Житомирський апеляційний суд
Справа №296/8319/17 Головуючий у 1-й інст. Мокрецький В.І.
Категорія 26 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Галацевич О.М., Микитюк О.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) у м. Житомирі

цивільну справу №296/8319/17 за позовом ОСОБА_1 до Житомирської обласної державної адміністрації, ОСОБА_2 , Житомирської районної ради, Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області, третя особа на стороні позивача: Обслуговуючий кооператив «Садівницьке товариство «Зарево» про визнання незаконним і скасування рішення та розпорядження, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, усунення перешкод у користуванні майном,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 03 грудня 2021 року, яка постановлена під головуванням судді Мокрецького В.І. у м.Житомирі,

в с т а н о в и в:

У грудні 2021 року ОСОБА_2 звернулася з заявою, у якій просила виправити описку, допущену в шостому абзаці мотивувальної частини ухвали суду від 25 листопада 2021 року, а саме, в реченні: «Як вбачається із заяви, підставами, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді Дубовік О.М. є, на думку заявника, неналежне оформлення матеріалів справи, а також висловлена суддею позиція щодо повернення витребуваних для експертизи оригіналів документів після їх дослідження.» слово «оригіналів» замінити словом «копій».

Заяву обґрунтовувала тим, що ухвалою Житомирського районного суду від 25 листопада 2021 року суддя Мокрецький В.І. розглянув відвід, заявлений судді Дубовік О.М. Після оприлюднення цієї ухвали вона виявила описку в шостому абзаці мотивувальної частини ухвали, оскільки у реченні неправильно вказано про повернення оригіналів документів, а не їх копій. Допущена судом механічна помилка в ухвалі про відвід щодо наявності начебто оригіналів графічних матеріалів має істотний характер, оскільки не лише спотворює зміст відводу, а також призводить до неправильного сприйняття того, що начебто графічні матеріали є не копіями, а оригіналами. Це судове рішення може бути в подальшому використано судом та опонентами.

Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 03 грудня 2021 року ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні заяви про виправлення описки в ухвалі Житомирського районного суду Житомирської області від 25 листопада 2021 року.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати та постановити нове судове рішення, яким задовольнити її заяву про виправлення описки та виправити описку, допущену в шостому абзаці мотивувальної частини ухвали суду першої інстанції від 25 листопада 2021 року, замінивши слово «оригіналів» словом «копій».

Доводи апеляційної скарги аргументує тим, що позивач не надала суду письмових документів в оригіналі стосовно дороги через спірну земельну ділянку. Питання про те, чи є оригінальним наданий суду проект або це копія має істотний характер для прийняття у справі судового рішення. Зазначена описка не є граматичною помилкою, а має істотне значення, оскільки не лише спотворює дійсний зміст і підстави заявленого нею відводу, а також призводить до неправильного сприйняття того, що начебто проект, який витребувано для проведення експертизи, є не копією, а оригіналом. Описка може бути використана судом при ухваленні рішення за наслідками розгляду позову, а також призвести в подальшому до посилання опонентів на відповідну частину ухвали про відмову в задоволенні заяви про відвід, як на встановлений судом факт.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 03 грудня 2021 року - без змін. Зазначає, що ОСОБА_2 з метою затягування та перешкоджання розгляду справи систематично подає до суду завідомо безпідставні клопотання, заяви про відвід суддям, апеляційні скарги, тобто систематично зловживає процесуальними правами. Ухвала суду від 25 листопада 2021 року не є рішенням у справі по суті, а тому внесення виправлень в цю ухвалу безпідставне.

Обслуговуючий кооператив «Садівницьке товариство «Зарево» у відзиві на апеляційну скаргу просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін. Наголошує на тому, що у протоколі судового засідання від 10 листопада 2021 року правильно зазначено, що учасники справи досліджували оригінал проекту та всіх документів, які в ньому містилися, а тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_2 про виправлення описки в ухвалі суду від 25 листопада 2021 року. Щодо оригінальності дослідження проекту, наведені аргументи не стосуються заявленого клопотання про виправлення описки і при розгляді такого клопотання суд не вправі досліджувати наведені обставини, бо в такому разі судом буде прийнято рішення щодо належності і допустимості доказів. Вирішення такого питання є компетенцією суду, у провадженні якого перебуває справа і це питання має вирішуватися в нарадчій кімнаті на стадії прийняття рішення по суті.

Від інших учасників справи відзиву на апеляційну скаргу не надходило. За змістом частини третьої ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви про виправлення описки, суд першої інстанції виходив із того, що з матеріалів цивільної справи, а саме протоколу судового засідання від 10 листопада 2021 року вбачається, що під час розгляду клопотання про призначення експертизи судом досліджувалися саме оригінали документів, а тому текст ухвали від 25 листопада 2021 року викладений чітко, без описок чи арифметичних помилок.

Відповідно до положень частини першої ст.269 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Згідно з частиною четвертою ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки, викладені в постановах Верховного Суду. Обов`язковими у застосуванні є правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду, а також у постановах Верховного Суду України у разі, якщо не встановлено підстав для відступу від такого висновку. Необхідно врахувати, що правовий висновок (правова позиція) це виклад тлумачення певної норми права (або ряду норм), здійснене Верховним Судом (Верховним Судом України) під час розгляду конкретної справи, обов`язкове для суду та інших суб`єктів правозастосування під час розгляду та вирішення інших справ у разі існування близьких за змістом або аналогічних обставин спору.

У постанові від 21 липня 2020 року в справі №521/1074/17 Верховний Суд надав наступне визначення описці - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо.

Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, неправильні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо.

У пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» судам роз`яснено, що вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Із матеріалів справи вбачається та судом установлено, що питання відводу судді було розглянуто в порядку частини третьої ст.40 ЦПК України та за наслідками його розгляду суддею Житомирського районного суду Житомирської області Мокрецьким В.І. постановлено ухвалу від 25 листопада 2021 року, якою ОСОБА_2 в задоволенні заяви про відвід судді Дубовік О.М. відмовлено.

ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою, у якій просила виправити описку, допущену в шостому абзаці мотивувальної частини ухвали суду від 25 листопада 2021 року, а саме в реченні: «Як вбачається із заяви, підставами, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді Дубовік О.М. є, на думку заявника, неналежне оформлення матеріалів справи, а також висловлена суддею позиція щодо повернення витребуваних для експертизи оригіналів документів після їх дослідження», слово «оригіналів» замінити словом «копій».

Із протоколу судового засідання від 10 листопада 2021 року вбачається, що у пунктах №14,19,23,25, 34 тощо йдеться про дослідження в судовому засіданні судом першої інстанції за участі учасників справи оригіналів документів під час розгляду клопотання про призначення експертизи, а не їх копій.

Учасники справи мають право ознайомлюватися із протоколом судового засідання та подавати до суду письмові зауваження щодо неправильності його записів. У разі пропуску строку подання зауважень до протоколу судового засідання, такий може бути поновленим за наявності поважних причин.

Матеріали справи не містять відомостей проте, що учасники справи принаймні хоча б зверталися до суду з зауваженнями щодо неправильності протоколу судового засідання від 10 листопада 2021 року, а тому його неправильність допустимими та беззаперечними доказами не доведена, приймаючи до уваги також те, що не виключена й неповнота та неправильність технічного запису судового засідання, який приєднаний до апеляційної скарги.

Обставина дослідження доказів (оригіналів чи копій) не впливає на правосудність ухвали про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід судді Дубовік О.М., оскільки незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Отже, виправлення, які просить внести скаржник в мотивувальну частину ухвали Житомирського районного суду Житомирської області від 25 листопада 2021 року, якою відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні заяви про відвід судді Дубовик О.М., не можна вважати опискою в розумінні положень ст.269 ЦПК України.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, який є правильним по суті та ґрунтується на всебічному і повному досліджені матеріалів справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не змінюють.

При цьому апеляційний суд ураховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більш того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Харвісаар проти Фінляндії»).

Суд першої інстанції на законних підставах відмовив у внесенні виправлень в ухвалу суду. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують. За положеннями ст.375 ЦПК України ухвала суду першої інстанції залишається без змін.

Керуючись ст.ст.269,367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 03 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуюча Судді: