Справа № 367/4261/22
Провадження по справі № 2/367/5002/2022
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 грудня 2022 року місто Ірпінь
Ірпінський міський суд Київської області
у складі: головуючого судді Одарюка М.П.,
за участю секретаря судового засідання: Довгополої І.В.,
за участю прокурора: Васильєвої О.В.,
обвинуваченого: ОСОБА_1 ,
захисника: Паламарчука О.М.,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця смт. Коцюбинське, Київської області, громадянина України, українця, не є особою з інвалідністю, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 31 серпня 2021 року Ірпінським міським судом Київської області за частиною 4 статті 296, частиною 1 статті 263 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 187, частиною 1 статті 263 КК України,
ОСОБА_1 , будучи раніше судимою особою, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та під час іспитового строку вчинив нове умисне кримінальне правопорушення за наступних обставин.
Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який затверджено Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ. Крім того, Указом Президента України №133/2022 від 14 березня 2022 року « Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 годинні 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, який затверджено Законом України від 15 березня 2022 року №2119-ІХ. Крім того, Указом Президента України № 341/2022 від 17 травня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, який затверджено Законом України від 22 травня 2022 року №2263-IX.
В умовах воєнного стану, 26 травня 2022 року, близько 21 години 50 хвилин, ОСОБА_1 , перебуваючи на вулиці неподалік будинку АДРЕСА_2 , побачив ОСОБА_2 , який рухався на велосипеді марки «Аrdis», чорно-помаранчевого кольору, в його сторону, після чого у ОСОБА_1 виник умисел на напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Так, ОСОБА_1 , перебуваючи у той же час неподалік будинку АДРЕСА_2 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, в умовах воєнного стану, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій у вигляді заподіяння потерпілому майнової шкоди, заподіяння шкоди його здоров`ю та порушення усталених правил розподілу благ у суспільстві, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, достовірно розуміючи, що за його діями спостерігає потерпілий ОСОБА_3 , підійшов до останнього та перегородивши йому проїзд, змусив припинити рух та встати з велосипеду. В подальшому, обвинувачений ОСОБА_1 завдав 2 удари кулаком в обличчя ОСОБА_3 , внаслідок яких потерпілому заподіяно легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у вигляді забійної рани орбіти, вилиці ліворуч, забою параорбітальної гематоми ліворуч, та відкрито викрав в останнього велосипед марки «Ardis», чорно-помаранчевого кольору. З викраденим майном ОСОБА_1 залишив місце події, отримавши можливість вільно ним розпоряджатися, чим спричинив потерпілому ОСОБА_3 майнову шкоду на загальну суму 9382 гривень 80 копійок.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 187 КК України розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненим в умовах воєнного стану.
Крім того, ОСОБА_1 , у невстановленому під час судового розгляду місці та часу, але не пізніше 27 травня 2022 року, 00 годин 22 хвилин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер та протиправність своїх дій, незаконно, без будь-якого передбаченого законом на це відповідного дозволу, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, за невстановлених обставин знайшов, тобто придбав револьвер системи «Наган», калібру 9 мм РА, який зібраний саморобним способом в одну конструктивну одиницю частин револьверу, а саме: рамки зі стволом револьверу системи «Наган» серія НОМЕР_2 ; барабану № НОМЕР_3 ; рамки зі спусковою скобою та ударно спусковим механізмом з серією ШБ №927, який придатний для неодноразового проведення пострілів та 1 патрон з маркуванням «GFS 9mm Р.А.К.», який належить до боєприпасів вогнепальної зброї та придатний для стрільби.
