Номер провадження: 22-ц/813/8230/22
Головуючий у першій інстанції Науменко А. В.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

31.10.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Карташова О.Ю., Стахової Н.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України) справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_3 ,

на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 серпня 2022 року, ухвалене судом у складі судді Науменко А.В.,

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в обґрунтування якого зазначила, що 01 червня 2021 року водій транспортного засобу Subaru Forester - ОСОБА_2 , при перестроюванні, не надала перевагу в русі транспортному засобу Toyota Prado, під керуванням ОСОБА_4 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі на яку мала намір перестроїтись водій транспортного засобу Subaru Forester, в результаті чого ОСОБА_2 скоїла зіткнення з автомобілем Toyota Prado.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Subaru Forester, державний номерний знак НОМЕР_1 застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна».

22 червня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси розглянув справу № 522/10585/21 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , визнав останню винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнув її до відповідальності.

15 липня 2021 року представником ПрАТ СК «ПЗУ Україна» оглянуто автомобіль Toyota Prado та зафіксовано механічні пошкодження вказаного автомобіля, а саме: пошкодження правого переднього крила, накладки на крило автомобіля та правої передньої фари автомобіля. З огляду на що власниці автомобіля ОСОБА_1 , необхідно здійснити ремонт автомобіля.

У відповідь на адвокатський запит представника ОСОБА_1 Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-технічне підприємство «Інжпроект», яке є офіційним дилером Toyota надано детальний рахунок вартості робіт, матеріалів та деталей, необхідних для фарбування правого переднього крила, накладки на крило та заміни правої передньої фари на автомобілі. Так, відповідно до рахунку загальна вартість робіт по відновлювальному ремонту автомобіля Toyota Prado складатиме 22 061,35 грн.

Таким чином, загальний розмір матеріального збитку, що завданий ОСОБА_1 ОСОБА_2 , внаслідок ДТП складає 22061,35 грн.

09 серпня 2021 року ПрАТ СК «ПЗУ Україна» виплатило ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 6502,82 грн.

ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» відшкодовано страхове відшкодування за шкоду, що спричинена внаслідок ДТП, лише у розмірі 6502,82 грн, однак ОСОБА_1 вважає, що має право на отримання різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

ОСОБА_2 добровільно відмовилась відшкодувати ОСОБА_1 , різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь майнову шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 15558,53 грн та судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Приморський районний суд м. Одеси рішенням від 10 серпня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовив.

Суд першої інстанції обґрунтував рішення тим, що розмір завданих збитків на якому наполягає позивач, а саме 22061,35 грн, як власник автомобіля унаслідок ДТП є меншим за розмір ліміту страхування, передбаченого згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР 200657283, тому з огляду на п. 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Окрім того, за розглядом справи судом першої інстанції встановлено, що позивач не заперечував щодо розміру виплаченого страхового відшкодування.

Тому, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача не виникло обов`язку щодо відшкодування позивачу відповідних збитків, а покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, буде суперечити меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_3 , просить рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 серпня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити повністю, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_3 , не погоджується з висновками суду першої інстанції, та зазначає, що одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не виключає

деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок особи, яка завдала шкоду, та не припиняє його, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди.

ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_3 , посилається на висновки викладені Верховним Судом у постанові від 21 лютого 2018 року по справі 760/19377/15-ц.

Щодо висновків суду першої інстанції з приводу відсутності в матеріалах справи доказів оплати ОСОБА_1 ремонту автомобіля, остання зазначила, що вказана обставина не впливає на реальність заподіяння збитків ОСОБА_2 .

Також, ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_3 , посилаючись на висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 15 жовтня 2020 року у справі № 755/7666/19, вказує на те, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу.

Позивач вважає, що різниця між виплаченою страховиком сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту автомобіля, пошкодженого внаслідок ДТП, викликана законодавчими обмеженнями щодо відшкодування шкоди страховиком, а саме франшизою та врахуванням зносу при відшкодуванні витрат (посилається на аналогічні висновки, які містяться в постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15).

(2) Позиція інших учасників справи

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 23 вересня 2022 року ОСОБА_2 роз`яснювалось право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 серпня 2022 року без змін, посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги. Так, ОСОБА_2 зазначає, що відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 22 лютого 2022 року у справі № 201/16373/16-ц, основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми.

Відповідач зазначає, що в матеріалах справи відсутній акт огляду транспортного засобу Toyota Prado на сервісному центрі ТОВ ВТП «Інжпроект», тому надана вказаним сервісним центром інформація є загальною та передбачає заміну всіх допоміжних деталей, проте відсутні докази необхідності їх заміни. Відповідач посилається на недоведеність того що, зазначені у рахунку ТОВ ВТП «Інжпроект» планові витрати є наслідком ДТП, яка відбулась 01 червня 2021 року, а також на навмисне збільшення вартості ремонтно-відновлювальних робіт.

Також відповідач посилається на те, що позивач не направляв заяву щодо необхідності перегляду вартості ремонту, а саме донарахувань вартості ремонту до страховика, а страховик не відмовляв позивачу у виплаті страхового відшкодування матеріальної шкоди у повному обсязі. Оскільки, розмір позовних вимог 15558,53 грн не перевищує ліміт відповідальності страховика - 130000 грн, то підстави для застосування ст. 1194 ЦК України відсутні.

Відповідач звертає увагу, що згідно звіту від 05 серпня 2021 року лише одна складова, що підлягає заміні під час ремонту, а саме «кріплення правої фари» вартістю 799,03 грн, розрахована з урахуванням зносу. На інші складові розрахунку понижуючий коефіцієнт не поширюється. Крім того ПДВ не повинен компенсувати ні страховик, ні винуватець ДТП, оскільки автомобіль відремонтований на СТО (висновок Верховного Суду у постановах № 656/1210/19 від 22 грудня 2020 року, № 911/286/20 від 21 грудня 2020 року).

Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження та апеляційну скаргу ОСОБА_2 отримала 29 вересня 2022 року, про що свідчить розписка (а.с. 235).

Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , отримав 23 вересня 2022 року на електронну пошту, адресу якої вказав в апеляційній скарзі, про що свідчить довідка про доставлення електронного листа (а.с. 234).

ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_3 , надана відповідь на відзив, в якій викладені пояснення та міркування з приводу наведених відповідачем у відзиві заперечень.

Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову в цій справі є вимога про стягнення майнової шкоди, завданої в внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 22061,35 грн, тобто ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2270 * 100 = 227000 грн), тому справа є малозначною в силу прямої вказівки в ЦПК України.

Оскільки справа є малозначною, то розгляд апеляційної скарги проводиться без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час та місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи завчасно розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що розмір завданих збитків на якому наполягає позивач як власник автомобіля унаслідок ДТП є меншим за розмір ліміту страхування, передбаченого згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Окрім того, позивач не заперечував щодо розміру виплаченого страхового відшкодування, тому суд першої інстанції дійшов висновку що у відповідача не виникло обов`язку відшкодування позивачу відповідних збитків, а покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, буде суперечити меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Із матеріалів справи вбачається, що 01 червня 2021 року о 19 год 15 хв в м. Одеса водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Subaru Forester д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Водопровідна, 2, при перестроюванні, не надала переваги в русі авто Toyota Prado д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку мала намір построїтись водій транспортного засобу Subaru Forester, в результаті чого відбулося зіткнення і транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

У схемі місця ДТП, яка сталася 01 червня 2021 року, що є додатком до проколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 018243 від 01 червня 2021 року, зафіксовані пошкодження транспортного засобу Toyota Prado д.н.з. НОМЕР_3 правого переднього крила, накладки правого крила та правої передньої фари.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , - транспортний засіб Toyota Prado д.н.з. НОМЕР_3 , 2007 року виписку, належить на праві власності ОСОБА_1 (а.с. 14).

Постановою Приморського районного суду м. Одеса від 22 червня 2021 року визнано ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на неї стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Згідно з частиною першою статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до частини другої статті 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

У статті 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим замість завдавача шкоди в передбаченому Законом порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За положеннями статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе за умови, що згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності ( постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року справа № 760/15471/15-ц з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 147/66/17).

Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Наведене дає підстави для висновку, що розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (частина друга статті 1192 ЦК України), тоді як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу.

Зазначене узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 02 вересня 2019 року у справі № 545/425/17, від 11 березня 2020 року у справі № 754/5129/15-ц та від 19 липня 2021 року у справі № 206/3219/15-ц.

Відповідно до полісу № ЕР.200657283 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальність власників наземних транспортних засобів, укладеного між ПрАТ СК «ПЗУ Україна» (ЄДРПОУ: 20782312) та ОСОБА_2 , який зареєстрованого 20 липня 2020 року в єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів транспортний засіб SUBARU FORESTER, номерний знак НОМЕР_2 , 2006 року виписку, був застрахований зі строком дії з 00:00 30 липня 2020 року по 24:00 29 липня 2021 року.

З полісу № ЕР.200657283 вбачається, що страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 260000 (двісті шістдесят тисяч) грн, а розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну становить 130000 (сто тридцять тисяч) грн; розмір франшизи - складає 0 (нуль) грн (а.с. 89).

Зазначені обставини свідчать про те, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Subaru Forester, державний номерний знак НОМЕР_2 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована відповідно до полісу № ЕР.200657283 у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «ПЗУ Україна».

02 червня 2021 року ОСОБА_2 на адресу Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ПЗУ Україна» направлялося повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 01 червня 2021 року в АДРЕСА_1 .

03 червня 2021 року потерпілою ОСОБА_1 на адресу Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ПЗУ Україна» засобами поштового зв`язку надіслано повідомлення про подію, що має ознаки страхового випадку (а.с. 17).

Відповідно до звіту № 54-D/92/4, складеного 05 серпня 2021 року суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5 , вартість матеріального збитку, завданого власникові колісного транспортного засобу Toyota Prado, номерний знак НОМЕР_3 в наслідок ДТП станом на 02 липня 2021 року складає 7650,70 грн (включаючи ПДВ на запасні частини та матеріали), вартість відновлювального ремонту з врахуванням зносу 70% складає 7091,38 грн (включаючи ПДВ на запасні частини та матеріали).

До звіту додано протокол технічного огляду КТЗ Toyota Prado, номерний знак НОМЕР_3 від 15 липня 2021 року; ремонтна калькуляція № 6186.

В протоколі технічного огляду автомобіля Toyota Prado від 15 липня 2021 року оцінювачем вказані пошкодження та до протоколу додана фото-таблиця з фіксацією пошкоджень.

В страховому акті № 6186/1 зазначено, що страхувальником є ОСОБА_2 , транспортний засіб Subaru Forester д.н.з. НОМЕР_2 , дата ДТП 01 червня 2021 року, дата вимоги 02 червня 2021 року, потерпіла особа ОСОБА_1 , транспортний засіб Toyota Prado НОМЕР_3 , вартість відновлювального ремонту 7650,70 грн, розрахунок вартості з урахуванням зносу 7091,38 грн, податок на додану вартість 588,56 грн, франшиза 0,00 грн, страхове відшкодування 6502,82 грн.

Листом від 09 серпня 2021 року ПрАТ СК «ПЗУ Україна» повідомило ОСОБА_1 про те, справа № 6186 відносно події, що мала місце 01 червня 2021 року розглянута та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 6502,82 грн, яке буде перераховано протягом 5 робочих днів з моменту прийняття рішення про виплату.

10 серпня 2021 року Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» виплачено суму страхового відшкодування власнику транспортного засобу Toyota Prado, номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_1 у розмірі 6502,82 грн, яке отримано останньою, що підтверджується випискою по картці та не заперечувалося позивачем.

Зазначені обставини свідчать про те, що Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» відповідно до страхового полісу № ЕР.200657283 та звіту № 54-D/92/4 від 05 серпня 2021 року виплачено суму страхового відшкодування власнику транспортного засобу Toyota Prado, номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_1 у розмірі 6502,82 грн за вирахуванням зносу 70% та ПДВ.

Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини другої, частиною третьою статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Системний аналіз статті 22 ЦК України, частини другої статті 1192, статті 1194 ЦК України дозволяє дійти висновку, що реальними збитками, які підлягають відшкодуванню є саме вартість відновлювального ремонту без урахування зносу.

Вартість відновлювального ремонту без урахування зносу - це ті збитки, які позивач мусить понести для відновлення свого порушеного права та втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі.

Із матеріалів справи вбачається, що сторонами у справі не оспорюється факт ДТП, вина відповідача ОСОБА_2 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та отримання позивачкою від Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» суми страхового відшкодування у розмірі 6505,82 грн.

Предметом спору є недостатність, на думку позивача, суми для повного відшкодування шкоди.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що розмір завданих збитків на якому наполягає позивач, як власник автомобіля, унаслідок ДТП є меншим за розмір ліміту страхування, передбаченого згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Проте, судом першої інстанції не були враховані положення статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме, суд не звернув уваги, що різниця між виплаченою позивачу Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу Toyota Prado пошкодженого у ДТП, викликана законодавчими обмеженнями щодо відшкодування шкоди страховиком, а саме урахуванням зносу при відшкодуванні витрат, пов`язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу.

