Справа № 619/2080/12
Провадження № 2-п/288/1/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2022 року смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Рудника М. І.,

за участю секретаря судових засідань Колодяжної Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Попільнянського районного суду з заявою про перегляд заочного рішення в якій вказує, що заочним рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 13 вересня 2012 року по справі № 619/2080/2012 було задоволено позов ПАТ «Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Копію зазначеного рішення він отримав простим поштовим листом через поштову скриньку за місцем приживання 15 лютого 2022 року за супровідним листом Попільнянського районного суду за вихідним номером 619/2080/12/1205/2022 від 31 січня 2022 року.

Щодо поважності причини відсутності на судових засіданнях він зазначає, що про існування даного судового провадження йому стало відомо в січні 2022 року після встановлення на власний телефон мобільного додатку державного сервісу «Дія», через який він дізнався про існування щодо виконавчого провадження відносно нього за результатами розгляду судової справи № 619/2080/2012.

Позивач ввів в оману суд щодо наявних у нього відомостей про місцеперебування відповідачів, оскільки йому було відомо, з наданої відповідачами для отримання кредиту інформації, про майновий стан відповідачів, а саме про перебування у власності відповідачів квартири в АДРЕСА_1 , де і буда прописана його дружина ОСОБА_2 . Також позивачеві був відомий статус відповідача ОСОБА_2 як приватного підприємця та адреса реєстрації її як суб`єкта підприємницької діяльності, відтак її виклик мав відбуватися не через оголошення в пресі, а відповідно до абзацу третього частини 5 ст. 74 ЦПК України (в редакції на дату рішення) повідомленням за податковою адресою.

Заявник вказує що позивач знав як мінімум про дві достовірні адреси перебування відповідачів, про те, що відповідачі є сім`єю, але не повідомив зазначену інформацію суду для належного виклику відповідачів.

Такі дії позивача свідчать про зловживання ним своїми процесуальними правами.

Зі змісту рішення суду про відшкодування позивачу витрат на здійснене позивачем оголошення в газеті "Урядовий кур`єр" № 155 від 30 серпня 2012 року вбачається, що виклик до суду відповідачів через оголошення в пресі було здійснено позивачем. Але згідно законодавства України процесуальні дії щодо призначення дати судового засідання та виклику учасників судового засідання належать виключно до компетенції суду.

Окрім зазначеного, порушено процедуру виклику відповідачів через оголошення у пресі відповідно до ч. 10 ст. 74 ЦПК України (в редакції на дату рішення), яким визначено, що перелік друкованих органів у якому розміщуються оголошення про виклик відповідача визначається Порядком, затвердженим Постановою КМУ від 25 січня 2006 року № 52. Згідно п. 2 Порядку Оголошення про виклик до суду публікується в установлені законодавством строки- у друкованому засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та в друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження за останнім відомим місцем проживання (перебування) на території України відповідача, третіх осіб, свідків.

Зміст рішення суду не містить відомостей про подання оголошення про виклик відповідачів через засоби масової інформації місцевої сфери розповсюдження.

Наведені доводи свідчать про відсутність належного повідомлення відповідачів про час та дату судового засідання, на якому було винесене заочне рішення суду.

Наслідком не поінформованості заявника про існування даної судової справи стала неявка до суду та не подання відзиву на позов.

Зі змісту заочного рішення суду випливає, що спірні правовідносини виникли з кредитного договору (поручитель ОСОБА_1 ) № МП-13 від 25.05.2007 року укладеним між ПАТ "Комерційний банк "Приват Банк" та ОСОБА_2 строком з 25.05.2007 року по 24.05.2010 року з щомісячною сплатою платежів.

Таким чином кінцевим строком повернення кредиту є 24.05.2010 року. З цього моменту договірні взаємовідносини між позивачем та відповідачами змінилися з договірних на зобов`язальні, тому позивач не мав права з цього моменту нараховувати відсотки за кредитом та пеню.

Але позивач продовжував незаконно нараховувати з 24.05.2010 року по 24.05.2012 року відсотки та пеню за кредитним договором та включив їх до суми позовних вимог.

Таким чином задоволення вимог позивача в частині стягнення з позивачів нарахованих відсотків та пені по кредитному договору за період з 24.05.2010 року по 24.05.2012 року є необґрунтованим та несправедливим, ґрунтується виключно на відсутності заперечень відповідачів через їх не поінформованість про судове засідання та направлений на безпідставне збагачення позивача внаслідок здійснення ним нечесної підприємницької практики.

Вказані доводи відповідача мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Заявник просить переглянути заочне рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 13 вересня 2012 року по справі № 619/2080/2012. Скасувати заочне рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 13 вересня 2012 року по справі № 619/2080/2012 і призначити справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Заявник в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просить справу розглянути за наявними матеріалами без особистої участі заявника у судових засіданнях.