В подальшому ОСОБА_1 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, тримаючи при собі вищевказані заборонені предмети, а саме: револьвер системи «Наган», калібру 9 мм РА, який зібраний саморобним способом в одну конструктивну одиницю частин револьверу, а саме: рамки зі стволом револьверу системи «Наган» серія НОМЕР_2 ; барабану № НОМЕР_3 ; рамки зі спусковою скобою та ударно спусковим механізмом з серією ШБ №927, який придатний для неодноразового проведення пострілів та 1 патрон з маркуванням «GFS 9mm Р.А.К.», 26 травня 2022 року направився до відкритої ділянки місцевості поблизу будинку за адресою: АДРЕСА_3 , де в порушення вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21 серпня 1998 року №622, де, не будучи особою, якій у встановленому законом порядку надано дозвіл на зберігання бойових припасів та вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу, умисно, без мети збуту, здійснив носіння вогнепальної зброю та боеприпасу до неї в правій кишені куртки, в яку був одягнутий.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 263 КК України - придбання та носіння вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_1 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 187, частиною 1 статті 263 КК України не визнав. Пояснив, що в нього раніше були неприязні стосунки з ОСОБА_3 , коли він йшов разом з ОСОБА_4 , то назустріч йому їхав потерпілий на велосипеді. Він запитав потерпілого кому належить велосипед, той відповів що він його вкрав, після чого між ними виникла сварка з цього приводу, обвинувачений дав ляпаса потерпілому. Після конфлікту з потерпілим обвинувачений забрав велосипед з місця події для повернення власнику. Стосовно револьверу, то його заставив ОСОБА_1 покласти до карману слідчий Чигрин Владислав.
Захисник Паламарчук О.М. просив виправдати обвинуваченого ОСОБА_1 , зважаючи на недопустимість доказів та відсутність доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 кримінальних правопорушень, подав низку клопотань про визнання доказів недопустимими.
Прокурор Васильєва О.В. просила суд призначити покарання за частиною 4 статті 187 КК України у виді позбавлення волі строком на 9 років з конфіскацією майна; за частиною 1 статті 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки; на підставі статті 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі статті 71 КК України, до призначеного покарання частково приєднати покарання за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 31 серпня 2021 року за частиною 4 статті 296, частиною 1 статті 263 КК України та остаточно призначити покарання у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, зарахувати ОСОБА_1 в строк відбування покарання час перебування його під вартою.
Під час судового розгляду судом було допитано потерпілого, свідків, експерта, досліджено письмові докази.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 пояснив, що він взяв у свого знайомого ОСОБА_5 велосипед марки «Ardis», на якому їздив у магазин по цигарки. ОСОБА_1 потерпілий спочатку не бачив, відчув удар один раз у затилок, повернувся та побачив, що це обвинувачений. Потім він вдарив ще два рази, викрикнув, що велосипед у потерпілого крадений. Після ударів, від яких на обличчі у нього потекла кров, бачив лише одним оком, побіг від місця події покликати на допомогу. На зустріч йшов незнайомий чоловік і допоміг йому, викликав тероборону, поліцію та швидку допомогу, провів до будівлі поліції. В цей час він побачив ОСОБА_1 , який проходив мимо них без велосипеда та повідомив чоловіку, що був поруч, що це він його побив. ОСОБА_1 затримав чоловік зі зброєю, якого потерпілий не знає. Після цього потерпілого повезли в лікарню, де його оглянули, зробили знімки, надали медичну допомогу. Обвинувачений не просив вибачення у потерпілого та не відшкодував заподіяної шкоди.
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 повідомив суду, що знайомий з обвинуваченим та потерпілим. 26 травня 2022 року, близько 20 години, свідок дав на прохання ОСОБА_3 свій велосипед та, не дочекавшись повернення потерпілого, пішов додому. Після 22 години йому зателефонував знайомий з тероборони і повідомив про те, що його велосипед вкрали. Він одразу прибув до поліцейського відділу, де побачив побитого потерпілого, у якого було розбите лице. Потерпілий повідомив йому, що в нього ОСОБА_1 вкрав велосипед, після чого його забрала швидка. Потім він пішов до ОСОБА_1 , де вже поліцейські опечатували пістолет, там стояла інша швидка та було багато людей. Через кілька хвилин до свідка підійшов ОСОБА_1 , який на питання свідка, сказав, що його велосипед знаходиться у товариша, до якого він ходив і приїхав на велосипеді, який було одразу вилучено поліцією.
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 повідомив суду, що 26 травня 2022 року, у проміжок часу з 19 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин, по АДРЕСА_3 , неподалік магазинів «Бадьорий» та « ОСОБА_8 », за деревами він почув якусь бійку. Після цього на нього вибігла людина, обличчя якої було в крові, та в якій він впізнав місцевого мешканця смт. Коцюбинське ОСОБА_9 . Потерпілий ОСОБА_3 , який повідомив свідку, що його побив та забрав у нього велосипед також місцевий мешканець на ім`я ОСОБА_10 . ОСОБА_7 впізнав особу, яка в цей час їхала йому назустріч на велосипеді «Ardis», чорно-помаранчевого кольору, як ОСОБА_11 . Свідок допоміг потерпілому та викликав швидку, покликав представників територіальної оборони, які проходили повз.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_12 повідомила суду, що вона є матір`ю ОСОБА_1 , пістолет у двір їм підкинув якийсь чоловік, про що свідку повідомила її донька, яка і занесла його в будинок. Насправді цей пістолет належить їх сусіду ОСОБА_13 , який 26 травня 2022 року повідомив свідка ОСОБА_12 про те, що в її будинку зараз буде проводитись обшук. Пізніше прийшли тероборонівці з поліцією та почали шукати в дворі пістолет.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_14 повідомила, що вона є рідною сестрою обвинуваченого ОСОБА_1 та повідомила, що 26 травня 2022 року якийсь хлопець підійшов до їх двору та щось перекинув через паркан. Вона знайшла на тому місці пістолет, який занесла до будинку і віддала матері. Які події відбувались далі вона не знає, оскільки пішла з дому.
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 повідомив суду, що він є другом обвинуваченого ОСОБА_1 та вирішив давати покази суду з метою захистити товариша. Свідок повідомив, що бачив як ОСОБА_1 вдарив потерпілого ОСОБА_3 один раз по обличчю та вони розійшлись в різні сторони. Велосипед залишився стояти біля паркану та оскільки свідок знав, кому дійсно належить велосипед, він проявив ініціативу для того, щоб повернути його власнику.
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_15 повідомив, що він знайомий з обвинуваченим та з потерпілим. Він йшов з ОСОБА_3 , який був із велосипедом, до магазину, потім побачили ОСОБА_1 , який через фразу потерпілого про велосипед, наніс один удар останньому в обличчя. Після цього ОСОБА_3 залишив велосипед і побіг.
Допитана в судовому засіданні експерт ОСОБА_16 повідомила суд, що нею було складено два висновки по нанесеним тілесним ушкодженням на підставі наданої слідчим медичної документації та проведеного слідчого експерименту. Підтвердила, що механізм нанесення тілесних ушкоджень відповідає обставинам події та отримані потерпілим ОСОБА_3 тілесні ушкодження у вигляді забійної рани орбіти, вилиці ліворуч, параорбітальна гематома ліворуч могли утворитися як від одного, так і від двох і більше ударів. Зазначила, що подряпина лівої щоки виникла через дотичне касання до обличчя стороннього предмету. Експерт ОСОБА_16 не підтвердила нанесення ударів по потилиці та нижній щелепі зліва, оскільки вони не були зазначені в довідці лікаря, який оглядав потерпілого.
Судом було досліджено письмові докази, надані стороною обвинуваченого, а саме:
- Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до якого внесено 26.05.2022р. відомості про кримінальне правопорушення за кваліфікацією ч.4 ст. 186 КК України та 27.05.2022р. за ч.1 ст. 263 КК України (том 1, а.с. 106-107);
- Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 27.05.2022р., подане ОСОБА_3 , в якому потерпілий зазначає про напад з боку місцевого жителя ОСОБА_10 , нанесення йому близько чотирьох ударів в обличчя та відібрання велосипеду (том 1, а.с. 108);
- Протокол огляду місця події від 27.05.2022р. (з фототаблицею до нього) з 00 год. 22 хв. до 00 год. 50 хв., згідно якого оглянуто ділянку місцевості, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , виявлено громадянина ОСОБА_1 , який добровільно видав працівникам поліції предмет, схожий на пістолет «Наган», 1944 р.в. з маркуванням НОМЕР_4 , а також 7 предметів, зовні схожих на патрони. Даний протокол підписаний без зауважень понятими та ОСОБА_1 (том 1, а.с. 109-111, 113-115);
- Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27 травня 2022 року, відповідно до якого ОСОБА_3 впізнав особу, яка вчинила грабіж на фотокартці під №2 (том 1, а.с. 116-117);
- Довідка до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27 травня 2022 року, за якою на фото №2 представлено для впізнання фотознімок ОСОБА_11 (том 1, а.с.118);