Таким чином, ОСОБА_2 , як особа винна у вчиненні ДТП, зобов`язана сплатити ОСОБА_1 різницю між вартістю відновлювального ремонту без урахування зносу та виплаченим відшкодуванням, за вирахуванням ПДВ.

Доводи апеляційної скарги про те, що різниця між виплаченою страховиком ОСОБА_1 сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту автомобіля пошкодженого у ДТП, викликана законодавчими обмеженнями щодо відшкодування шкоди страховиком, а саме франшизою не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються матеріалами справи, а саме полісом № ЕР.200657283 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому зазначено, що розмір франшизи - складає 0 (нуль) грн (а.с. 89).

Права та обов`язки учасників справи закріплені статтях 43, 49 ЦПК України згідно з якими учасники справи мають право, зокрема, брати участь у дослідженні доказів, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ст. 12 ЦПК України)

Європейський суд з прав людини роз`яснив, що принцип рівності сторін - це один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 12, частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, що мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦПК України).

За змістом ст. ст. 77, 78 ЦПК України належними є докази, що містять інформацію щодо предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В листі страхової компанії ПрАТ СК «ПЗУ Україна» від 25 січня 2022 року № 164-31, який надавався відповідачем в суді першої інстанції зазначено, що незалежним експертом складено звіт № 54-D/92/4 від 05 серпня 2021 року «Про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу». Згідно звіту експерта вартість відновлювального ремонту транспортного засобу TOYOTA PRADO (державний номер НОМЕР_3 ) становить 7650,70 грн з врахуванням зносу 70% становить 7091,38 грн. Виплату страхового відшкодування було проведено за вирахуванням ПДВ 588,56 грн (7091,38 грн 588,56 грн = 6502,82 грн). Експертом у звіті враховано фарбування переднього правого крила та накладки на крило. Щодо заміни передньої фари зазначено, що передня фара транспортного засобу TOYOTA PRADO (державний номер НОМЕР_3 ) підлягає відновлювальному ремонту та не потребує заміни. До листа надана копія страхового акта та розрахунку до нього, копія звіту № 54-D/92/4 від 05 серпня 2021 року.

Звіт про визначення вартості матеріального збитку, заданого власнику колісного транспортного засобу № 54-D/92/4 від 05 серпня 2021 року, складений суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5 , який має кваліфікаційне свідоцтво оцінювача МФ № 27 ві 18 березня 2017 року, свідоцтво про реєстрацію в державному реєстрі оцінювачів № 146 від 13 червня 2017 року, має вищу освіту та стаж експертної роботи з 2017 року та звіт здійснений на замовлення ПрАТ СК «ПЗУ Україна». У своїй діяльності щодо визначення величин матеріального збитку оцінювач керувався «Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» із змінами, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року, Національним стандартом № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав».

Звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 54-D/92/4 від 05 серпня 2021 року, складений суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5 є належним та допустимим доказом у розумінні статей 77, 78 ЦПК України.

Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги в частині визначення розміру матеріального збитку, завданого ОСОБА_1 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 1 червня 2021 року о 19 год 15 хв в м. Одеса, надав до суду рахунок на оплату, здійснений Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-технічне підприємство «Інжпроект», яке є офіційним дилером Toyotaу відповідь на адвокатський запит від 11 червня 2021 року. Так, відповідно до рахунку, наданого Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-технічне підприємство «Інжпроект», загальна вартість робіт по відновлювальному ремонту автомобіля Toyota Prado № JTEBL29JХ75056642 кузову (шасі) складає 22 061 грн 35 коп.

Як вбачається із матеріалів справи, 11 червня 2021 року адвокатом Балдинюк-Штельмах С.В., в інтересах ОСОБА_1 , на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-технічне підприємство «Інжпроект», що є офіційним дилером Toyota, було направлено адвокатський запит з проханням повідомити вартість робіт автомобіля «Toyota Prado» (VIN - НОМЕР_5 ), а саме: 1 ) Вартість підготовчих робіт з фарбування правого переднього крила та накладки на крило автомобіля «Toyota Prado» (VIN - НОМЕР_5 ); 2) Вартість правої передньої фари для автомобіля «Toyota Prado» (VIN - НОМЕР_5 ); 3) Вартість робіт по заміні правої передньої фари у автомобілі «Toyota Prado» (VIN - НОМЕР_5 ); 4) Загальну сукупну вартість всіх вище зазначених робіт, матеріалів та деталей необхідних для фарбування правого переднього крила та накладки на крило та заміни правої передньої фари у автомобілі «Toyota Prado» .

