Справа №487/1976/22
Провадження №2-о/487/99/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2022 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Кузьменко В.В.,

за участю секретаря судового засідання Рафальської Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Миколаєві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Миколаївський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

04.07.2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця хутору Калинівка, Волошинського району, Ростовської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на тимчасово окупованій території України, а саме в місті Луганськ, Луганська область.

Свої вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Луганськ, Луганської області помер його батько ОСОБА_2 . Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану заявник не може, у зв`язку з відсутністю підстав для державної реєстрації смерті та видачі свідоцтва про смерть українського зразку відповідного до законодавства України на підставі, наданих ОСОБА_1 , документів.

Заявник в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив задовольнити заяву та справу слухати без його участі.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив справу слухати без його участі, проти задоволення заяви не заперечував.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає вимоги ОСОБА_1 такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця хутору Калинівка, Волошинського району, Ростовської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на тимчасово окупованій території України, а саме в місті Луганськ, Луганська область, Україна. Відповідно до ст. 1 ЗУ Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей тимчасово запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей, до яких належать райони, міста, селища, села, що визначаються рішенням Верховної Ради України. Постановою Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 252-VІІІ Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, належать райони або їх частини, міста, селища і села, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена додатком до цієї Постанови, що відповідає Мінському меморандуму від 19.09.2014 року.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 254- VІІІ Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями - окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до ЗУ Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України визнані Верховною Радою України тимчасово окупованими.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Зі змісту ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» вбачається, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Відповідно до лікарняного свідоцтва про смерть №117 від 09.05.2022 року смерть ОСОБА_2 наступила в результаті хвороби ракової інтоксикації, рак прямої кишки.

З огляду на те, що свідоцтво про смерть видане Жовтневим відділом запису актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки від 11.05.2022 року є недійсним і не створює правових наслідків за приписами ч.3 ст.9 Закону, а отже не може бути підставою для державної реєстрації смерті, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви щодо встановлення факту смерті, оскільки вказаний факт знайшов підтвердження під час судового розгляду, іншим чином зареєструвати смерть неможливо.

Керуючись ст. ст.3, 9, 18 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території" від 15 квітня 2014 року, п.2 ч.1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст.ст. 12, 13, 265, 293, 294, 315, 317, 319 ЦПК України суд

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Миколаївський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця хутору Калинівка, Волошинського району, Ростовської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на тимчасово окупованій території України, а саме в місті Луганськ, Луганської області, Україна від ракової інтоксикації, рак прямої кишки.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Кузьменко