- Протокол пред`явлення предмету для впізнання за фотознімками від 27 травня 2022 року, відповідно до якого ОСОБА_3 впізнав велосипед під №2 (том 1, а.с. 119-120);
- Довідка до протоколу пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 27 травня 2022 року, за якою на фото №2 представлено для впізнання велосипед, вилучений в ході огляду місця події 27.05.2022р. за адресою: АДРЕСА_3 (том 1, а.с.121);
- Протокол огляду місця події від 27 травня 2022 року з 01 год. 04 хв. до 01 год. 25 хв., , відповідно до якого оглянуто ділянку місцевості, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , в межах якої ОСОБА_6 добровільно видав працівникам поліції велосипед Ardis Zeus 29 (том 1, а.с. 122-124);
- Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27 травня 2022 року, відповідно до якого ОСОБА_7 впізнав особу, яка їхала 26.05.2022р. на велосипеді йому назустріч на фотокартці під №3 (том 1, а.с. 126-127);
- Довідка до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27 травня 2022 року, за якою на фото №3 представлено для впізнання фотознімок ОСОБА_11 (том 1, а.с.128);
- Протокол пред`явлення предмету для впізнання за фотознімками від 27 травня 2022 року, відповідно до якого ОСОБА_7 впізнав велосипед під №2 (том 1, а.с. 129-130);
- Довідка до протоколу пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 27 травня 2022 року, за якою на фото №2 представлено для впізнання велосипед Ardis Zeus 29 (том 1, а.с.131);
- Постанова про визнання об`єктів речовими доказами та визначення місця їх зберігання від 27 травня 2022 року, а саме велосипеду марки «Ardis» Zeus 29 чорно помаранчевого кольору, предмет, ззовні схожий на пістолет «Наган» 1944 р.в. із маркуванням « НОМЕР_4 » та 7 предметів, схожих на патрони (том 1, а.с. 145-148);
- Квитанція про отримання на зберігання речових доказів (том 1, а.с. 149);
- Копія ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 31.05.2022р. про накладення арешту на велосипед марки «Ardis» Zeus 29 чорно помаранчевого кольору (том 1, а.с. 150-152);
- Копія ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 31.05.2022р. про накладення арешту на предмет, ззовні схожий на пістолет «Наган» 1944 р.в. із маркуванням « НОМЕР_4 » та 7 предметів, схожих на патрони (том 1, а.с. 153-156);
- Висновок експерта №76/Д від 24.06.2022р., згідно якого у ОСОБА_3 малися наступні тілесні ушкодження забійна рана орбіти, вилиці ліворуч, подряпина лівої щоки, забій, параорбітальна гематома ліворуч. Тілесні ушкодження утворилися від дії тупого предмету, за давністю можуть відповідати вказаному в постанові терміну. Подряпина та параорбітальна гематома відноситься до легких тілесних ушкоджень. Рана відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Описані тілесні ушкодження могли утворитися від одного удару кулаком в ліву половину обличчя, як вказав потерпілий під час допиту 27.05.2022р.(том 1, а.с. 157-158);
- Висновок судово товарознавчої експертизи №1340 від 14.06.2022р., згідно якого ринкова вартість велосипеда «Ardis» Zeus 29 чорно помаранчевого кольору станом на 27.06.2022р. з урахуванням зносу складає 9382,80 грн. (том 1, а.с 159-164);
- Постанова про зміну кваліфікації досудового розслідування у кримінальному провадженні від 28.06.2022р. з ч.4 ст. 186, ч.1 ст. 263 КК України на ч.4 ст. 187, ч.1 ст. 263 КК України (том 1, а.с. 165-167);
- Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21.07.2022р. щодо внесення відомостей про кримінальне правопорушення за кваліфікацією ч.4 ст. 187 КК України та ч.1 ст. 263 КК України (том 1, а.с. 168-169);
- Протокол проведення слідчого експерименту від 11.07.2022р. за участю потерпілого ОСОБА_3 , відповідно до якого потерпілий показав механізм та локалізацію нанесених йому ударів ОСОБА_1 (том 1, а.с. 170-173);
- Висновок експерта №100/Д від 21.07.2022р., відповідно до якої забійна рана орбіти, вилиці ліворуч, параорбітальна гематома ліворуч могли утворитися від двох ударів кулаком у вказану ділянку обличчя, як показав потерпілий на слідчому експерименті 11.07.2022р. Подряпина лівої щоки не могла утворитися від удару кулаком по лівій щоці. Ушкоджень в ділянці потилиці та нижньої щелепи зліва, куди були показані удари під час слідчого експерименту в наданій медичній документації не описані (том 1, а.с. 175);
- Протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 27.05.2022р., а саме о 03 годині 00 хвилин фактично затримано ОСОБА_11 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України. Даний протокол підписаний ОСОБА_1 без зауважень (том 1, а.с. 176-179);
- Доручення від 27.05.2022р. (том 1, а.с. 219-221);
- Постанова про визначення (зміну) групи слідчих від 27.05.2022р. (том 1, а.с. 222-223).