В матеріалах справи відсутній акт огляду транспортного засобу «Toyota Prado» НОМЕР_3 на сервісному центрі Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-технічне підприємство «Інжпроект».

Зазначені обставини свідчать про те, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-технічне підприємство «Інжпроект», загальна вартість робіт по відновлювальному ремонту автомобіля «Toyota Prado» надавалась, виходячи із питань поставлених адвокатом у адвокатському запиті.

Наданий позивачем рахунок на оплату (а.с. 24), виконаний Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-технічне підприємство «Інжпроект» є неналежним доказом відповідно до норм ЦПК України.

Отже, позивачем не надано суду належних, достатніх та допустимих доказів,як то передбачено статтею 81 ЦПК України і є його процесуальним обов`язком, на підтвердження обставин того, що розмір спричиненої майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 01 червня 2021 року складає 22061,35 грн, із клопотанням про призначення відповідної судової експертизи позивач не звертався, суд же відповідно до вимог частини 1 статті 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Визначаючи розмір відшкодування майнової шкоди, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , апеляційний суд приймає за основу Звіт про визначення вартості матеріального збитку, заданого власнику колісного транспортного засобу № 54-D/92/4 від 05 серпня 2021 року, виконаний на замовлення ПрАТ СК «ПЗУ Україна» при визначенні страхового відшкодування, з яким ОСОБА_1 погодилася і не оспорювала у встановленому законом порядку.

Відповідно до пункту 36.2. статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Верховний Суд у постанові від 28 лютого 2018 року у справі № 757/22706/16-ц вказав, що у випадку виплати страхового відшкодування безпосередньо страхувальнику виплата здійснюється без податку на додану вартість, який повертається страхувальнику після надання документів про оплату запчастин/відновлюваного ремонту на суму, що включає податок на додану вартість, в межах суми страхового відшкодування. У разі, якщо страхові суми не перераховуються безпосередньо потерпілим, а спрямовуються на придбання у платника податку на додану вартість послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об`єкта, які мають бути використані в процесі його ремонту, то розрахунок суми виплати на таке придбання здійснюється з урахуванням сум податку на додану вартість, які включаються до вартості й виділяються окремим рядком.

Тобто вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є надавач послуг з ремонту автомобіля платником ПДВ.

У разі проведення ремонтних робіт у особи, яка є платником ПДВ, позивач має право на відшкодування сплаченого ним податку за рахунок страхової компанії, якщо понесення витрат зі сплати цього податку буде підтверджено відповідними доказами.

Аналогічний правовий висновок висловлено Верховним Судом у постанові від 15 жовтня 2020 року у справі № 755/7666/19, у постанові від 22 грудня 2020 року у справі № 565/1210/19.

Отже податок на додану вартість, який зазначений у звіті про визначення вартості матеріального збитку, заданого власнику колісного транспортного засобу № 54-D/92/4 в сумі 588,56 грн, входить до суми страхового відшкодування та може бути повернутий ОСОБА_1 страховиком після надання відповідних документів про фактичне здійснення ремонту автомобіля.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, оскільки ПрАТ СК «ПЗУ Україна» виплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі 6502,82 грн, тому з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню в рахунок відшкодування майнової шкоди 559,32 грн, (із розрахунку 7650,70 грн 6502,82 грн - 588,56 грн).

Щодо суті апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

Апеляційний суд вважає, що рішення суду про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди слід скасувати відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 559,32 грн.

Щодо судових витрат

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір в сумі 908 грн, а за подання апеляційної скарги позивачем сплачено судовий збір в сумі 1362 грн, що підтверджується квитанціями (а.с. 10, 219).

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати по сплаті судового збору подання позовної заяви в сумі 32,64 грн, а за подання апеляційної скарги в сумі 48,96 грн, всього 81,60 грн.

Керуючись ст.ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_3 , задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 серпня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 , адреса місця фактичного проживання: АДРЕСА_4 у рахунок відшкодування майнової шкоди 559 (п`ятсот п`ятдесят дев`ять) грн 32 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 81 (вісімдесят одна) грн 60 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 31 жовтня 2022 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді О.Ю. Карташов

Н.В. Стахова