РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2022 року м. Рівне

Справа № 569/12488/21

Провадження № 22-ц/4815/627/22

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Шимківа С.С.,

суддів: Ковальчук Н.М., Хилевича С.В.,

учасники справи:

позивач товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго",

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 12 січня 2022 року (ухвалене у складі судді Гордійчук І.О.) у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання,-

в с т а н о в и в :

У червні 2021 року ТзОВ "Рівнетеплоенерго" звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ТзОВ "Рівнетеплоенерго" здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання у житлове приміщення за адресою АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_1 .. У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 належним чином не оплачує надані послуги, у нього виникла заборгованість, яка станом на 01.05.2021 року становить 34 772,25 грн.. Просить стягнути з відповідача зазначену заборгованість, а також судові витрати по справі.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 12 січня 2022 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" заборгованість за надані послуги з централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання в розмірі 13699 грн. 92 коп..

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" судовий збір у розмірі 894 грн. 15 коп..

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції керувався тим, що відповідач, отримавши послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води належної якості, зобов`язаний був оплатити їх вартість у повному розмірі, розрахованому на підставі діючих тарифів. Враховуючи межі позовної давності, місцевий суд вважав обґрунтованою до стягнення заборгованість у розмірі 13699 грн. 92 коп..

Не погоджуючись із рішенням місцевого суду, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що він не міг порушити свої зобов`язання з оплати послуг гарячого водопостачання і опалення, оскільки таких зобов`язань у нього не було через відсутність договірних правовідносин. Предметом спору у даних правовідносинах може бути лише відшкодування ним шкоди завданої самовільним підключенням до системи опалення, а не стягнення заборгованості за надані послуги теплопостачання. Враховуючи, що місцевим судом було встановлено, що він здійснив самовільне підключення до системи централізованого опалення будинку, а позивач не надав доказів наявності договірних правовідносин, суд у відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України зобов`язаний був закрити справу, через відсутність предмету спору. Наголошує, що наявні у матеріалах справи докази свідчать про відсутність централізованого опалення його житла.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про часткове її задоволення, виходячи з наступного.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4 ст. 367 ЦПК України).

Судом встановлено, що блок (квартира) АДРЕСА_2 , належить на праві власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 по 25/100 кожному, що вбачається з свідоцтва про право власності від 07 лютого 2013 року.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек житлове приміщення, вищевказаний блок (квартира) АДРЕСА_3 належить на праві спільної часткової власності: ОСОБА_1 (частка 25/100), ОСОБА_3 (частка 25/100) та ОСОБА_3 (частка 50/100).

Відповідно до Технічного паспорта від 22.01.2013 року на житловий блок АДРЕСА_2 , будинок обладнаний водопроводом (холодне водопостачання), каналізацією, опаленням котли електричні 2 шт. індивідуальні, електроосвітленням (розділ технічні характеристики пункт 7).

З акту старшого державного інспектора Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Рівненській області №03/50-16-А-07-05 від 23.05.2013 року вбачається, що на час проведення обстеження, опалення квартири АДРЕСА_2 , здійснюється від встановленого індивідуального опалення (встановлено два електричні котли). В квартирі транзитом проходять стояки централізованого опалення на яких виконано теплоізоляцію із термофлексу. Рекомендовано звернутися до енергопостачальної організації щодо збільшення встановленої електричної потужності квартири.

З акту обстеження систем централізованого теплопостачання і гарячого водопостачання квартири АДРЕСА_2 , від 10 червня 2013 року, в складі комісії, у тому числі за участю представників ТзОВ «Рівнетеплоенерго», вбачається, що будинок по АДРЕСА_4 , переобладнаний з гуртожитка під житловий будинок, згідно рішення, яке у 1990 році було прийняте адміністрацією та профкомом ВАТ "РЗТА". Квартира ОСОБА_1 розміщена на площах колишньої пральні, в якій опалення не передбачалося. Змонтована пізніше система опалення квартири, яка була підключена до системи опалення будинку, температурного режиму не забезпечувала. На звернення мешканцяів, постійно діюча комісія з розгляду питань, пов`язаних з відключенням споживачів від мереж централізованого опалення, відповідала відмовами. Змонтовану власником систему індивідуального опалення на час складання акту не узаконено. Висновки комісії: споживачу рекомендовано повторно звернутися до постійно діючої комісії з розгляду питань, пов`язаних з відключенням споживачів від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання щодо відключення квартири АДРЕСА_3 від системи централізованого опалення житлового будинку по АДРЕСА_4 та облаштування в ній індивідуального опалення. У зв`язку з обставинами, що виявилися під час розгляду звернення ОСОБА_1 , членам міжвідомчої комісії рекомендовано задовольнити прохання споживача щодо встановлення автономного опалення в квартирі АДРЕСА_2 .

З наявних у матеріалах справи довідок голови ОСББ "Павлюченко 16" вбачається, що в будинку АДРЕСА_4 на вводі під`їзду №3 встановлено вузол обліку споживання теплової енергії споживачами третього під`їзду. Щомісячно ОСББ надає відомості теплопостачальній організації про кількість спожитої теплової енергії, що використовується мешканцями даного під`їзду в залежності від опалювальної площі квартири, кімнат, приміщень, що опалюються, із чого нараховується жильцям будинку помісячна плата за споживання теплової енергії. Заборгованість за спожиту теплову енергію відсутня, так як оплачується по принципу: скільки спожито стільки оплачено. У дану опалювальну площу не обліковуються ті приміщення, квартири, кімнати, що не опалюються, в тому числі і приміщення блоку за №148, власником якої є ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та ст. 24 Закону України "Про теплопостачання", споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом і оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію (ст.19 Закону України "Про теплопостачання").

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема верховенство права, змагальність, диспозитивність.

Відповідно до ч .ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасником справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Суд не може збирати докази що стосуються предмета спору, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених кодексом (ч. 7 ст. 81 ЦПК України).

Згідно ч. 3 ст. 12; ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, і які в розумінні ст. ст. 77-78 ЦПК України повинні бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З наведених положень ЦПК України слідує, що процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Особа стає споживачем житлово-комунальних послуг при умові, якщо вона фактично користується цими послугами.

Разом з цим, ТзОВ "Рівнетеплоенерго" не надано належних та допустимих доказів про відпуск теплової енергії для опалення і гарячого водопостачання до блоку (квартири) АДРЕСА_2 , співвласником якої є ОСОБА_1 , який заперечує отримання таких послуг.

Натомість, матеріалами справи стверджується, що спірна квартира опалюється не від систем центрального теплопостачання (у зв`язку з тим, що не забезпечувала належного температурного режиму), а за рахунок системи автономного (індивідуального) електричного опалення. На вводі під`їзду №3, в якому розташований блок/квартира АДРЕСА_3 , встановлено вузол обліку споживання теплової енергії і квартира відповідача не обліковується, як житлове приміщення, яке опалюється від системи централізованого теплопостачання. Також позивачем не доведено факту надання та отримання відповідачем послуг з гарячого водопостачання.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку з чим рішення місцевого суду підлягає до скасування з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Судовий збір, за розгляд справи судом апеляційної інстанції, у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, покладається на позивача. При цьому, розмір судового збору за подання апеляційної скарги розраховується виходячи із задоволених позовних вимог місцевим судом.

Керуючись ст.ст. 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 12 січня 2022 року скасувати.

У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" на користь ОСОБА_1 судовий збір за розгляд справи судом апеляційної інстанції у розмірі 1341,22 грн..

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Шимків С.С.

Судді: Ковальчук Н.М.

Хилевич С.В.