Дата документу 01.08.2022 Справа № 554/5745/22
Провадження № 2/554/3047/2022
Рішення

іменем України

01 серпня 2022 року місто Полтава

Суддя Октябрського районного суду м.Полтави Шевська О.І., за участі секретаря судового засідання Шевченко О.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей, -

встановила:

06.07.2022 року позивач, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача, ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалась на те, що 07 липня 2007 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстрований Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів був зроблений відповідний актовий запис № 802 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 07.07.2007 р.).

ІНФОРМАЦІЯ_1 в шлюбі в сторін народилася дитина ОСОБА_3 , про що Октябрьським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції 10 жовтня 2008 р. видано Свідоцтво про народження Серії НОМЕР_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 в шлюбі в сторін народилася дитина ОСОБА_4 , про що Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 05 листопада 2019 р. видано Свідоцтво про народження Серії НОМЕР_3 (повторно).

Спільне подружнє життя у Позивача та Відповідача не склалося.

05 грудня 2017 р. рішенням Октябрьського районного суду м. Полтави у справі № 554/8829/17 (провадження № 2/554/3919/2017) шлюб між сторонами було розірвано. Вказане рішення суду не окаржувалося та набрало законної сили 18.12.2017 р.

Ухвалою від 06.07.2022 року відкрито спрощене позовне провадження, призначено судовий розгляд справи та надано строк відповідачу для надання відзиву на позовну заяву.

Представник Позивача адвокат Пістряк М.С. надав суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач, подав до суду заяву в якій прохав проводити розгляд справи за його відсутності, вказав що не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані сторонами належні та допустимі докази окремо та в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суддя дійшла висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Суддею встановлено, що 07 липня 2007 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстрований Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів був зроблений відповідний актовий запис № 802 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 07.07.2007 р.).

ІНФОРМАЦІЯ_1 в шлюбі в сторін народилася дитина ОСОБА_3 , про що Октябрьським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції 10 жовтня 2008 р. видано Свідоцтво про народження Серії НОМЕР_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 в шлюбі в сторін народилася дитина ОСОБА_4 , про що Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 05 листопада 2019 р. видано Свідоцтво про народження Серії НОМЕР_3 (повторно).

Спільне подружнє життя у Позивача та Відповідача не склалося.

05 грудня 2017 р. рішенням Октябрьського районного суду м. Полтави у справі № 554/8829/17 (провадження № 2/554/3919/2017) шлюб між сторонами було розірвано. Вказане рішення суду не окаржувалося та набрало законної сили 18.12.2017 р.

На даний час відповідач добровільно матеріальної допомоги в необхідному розмірі на утримання дітей не надає.

Відповідно до статті 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей (стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції).

Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Це положення відбите і в національному законодавстві. Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином, системний аналіз норм законодавства дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов`язані неухильно дотримуватися свого обов`язку щодо утримання та виховання дитини. Відповідно, невиконання зазначеного обов`язку тягне за собою встановлену законом відповідальність.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України).

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Крім того, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Ураховуючи взаємний обов`язок батьків утримувати дитину, реальні і розумні потреби дітей в їх матеріальному забезпеченні на рівні, необхідному для їх розвитку, а також те, що відповідач є працездатним, не обтяженим аліментними зобов`язаннями, має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, які, проживаючи з матір`ю, потребує такої допомоги, суддя вважає справедливим призначення до стягнення з відповідача аліментів на користь позивача в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позивачем позову до суду.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суддя допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 180-182, 183, 191 СК України, ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, принципом № 4 Декларації прав дитини дитині, ст. 27 Конвенції про права дитини, ст.ст. 4-10, 12, 13, 17, 18, 76-81, 89, 133, 141, 178, 223, 229, 247, 259, 263-265, 268, 272-273, 280-284, 289, 354-355, 430 ЦПК України, суддя, -

ухвалила:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП не відомий, АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів ОСОБА_2 , але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з 06.07.2022 року до досягнення кожною дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 992.40 грн.

Копію повного судового рішення направити учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні протягом 2 (двох) днів з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

1.Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстації: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

2.Відповідач: ОСОБА_2 , дата народження не відома, адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП: невідомий.

Рішення суду виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

З текстом рішення суду можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.І.Шевська