Судом досліджено відеозаписи як додатки до протоколів огляду місця події (том 1, а.с. 112,125) та протоколу проведення слідчого експерименту (том 1, а.с. 174).
Під час визначення, чи вчинено обвинуваченим інкриміновані йому кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст. 187 та ч.1 ст. 263 КК України, першочерговим елементом об`єктивної сторони правопорушення за ч.4 ст. 187 КК України є питання скоєння нападу.
Напад це умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом
застосування фізичного або психічного насильства, зазначеного в
частині першій цієї статті.
Головним критерієм реальності погрози при розбої є суб`єктивне сприйняття її потерпілим. При розмежуванні грабежу та розбою визначальним є характер застосованого до потерпілого насильства або погрози як способу заволодіння чужим майном, при розбої воно є небезпечним для життя чи здоров`я, а при грабежі така небезпека відсутня.
З показів потерпілого вбачається, що під привідом запитань щодо належності велосипеду обвинувачений застосував до потерпілого фізичне насильство та заволодів велосипедом. Об`єктивних підстав не довіряти показанням потерпілого у суду не вбачається.
Обвинувачений, свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_4 під час допиту заявили що обвинувачений тільки один раз вдарив потерпілого, шляхом нанесення йому ляпаса по обличчю.
Однак суд вважає що ці покази не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки як потерпілий, так і інші свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 надали змістовні, послідовні показання щодо нанесення потерпілому тілесних ушкоджень, які відповідають і проведеним експертним висновкам.
Також, суд приймає до уваги, що підстав вважати ненанесення обвинуваченим тілесних ушкоджень немає, так само і отримання їх потерпілим за межами конфлікту обвинуваченого із потерпілим. Це слідує із наданих пояснень потерпілого, який вказував що після отриманих ударів від обвинуваченого у нього все обличчя залило кров`ю, після чого він побіжав назустріч свідку ОСОБА_7 , який підтвердив що він побачив раніше незнайомого йому хлопця, обличчя якого було залито кров`ю. А через невеликий проміжок часу обставини про наслідки після нанесених тілесних ушкоджень підтвердив і свідок ОСОБА_6 . Експерт ОСОБА_16 зазначила що при ударі в обличчя у ділянку обличчя цілком можлива надмірна кровотеча.
Допитана у судовому засіданні експерт ОСОБА_16 підтвердила, що з проведених експертних досліджень вбачається нанесення потерпілому трьох тілесних ушкоджень не менше як від двох ударів руки.
Стосовно мети заволодіння чужим майном, то з показів свідка ОСОБА_7 саме обвинувачений був на велосипеді та проїзжав біля нього, потерпілий вказував також на обвинуваченого як на особу, яка заволоділа майном.
Показання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_15 є суперечливими, оскільки з їх показів вбачається, що вони знаходились на дуже близькій дистанції від обвинуваченого та потерпілого, при цьому пояснити обставини першопричини нападу обвинуваченого на потерпілого не виявили бажання, пояснюючи це тим, що не бачили цього.
Покази свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_14 суд не приймає до уваги, оскільки вони суперечать встановленим фактичним обставинам справи, направлені цілком на відведення вини від свого сина та брата, відповідно. Це підтверджується, зокрема, і переглянутим відеозаписом до протоколу огляду місця події від 27.05.2022р., на якому ОСОБА_17 без будь якого примусу, спокійно та добровільно видає співробітникам поліції вогнепальну зброю та бойові припаси.
Таким чином, аналізуючи вищевикладені докази, допитавши обвинуваченого, потерпілого, свідків та дослідивши матеріали кримінального провадження, зокрема ті, що характеризують особу обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого у інкримінованих йому злочинах доведена повністю, у суду не виникає сумніву у винуватості обвинуваченого ОСОБА_1 та у скоєнні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, і його дії кваліфікує за ч.4 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненим в умовах воєнного стану та за ч.1 ст. 263 КК України, тобто придбання, носіння вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Невизнання обвинуваченим своєї провини в пред`явленому йому звинуваченні суд розцінює як обрану обвинуваченим стратегію свого захисту. Проте така позиція обвинуваченого ОСОБА_1 не знайшла свого підтвердження, оскільки встановлено, що саме у обвинуваченого було виявлено та вилучено вогнепальну зброю та бойові припаси, які він сам добровільно віддав працівникам поліції.
Захисник посилається на недопустимість доказів, про що подані клопотання (том 1, а.с. 204-216).
Судом ретельно досліджено подані клопотання та відомості, які містяться в них.
Так, стосовно протоколу огляду місця події від 27.05.2022р. (том 1, а.с. 109-115), а саме те, що не зазначено повністю даних слідчим, а також участь у слідчій дії ОСОБА_1 , Кобця О.О., та не залучено спеціаліста, то суд зазначає, що за положеннями ч.3 ст. 104 КПК України дійсно передбачено зазначення прізвища, ім`я та по-батькові особи, яка проводить процесуальну дію, однак у протоколі наведено всі дані слідчого, який проводив таку процесуальну дія як огляд місця події, зокрема, зазначена посада, місце роботи слідчого Чигрина В.Г., а нерозкриття повного ім`я та по батькові слідчого не є суттєвим порушенням, що, як наслідок, впливає на ознаку недопустимості цього протоколу як процесуального джерела доказів.
Так само, і не залучення спеціаліста є дискреційним повноваженням слідчого, який, в межах наданих йому повноважень, самостійно визначає коло осіб, які залучаються до слідчої дії. Відносно незазначення даних ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , то суд вважає, що першочергове значення має виявлення та фіксація обставин вчинення кримінального правопорушення, в даному випадку добровільної видачі ОСОБА_1 зброї та бойових припасів слідчому, як і передбачено ст. 237 КПК України.
Щодо посилань на проведення особистого обшуку ОСОБА_1 , яке оформлене протоколом огляду місця події, то суд зазначає, що відносно ОСОБА_1 не було проведено такої слідчої дії як особистий обшук особи, оскільки, як вже зазначалось вище, ОСОБА_1 без жодних примусових дій з боку органу досудового розслідування, самостійно та добровільно видав працівникам правоохоронних органів вогнепальну зброю, патрони та гільзи в кількості 8 штук, з яких 1 містить ознаку бойового припасу.
Інші обставини стосовно ознаки недопустимості протоколу огляду місця події судом відхиляються як безпідставні.
Захисник також посилається на недопустимість протоколів пред`явлення особи та предметів для впізнання, зазначивши, що в матеріалах кримінального провадження відсутні доручення на проведення слідчих дій, порушено порядок пред`явлення предмету для впізнання за фотознімками та порядок проведення слідчої дії як впізнання.
Прокурором було надано відповідні доручення (том 1, а.с. 219-221), які спростовують твердження про відсутність повноважень у співробітників оперативного підрозділу на проведення слідчої дії як впізнання особи та предметів за фотознімками, щодо посилання на порушення порядку пред`явлення особи для впізнання, то у протоколах пред`явлення особи для впізнання наведено, що перед пред`явленням особи для впізнання у потерпілого і свідка попередньо з`ясовано чи може він впізнати особу, опитано про зовнішній вигляд і прикмети, а також про обставини, за яких він бачив цю особу.
Стосовно неможливості пред`явлення предмету для впізнання за фотознімками, то статтею 228 КПК України не наведено імперативних приписів неможливості пред`явлення предмету для впізнання за фотознімками, вирішальне значення має дотримання процедури пред`явлення предмету для впізнання, в тому числі і стосовно схожих предметів, які демонструються, в даному випадку потерпілому. З протоколу (том 1, а.с. 119-120, 129-130) вбачається надання для огляду чотирьох велосипедів, які зовні схожі один на одний, розміщені в однаковому положенні на фотознімках, а тому сумнівів вважати недотримання процесуального порядку судом не вбачається.
Аналізуючи зібрані по справі докази, які характеризують особистість обвинуваченого, суд вбачає наступне:
ОСОБА_1 є мешканцем с. Коцюбинське, офіційно не працює, раніше судимий за злочини проти громадської безпеки та проти громадського порядку та моральності, за місцем проживання характеризується посередньо, має не зняту та не погашену в передбаченому законом порядку судимості, в тому числі за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має неповнолітню дитину, що підтверджується наданими до суду довідками, відомостями про судимості, копією вироку, свідоцтвом, тощо.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до статті 12 КК України, віднесені до кримінальних правопорушень: за частиною 4 статті 187 КК України - до особливо тяжких злочинів; за частиною 1 статті 263 КК України - до тяжких злочинів.
Обставин, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_1 , судом не встановлено.
Обставиною, яка згідно ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_1 є рецидив злочину.
В пункті 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року звернута увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог статті 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Судом при призначенні покарання враховуються вимоги статті 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
З огляду на вищевикладені обставини, те, що обвинувачений не визнав свою провину, однак при цьому він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, знову вчинив кримінальне правопорушення, відсутні обставини, що свідчать про позитивну особистість обвинуваченого, який офіційно ніде не працює, то суд вважає, що наведене характеризує обвинуваченого як суспільно-небезпечну особу, яка наполегливо не бажає становитися на шлях виправлення та перевиховання, а тому ОСОБА_1 має бути призначене покарання в межах санкції статей у виді позбавлення волі з урахуванням вимог частини 1 статті 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі.
На думку суду інші альтернативні види покарань не стануть дієвими для досягнення мети щодо виправлення обвинуваченого.
При цьому, на підставі частини 1 статті 71 КК України до покарання, призначеного ОСОБА_1 за новим вироком, необхідно частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Ірпінського міського суду Київської області від 31 серпня 2021 року, а тому суд остаточно призначає покарання у відповідності до статті 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання призначених покарань.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_1 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін, зважаючи на те, що судом призначається реальна міра покарання у виді позбавлення волі в умовах ізоляції від суспільства, у обвинуваченого відсутні міцні соціальні зв`язки, відсутнє офіційне працевлаштування, негативна репутація, а тому наявні ризики, передбачені пунктами 1, 5 частини 1 статті 177 КПК України - переховуватися від суду та вчинити нове кримінальне правопорушення.
У відповідності до частини п`ятої статті 72 КК України, слід зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення за період з моменту його затримання в порядку статті 208 КПК України з 27 травня 2022 року по 30 травня 2022 року та з моменту взяття його під варту в залі суду з 26 липня 2022 року до 26 грудня 2022 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.
Арешт, накладений згідно ухвал Ірпінського міського суду Київської області від 31 травня 2022 року у відповідності до частини 4 статті 174 КПК України підлягає скасуванню, речові докази після набрання вироком законної сили слід повернути власнику та знищити.
Керуючись статтями 50, 65-67, 70-72, частиною 4 статті 187, частиною 1 статті 263 КК України, статтями 100, 124, 370, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187 КК України та ч.1 ст. 263 КК України і призначити покарання:
- за частиною 4 статті 187 КК України - 8 (ВІСІМ) років позбавлення волі з конфіскацією майна;
- за частиною 1 статті 263 КК України - 4 (ЧОТИРИ) роки позбавлення волі.
Відповідно до частини 1 статті 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_1 покарання у виді 8 (ВОСЬМИ) років позбавлення волі з конфіскацією майна.
На підставі частини 1 статті 71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Ірпінського міського суду Київської області від 31 серпня 2021 року у виді 1 (ОДНОГО) року позбавлення волі, остаточно призначивши ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі строком на 9 (ДЕВ`ЯТЬ) років з конфіскацією майна.
Відповідно до частини 5 статті 72 КК України зарахувати ОСОБА_1 строк попереднього ув`язнення за період з моменту його затримання в порядку статті 208 КПК України з 27 травня 2022 року по 30 травня 2022 року та з моменту взяття його під варту в залі суду з 26 липня 2022 року до 26 грудня 2022 року.
Початок строку відбування покарання рахувати з 26 липня 2022 року.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_1 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.
Скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 31 травня 2022 року на велосипед марки «Ardis» Zeus 29, чорно-помаранчевого кольору, та предмет, зовні схожий на пістолет «Наган» 1944 р.в., із маркуванням « НОМЕР_4 », 7 предметів, зовні схожих на патрони.
Речові докази після набрання вироком законної сили велосипед марки «Ardis» Zeus 29, чорно-помаранчевого кольору, повернути власнику - ОСОБА_6 , предмет, зовні схожий на пістолет «Наган» 1944 р.в., із маркуванням « НОМЕР_4 », 7 предметів, зовні схожих на патрони, - знищити.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Направити копію вироку не пізніше наступного дня учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Головуючий суддя М.П.Одарюк