Представник АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений.

Суд, дослідивши заяву з додатками, оглянувши цивільну справу № 619/2080/12-2/619/406/12, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 13 вересня 2012 року Попільнянським районним судом Житомирської області ухвалено заочне рішення по цивільній справі № 619/2080/12-2/619/406/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приват Банк», представник позивача Янсон Євген Валерійович до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яким позов задоволено та вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приват Банк» (, для погашення заборгованості рахунковий № НОМЕР_1 , МФО № 305299) заборгованість за кредитним договором № МП-13-07 від 25.05.2007 року в розмірі 41 735 гривень 88 копійок. Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приват Банк» (, для погашення судових витрат рахунковий № НОМЕР_2 , МФО № 305299) понесені ним судові витрати в сумі 208 гривень 68 копійок з кожного. Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приват Банк» понесені ним витрати пов`язані з оголошенням у пресі в сумі 210 гривень з кожного.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, місце знаходження ОСОБА_2 вказане як: АДРЕСА_2 .

Як вбачається позовної заяви адреси відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вказані: АДРЕСА_3 .

Проте, згідно наданих повідомлень № 5163 та № 5165 від 08 серпня 2012 року Попільнянського районного відділу УМВС України в Житомирській області, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по обліках СГІРФО Попільнянського РВ УМВС зареєстрованими не значяться, зняті з реєстрації обліку по АДРЕСА_3 з 2009 року.

Як вбачається з частини 9 статті 28 ЦПК України, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Крім того, в Кредитному договорі № МП-13-07 укладеного 25 травня 2007 року між ПАТ «Приват Банком» та ОСОБА_2 , місце проживання позичальника ОСОБА_2 зазначено за адресою: АДРЕСА_3 .

На вказану адресу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 судом направлялись рекомендованими листами копія ухвали, копія позовної заяви з додатками, які повернулись на адресу суду з відміткою «Укрпошти» - «по закінченню терміну зберігання».

Отже, суд направляв повістки на вказану в Кредитному договорі та в позовній заяві адресу.

Заявник ОСОБА_1 також в заяві вказує, що позивач знав як мінімум про дві адреси перебування відповідачів, але не повідомив зазначену інформацію суду для належного виклику відповідачів, проте доказів вказаного заявник суду не надав. В позовній заяві банк вказав адресу відповідачів яка була вказана в Кредитному договорі та даний Кредитний договір містить інформацію лише про одну адресу відповідачів.

Також заявник вказує, що порушено процедуру виклику відповідачів через оголошення в пресі, так як виклик до суду відповідачів через оголошення в пресі було здійснено позивачем, а не судом.

Проте, як вбачається з оглянутої судом цивільної справи № 619/2080/12, на 36 аркуші даної справи, міститься витяг з газети «Урядовий Кур`єр» від 30 серпня 2012 року, в якому надруковане оголошення про те, що Попільнянський районний суд Житомирської області викликає в судове засідання в якості відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та в разі неявки відповідачів в судове засідання справу буде розглянуто за їх відсутності.

Вказана інформація про виклик відповідачів через пресу також міститься в рішенні суду від 13 вересня 2012 року.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи по суті.

Згідно частини 4 статті 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

При цьому, судом не порушено прав та законних інтересів відповідача ОСОБА_1 при ухваленні заочного рішення, передбачених ст. 43 ЦПК України.

Статтею 284 ЦПК України передбачено, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У відповідності до частини 3 статті 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою:

1) залишити заяву без задоволення;

2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Як передбачено частиною 1 статті 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, наявність вище наведених обставин повинна бути у їх сукупності, а при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

ОСОБА_1 не повідомив про причини неявки в судові засідання з поважних причин і докази, на які він посилається в своїй заяві не мають істотного значення для правильного вирішення справи, вони нічим не підтверджені та спростовуються матеріалами справи, а тому відсутні необхідні умови в їх сукупності, визначені ст. 288 ЦПК України, для скасування вищевказаного заочного рішення.

Частина 1 статті 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до частини 4 статті 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Оскільки відповідачем не було представлено доказів в підтвердження поважності причин, з яких він не міг повідомити суд про причини неявки в судові засідання, крім того доказів, які мають істотне значення для вирішення справи, суду представлено не було також, суд вважає, що підстав для скасування заочного рішення не має, а відтак залишає заяву про скасування заочного рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 13 вересня 2012 року - без задоволення.

Керуючись статтями 81, 258-260, 284, 286-288 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення - залишити без задоволення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Попільнянського

районного суду М. І. Рудник