Постанова

Іменем України

(додаткова)

26 жовтня 2022 року

м. Київ

справа № 758/9406/19

провадження № 61-1832св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - державне підприємство завод «Генератор»;

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - про роз`яснення постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

від 31 серпня 2022 року та заяву державного підприємства завод «Генератор» про ухвалення додаткового судового рішення,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до державного підприємства завод «Генератор» (далі - ДП завод «Генератор») про визнання права на приватизацію квартири та зобов`язання вчинити певні дії.

Короткий зміст судових рішень

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 31 травня 2021 року

у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 27 жовтня 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 - задоволено. Рішення Подільського районного суду м. Києва від 31 травня 2021 року скасовано. Позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право на приватизацію квартири АДРЕСА_1 .

Визнано неправомірною відмову ДП завод «Генератор» у задоволенні вимог ОСОБА_1 про передачу йому у приватну власність квартири АДРЕСА_1 .

Зобов`язано ДП завод «Генератор» передати ОСОБА_1 у приватну власність квартиру АДРЕСА_1 , відповідно до вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» за відсутності

у ОСОБА_1 ордера на вказану квартиру.

Стягнуто з ДП завод «Генератор» на користь ОСОБА_1 8 836,60 грн, понесених останнім на оплату судового збору.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 серпня 2022 року касаційну скаргу ДП завод «Генератор» задоволено частково.

Постанову Київського апеляційного суду від 27 жовтня 2021 року у частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання ДП завод «Генератор» передати ОСОБА_1 у приватну власність квартиру за відсутності у нього ордера на квартиру скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у позові ОСОБА_1 відмовлено. У решті постанову Київського апеляційного суду від 27 жовтня 2021 року залишено без

змін. Поновлено виконання постанови Київського апеляційного суду

від 27 жовтня 2021 року у нескасованій частині.

Доводи особи, яка подала заяву про роз`яснення судового рішення суду касаційної інстанції

У вересні 2022 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - звернувся до Верховного Суду із заявою про роз`яснення постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 серпня 2022 року. Просить роз`яснити її зміст, оскільки не зрозумілі мотиви ухваленого судового рішення. Зазначається про те, що є незрозумілим, яким чином мають бути поновлені порушені права ОСОБА_1 ДП заводом «Генератор», а також є незрозумілим, яким чином має виконуватися постанова Київського апеляційного суду

від 27 жовтня 2021 року, так як в нескасованій частині постанова не вимагає вчинення будь-яких дій відповідачем.

Доводи особи, яка подала заяву про ухвалення додаткового судового рішення

У вересні 2022 року ДП завод «Генератор» звернувся до Верховного Суду

із заявою про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат, а саме судового збору з урахуванням часткового задоволення позову ОСОБА_1 .

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 -про роз`яснення судового рішення слід відмовити.

Заяву ДП завод «Генератор» про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат, а саме судового збору - задовольнити.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Щодо роз`яснення судового рішення

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до положень частини першої статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Згідно із положеннями частини третьої статті 271 ЦПК України суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Із зазначеної норми процесуального права вбачається, що роз`ясненню підлягають не всі судові рішення, а лише ті, які підлягають виконанню, порядок здійснення яких визначено Законом України «Про виконавче провадження».

Незрозумілим є рішення суду, в якому припускається декілька варіантів тлумачення. Таким чином, підставою для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» судам роз`яснено, що відповідно до статті 221 ЦПК України 2004 року роз`яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення

і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Судове рішення, яке просить роз`яснити представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , є постановою суду касаційної інстанції, якою постанову Київського апеляційного суду від 27 жовтня 2021 року у частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання ДП завод «Генератор» передати ОСОБА_1 у приватну власність квартиру за відсутності у нього ордера на квартиру скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у позові ОСОБА_1 відмовлено. У решті постанову Київського апеляційного суду від 27 жовтня 2021 року залишено без

змін.

Судове рішення касаційної інстанції не підлягає примусовому виконанню, воно не допускає кілька варіантів тлумачення, у ньому викладені мотиви його ухвалення, наведено правовий висновок з посиланням на відповідні норми права, який не є незрозумілим, а тому відсутні підстави для його роз`яснення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - про роз`яснення постанови Верховного Суду від 31 серпня 2022 року.

Щодо ухвалення додаткового судового рішення

Частиною першою статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).

Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в статтях 141-142 ЦПК України. У статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У частині тринадцятій статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно із підпунктом «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України постанова суду касаційної інстанції складається, крім іншого, і з розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

За подання позову до суду першої інстанції ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 3 073,60 грн, а за подання апеляційної скарги -

5 763 грн.

Як зазначалося вище, судом апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції скасовано, а позов ОСОБА_1 задоволено. При цьому стягнуто з ДП завод «Генератор» на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати на оплату судового збору у загальному розмірі 8 836,60 грн

(3 073,60 грн + 5 763 грн), тобто 100 %.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 серпня 2022 року касаційну скаргу ДП завод «Генератор» задоволено частково.

Постанову Київського апеляційного суду від 27 жовтня 2021 року у частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання ДП завод «Генератор» передати ОСОБА_1 у приватну власність квартиру за відсутності у нього ордера на квартиру скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у позові ОСОБА_1 відмовлено. У решті постанову Київського апеляційного суду від 27 жовтня 2021 року залишено без

змін.

Оскільки суд касаційної інстанцій дійшов висновку про часткове скасування судового рішення суду апеляційної інстанцій, слід розподілити судові витрати, стягнути з ДП завод «Генератор» на користь ОСОБА_1 пропорційно розміру задоволених позовних вимог (66,6666667 %) витрати зі сплати судового збору, понесені у зв`язку із розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанцій, у розмірі 5 891,06 грн.

За подання касаційної скарги ДП завод «Генератор» сплачено судовий збір

у розмірі 3 842 грн.

Отже, з ОСОБА_1 на користь ДП завод «Генератор» підлягає стягненню за подання державним підприємством касаційної скарги судовий збір у розмірі 1 280,67 грн (33,3333333 %).

Частиною десятою статті 141 ЦПК України визначено, що при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Таким чином, за результатами перегляду у касаційному порядку справи з ДП завод «Генератор» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати у розмірі 4 610,39 грн (5 891,06 грн - 1 280,67 грн).

Керуючись статтею 141, 270, 271, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - про роз`яснення постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від31 серпня 2022 року відмовити.

Заяву державного підприємства завод «Генератор» про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити.

Стягнути з держаного підприємства завод «Генератор» на користь ОСОБА_1 4 610,39 грн (чотири тисячі шістсот десять гривень тридцять дев`ять копійок) на відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Додаткова постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк