Справа № 175/1376/21
Провадження № 2/175/442/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2022 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Бойка О.М.,

при секретареві - Кучеренко О.Ю.,

за участю: позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи - Підгородненська міська рада Дніпропетровського району Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав -

В С Т А Н О В И В:

У квітня 2021 року ОСОБА_1 , що діє в інтересах ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи - Підгородненська міська рада Дніпропетровського району Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав.

Згідно позовних вимог, просила суд позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнути з матері - ОСОБА_3 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь особи, яка буде виконувати обов`язки законного представника дитини. Позбавити батьківських прав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та стягнути з ОСОБА_4 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь особи, яка буде виконувати обов`язки законного представника дитини.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3 і ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, відзив не надали.

Третя особа - представник органу опіки та піклування в особі Підгородненської міської ради у судове засідання не з`явився, надавши суду висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав та заяву про розгляд справи без участі представника.

Всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Згідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що позивач є рідною бабусею дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та проживає разом з чоловіком ОСОБА_6 та онуками: ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . Відповідачка по справі доводиться їй донькою. Відповідач по справі доводиться зятем.

Мати дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на початку весни 2019 року привезла до неї свого сина: ОСОБА_5 , у гості на тиждень, але діти залишилися у неї дотеперішнього часу.

Протягом року, як ОСОБА_3 залишила у неї своїх дітей, сама проживала разом із чоловіком ОСОБА_4 окремо від своїх дітей. Діти протязі 2019-2020 років періодично відвідували матір 3-4 рази на місяць. Своє небажання забрати дітей до себе пояснювала, що влаштувалася продавщицею у ларьок, через це відмовляється забрати їх, бо немає змоги доглядати дітей. Через пів року, позивач дізналась від власниці ларьку, що її донька замість зарплати має борг у розмірі 23000 грн. перед нею, бо брала гроші із каси та продукти для власного забезпечення.

Вона разом з чоловіком ОСОБА_6 були змушені виплачувати борг частинами. У той час, до неї додому приїхала жінка, яка займається спродажем одягу і повідомила їй про заборгованість доньки - ОСОБА_3 у розмірі 5000 грн., частину боргу вони сплатили.

Весною 2020 року мати дітей ОСОБА_3 , переїхала до неї жити з цього часу і до кінця літа позивач дізналася про значну кількість її онлайн кредитів, по яких вона мала великі заборгованості. Два її кредити сплатила вона з чоловіком.

14.11.2020 року донька ОСОБА_3 в ночі пішла з дому забрала свій паспорт та ідентифікаційний код. На сьогоднішній день її місце знаходження невідомо, жодного разу не подзвонила.

Батько дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не приймає участі у вихованні сина - ОСОБА_5 , незацікавлений поліпшенням його стану здоров`я, не цікавиться його потребами, не виділяє кошти на його утримання. Не захотів надавати свої документи для оформлення малолітнього сина до першого класу у школу за місцем реєстрації.

ОСОБА_4 зловживає алкогольними напоями та наркотичними речовинами.

Згідно інформацію Відділення поліції №8 Дніпровського районного управління поліції в ГУНП в Дніпропетровській області від 15.02.2021 року № 43/10-726 місцезнаходження гр. ОСОБА_3 невідомо.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 10.02.2021 р. № 3 складеного Підгородненською міською радою за адресою АДРЕСА_1 , де проживає позивач, створені умови для проживання та розвитку дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно інформації КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Дніпровської ради Дніпропетровської області» від 24.02.2021 р. №130 дитина ОСОБА_5 , 2014 року народження, проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Заключено декларацію з сімейним лікарем м. Підгородне ПАЗПСМ ОСОБА_12 з 04.01.2018 року. Дитина знаходиться на диспансерному обліку з 2014 року. Про участь батька ОСОБА_4 , 1988 р.н., та матері ОСОБА_3 , 1988 р.н. у питанні здоров`я малолітньої дитини, зазначаємо, що батько жодного разу не з`являвся.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та батько ОСОБА_4 свідомо самоусунулася від виховання дитини ОСОБА_5 .

Окрім того, заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 грудня 2021 року позбавлено батьківських прав ОСОБА_3 відносно дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь особи, яка буде виконувати обов`язки законного представника дітей, до повноліття дітей.

Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ч. 1 ст. 258 Сімейного кодексу України баба і дід мають право звернутися за захистом прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх та повнолітніх непрацездатних внуків до органу опіки та піклування або до суду без спеціальних на те повноважень.

Відповідно до ст. 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати а дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Згідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язкам.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

У відповідності зі ч. 2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Частина 4 ст.155 СК України визначає, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до вимог ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Частиною першою статтею 63 ЦК України визначено, що опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього кодексу.

Керуючись частиною 3 статті 60 Цивільного кодексу України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. А згідно з частиною четвертою статті 63 цього Кодексу опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особливих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Частиною третьою ст. 243 СК України визначено, що опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним Кодексом.

В судовому засіданні знайшло підтвердження, що відповідачі зовсім не займаються вихованням малолітньої дитини, не піклуються про її фізичний і духовний розвиток, не забезпечують необхідним харчуванням, медичним доглядом, необхідними умовами проживання, що негативно впливає на фізичний розвиток, здоров`я дитини, вони фактично усунулися від виконання своїх батьківських обов`язків.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як ухилення від виховання, піклування дитини відповідачем, свідомого нехтування ними своїми обов`язками, що є підставою для позбавлення батьківських прав.

Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходів їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У відповідності до вимог ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Отже, суд вважає необхідним стягнути з відповідачі судовий збір на користь держави в сумі 992 грн. 40 коп., за вимогу майнового характеру (про стягнення аліментів), та 992,40 грн. за вимогу не майнового характеру (про позбавлення батьківських прав), тобто по 992,40 грн. з кожного.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 133, 141, 258, 259, 263-265, 315 ЦПК України, ст.ст. 157, 164-168, 180 СК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи - Підгородненська міська рада Дніпропетровського району Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 відносно дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з матері - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь особи, яка буде виконувати обов`язки законного представника дитини, щомісячно починаючи з дня пред`явлення цього позову, тобто з 08 квітня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_4 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь особи, яка буде виконувати обов`язки законного представника дитини, щомісячно починаючи з дня пред`явлення цього позову, тобто з 08 квітня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь Держави суму судового збору у розмірі по 992,40 грн. з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М.Бойко