частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Вислухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши, відповідно до статті 367 ЦПК України, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість апеляційної скарги, виходячи з таких підстав.

Відмовляючи у поновленні процесуального строку на подачу заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення та залишаючи без розгляду заяву, суд виходив з положень ст. ст.124,126,127, 423 ЦПК України та недоведеності поважності причин для поновлення строку, дійшов висновку, що це є підставою для відмови у поновленні процесуального строку та залишення заяви залишити без розгляду.

З таким висновком суду першої інстанції не погоджується апеляційний суд з огляду на таке.

Судом встановлено, що рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 30 серпня 2018 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову до Старобогородчанської сільської ради об`єднаної територіальної громади Богородчанського району Івано-Франківської області, ОСОБА_2 про визнання недійсним і скасування Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІФ N 025455 з кадастровим номером :02:002:0097 площею 0,8672 га в урочищі "За шляхом" в с. Скобичівка Богородчанського району Івано-Франківської області, виданого на ім`я ОСОБА_2 .

Вказане рішення після його перегляду в апеляційному та касаційному порядку залишено без змін та набрало законної сили.

Вироком Богородчанського районного суду від 05 червня 2020 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.366 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків на підприємствах, в установах та організаціях всіх форм власності на один рік. На підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74КК України від призначеного покарання ОСОБА_6 звільнено у зв`язку із закінчення строку давності. В обвинуваченні за ч. 1 ст.364 КК України ОСОБА_6 виправдано.

Вказаним вироком суду встановлені обставини, що ОСОБА_6 , як службова особа державного підприємства "Івано-Франківський регіональний центр державного земельного кадастру" вчинив службове підроблення внаслідок якого ОСОБА_7 отримала земельну ділянку в урочищі "Січ" в с. Скобичівка Богородчанського району, хоча повинна була отримати її в урочищі "За шляхом", а ОСОБА_2 отримала земельну ділянку в урочищі "За шляхом", хоча повинна була отримати її в урочищі "Січ".

Саме вказану обставину щодо підроблення документів, яка встановлена вироком суду, ОСОБА_1 вважає нововиявленою.

12 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Богородчанського районногосуду Івано-Франківськоїобластіз позовом до Старобогородчанської сільської ради об`єднаної територіальної громади Богородчанського району, ОСОБА_2 про визнання недійсним і скасування Державного акта на право власності на земельну ділянку.

Ухвалою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області, залишеною без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 29 грудня 2020 року, у відкритті провадження у справі за зазначеним позовом відмовлено через наявність рішення суду в спорі між тими самими сторонами й про той самий предмет і з тих самих підстав.

01 лютого 2021 року заявник подав до суду заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 30 серпня 2018 року та просив поновити строк на подання заяви.

У заяві вказує, що ухвала Івано-Франківського апеляційного суду від 05.08.2020 року, якою вирок Богородчанського районного суду від 05.06.2020 року залишено без змін, отримано ним через засоби поштового зв`язку в кінці серпня 2020 року. На початку жовтня 2020 року ним до суду скеровано відповідну позовну заяву про скасування Державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого на ім`я ОСОБА_2 . Ухвалою Богородчанського районного суду від 13.10.2020 року, залишеною без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 29.12.2020 року, відмовлено у відкритті провадження в даній справі. Повний текст постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 29.12.2020 року судом виготовлено тільки 04 січня 2021 року та отриманий ним через засоби поштового зв`язку 08 січня 2021 року. Із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами він звернувся до суду 01 лютого 2021 року, тобто в межах місячного строку від винесеного рішення апеляційного суду.

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні докази, які б могли виправдати пропуск строку на подання заявником такої заяви від 30 серпня 2018 року.

Апеляційний суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 423 ЦПК України підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі.

Згідно пункту 2 частини першої статті 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами з підстави, визначеної пунктом 2 частини другої статті 423 цього Кодексу, може бути подано учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли вирок (ухвала) у кримінальному провадженні набрав законної сили.

Згідно із статтею 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених ЦПК України.

Відповідно до частин першої, четвертої, сьомої, восьмої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою. Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що встановлений пунктом 2 частини першої статті 424 ЦПК України тридцятиденний строк для подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є процесуальним, не є присічним і може бути поновлений за загальними правилами у випадках, передбачених статтею 127 ЦПК України.

Якщо заяву подано після закінчення процесуального строку і відсутнє клопотання про його поновлення або в поновленні пропущеного строку для подання заяви буде відмовлено, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду у відповідності до приписів частини другої статті 126 ЦПК України.

Встановлено, що вирок Богородчанського районного суду від 05 червня 2020 року щодо ОСОБА_6 , на який посилається заявник, як на підставу для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами, набрав законної сили після його перегляду в апеляційному порядку відповідно до ухвали від 05 серпня 2020 року.

Із інформації, яка міститься у Єдиному Державному реєстрі судових рішень повний текст ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 05 серпня 2020 року у справі № 338/398/19 оприлюднено 13.08.2020 року.

Суд не перевірив обставини коли заявник отримав копію цієї ухвали суду і з якої дати розпочався перебіг процесуального строку, помилково обчислюючи його від 30 серпня 2018 року (від рішення суду у цивільній справі).

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у статті 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, там, де існують, апеляційні або касаційні суди, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 рішення у справі «Делькур проти Бельгії» від 17 січня 1970 року та пункт 65 рішення у справі «Гофман проти Німеччини» від 11 жовтня 2001 року).

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

У постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197 цс 21) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що: «відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Із матеріалів справи встановлено, що подаючи позов про визнання недійсним і скасування державного акта на землю, позивач ОСОБА_1 мотивував свою заяву основним доводом - порушенням посадових осіб сільської ради при наданні його матері земельної ділянки, яке підпадало під ознаки кримінального.

Рішенням суду від 13 серпня 2018 року, яке набрало законної сили за результатами перегляду в апеляційному порядку 13 листопада 2018 року, у задоволенні його позову відмовлено за недоведеністю.

У ході розгляду кримінального провадження підтверджені зловживання посадовою особою, і ці обставини встановлені вироком суду, який набрав законної сили аж 05 серпня 2020 року.

Таким чином, основний довід позивача про визнання державного акта недійсним із зазначених ним підстав залишився поза увагою суду щодо його суті.

Суд мав обчислювати строк на подання заяви за ново виявленими обставинами від наступного дня після набрання законної сили вироком суду і визначити чи має місце його пропуск і поважність причин.

Такі обставини суд не встановлював, допустив помилку при вирішенні питання про прийняття заяви про перегляд судового рішення за ново виявленими обставинами.

Отже, ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374, 379, 381- 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Богодчанського районного суду від 20 червня 2022 року про залишення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без розгляду скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий І.О. Максюта

Судді: Л.В.Василишин

В.А.Девляшевський

Повний текст постанови складено 05 жовтня 2022 року.