Справа № 697/341/22
Провадження № 2/697/220/2022
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Скирди Б.К.,

за участю секретаря судового засідання Васянович Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Каневі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі також ОСОБА_2 , відповідач) про стягнення аліментів на період навчання.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачем співмешкали, проживали однією сім`єю з вересня 2002 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася дочка ОСОБА_3 . Відповідач визнав себе батьком дитини і в актовому записі про народження в графі «батько» записаний батьком дочки ОСОБА_3 . 29 вересня 2007 року позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 у відділі РАЦС по місту Каневу Канівського міськрайонного управління юстиції Черкаської області. В шлюбі перебували нетривалий час, поступово подружні стосунки порушились. В травні 2008 року шлюб між сторонами був розірваний в судовому порядку. Рішенням № 2-659/2008 року від 30.05.2008 Канівського міськрайонного суду Черкаської області з відповідача стягувались аліменти на її користь на утримання дочки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 12.05.2008 і до досягнення дочкою повноліття. В даний час дочка ОСОБА_3 навчається на 1 курсі денної форми навчання факультету української філології та літературної творчості імені Андрія Малишка Національного педагогічного університету імені М.П. Драгоманова з 01.09.2021, термін закінчення навчання 30.06.2025. Врегулювати з відповідачем питання матеріального забезпечення дочки в добровільному порядку неможливо. Батько дочки працездатний і в змозі піклуватись та надавати відповідну матеріальну допомогу, щоб дочка навчалась і набула відповідної спеціальності.

Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка продовжує навчання у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно і до закінчення нею навчання, а саме до 30.06.2025, але не довше ніж до досягнення 23-х років.

Позивач в судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити (а.с.26).

Відповідач в судове засідання також не з`явився, на електронну адресу суду направив заяву про розгляд справи без його участі. Також 31.05.2022 надіслав на адресу суду заперечення на позовну заяву, яке обґрунтував тим, що він не має жодних видів заробітку, знаходиться на постійному амбулаторному лікуванні та періодично стаціонарному лікуванні через свій стан здоров`я не може змінити свій матеріальний стан. Просить суд відмовити в задоволенні позову.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони мають спільну доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданим повторно Канівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 22.07.2017 (а.с.3).

29.09.2007 сторонами укладений шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Каневу Канівського міськрайонного управління юстиції Черкаської області від 29.09.2007, актовий запис № 236 (а.с.4).

04.07.2008 шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Каневу Канівського міськрайонного управління юстиції Черкаської області 04.07.2008 (а.с.5).

Як вбачається з наявної в матеріалах справи довідки Національного педагогічного університету імені М.П. Драгоманова від 21.02.2022 № 49/22, ОСОБА_4 є студенткою першого курсу денної форми навчання факультету української філології та літературної творчості імені ОСОБА_5 вказаного навчального закладу, термін навчання з 01.09.2021 по 30.06.2025 (а.с.19).

Відповідачем до заперечення долучено витяг з автоматизованої системи виконавчих проваджень, з якого вбачається, що за відповідачем транспортних засобів не зареєстровано, на обліку в органах ДФС не перебуває (а.с.41-44).

Крім того, відповідачем долучено до матеріалів справи копію медичної картки амбулаторного хворого, виписку з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого за 2018 рік, 2013 рік, 2017 рік, консультативний висновок спеціаліста за 2018 рік (а.с.45-59).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу).

Згідно з ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

З аналізу положень зазначеної норми права вбачається, що обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися виникає лише при наявності в сукупності таких юридичних фактів: досягнення дитиною 18 років, але не більше 23 років; продовження навчання; потреба у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням; наявність можливості у батьків надавати допомогу.

За частиною 1 статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 17.04.2019 у справі № 644/3610/16-ц, провадження № 61-12782св18 правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

У частинах першій та другій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних в матеріалах справи доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідачем на підтвердження своїх заперечень проти позову долучено витяг з автоматизованої системи виконавчих проваджень, з якого вбачається, що за ним транспортних засобів не зареєстровано, на обліку в органах ДФС не перебуває (а.с.41-44), а також копію медичної картки амбулаторного хворого, виписку з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого за 2018 рік, 2013 рік, 2017 рік, консультативний висновок спеціаліста за 2018 рік (а.с.45-59).

Згідно з ч. 3 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд вважає, що позивач не надала суду доказів, що відповідач має можливість сплачувати аліменти (надавати матеріальну допомогу) саме в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

Натомість, відповідач надав до суду заяву згідно якої, позов не визнав повністю, вказує, що не має можливості сплачувати аліменти на повнолітню дочку, має проблеми зі здоров`ям, в зв`язку з чим, не має можливості працевлаштуватись, транспортних засобів та відкритих рахунків не має та те, що він перебуває на лікуванні, що підтверджується наданою ним медичною документацією.

Доказів перебування на його утриманні малолітніх дітей або осіб похилого віку суду він не надав.

Зазначені обставини, не можуть свідчити про неможливість відповідача взагалі сплачувати аліменти на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, оскільки не підтверджують обставини неможливості працевлаштування, наявності на утриманні інших осіб, але можуть бути підставою для визначення розміру аліментів в меншому розмірі ніж про це просить позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.

Суд вважає, що позивачем не доведено наявність обставин, передбачених ст. 199 СК України, для задоволення позову в повному обсязі, враховуючи, що відповідач не визнає позов повністю, посилаючись на своє скрутне матеріальне становище, має проблеми зі здоров`ям, але, беручи до уваги вищенаведені обставини, що мають істотне значення для визначення розміру аліментів, виходячи з рівного обов`язку кожного із батьків утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, навчається на денній формі навчання та не має можливості самостійно отримувати заробіток, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 199 СК України, відповідно до якої, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, до стягнення з відповідача підлягають аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 18.02.2022 і до закінчення навчання 30 червня 2025 року, оскільки повнолітня донька сторін навчається на денній формі навчання у вищому навчальному закладі, не має самостійного заробітку, тому потребує матеріальної допомоги від батька.

В задоволенні позову в іншій частині, з вищевказаних підстав необхідно відмовити.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Суд звертає увагу сторін на те, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно заявлених вимог, що складає 661,64 грн. (992,40х66,67%).

Іншу частину судового збору в розмірі 330,76 грн. слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-83, 141, 265 ЦПК України, ст.ст. 75, 84, 182, 191, 199 Сімейного Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_2 , аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка продовжує навчання, в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 18.02.2022 і до закінчення нею навчання 30.06.2025, але не пізніше досягнення донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 23-х річного віку.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , на користь держави /отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: 0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106/ судовий збір в сумі 661,64 (шістсот шістдесят одна гривня 64 копійки) грн.

Іншу частину судового збору в сумі 330,76 (триста тридцять гривень 76 копійок) грн. компенсувати за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Головуючий Б . К . Скирда