КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Справа № 376/944/18
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/1511/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 листопада 2022 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Семенюк Т.А.

при секретарі Баллі Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фабрика бакалейних продуктів» - адвоката Панченка Ігната Вячеславовича на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 9 серпня 2021 року (суддя Бондаренко О.В.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фабрика бакалейних продуктів», треті особи: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області в особі відокремленого підрозділу Білоцерківського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області, Управління соціального захисту населення Сквирської РДА Київської області про скасування акту щодо проведення розслідування нещасного випадку, скасування акту щодо нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, зобов`язання проведення повторного розслідування нещасного випадку та складення актів за формами Н-1 та Н-5,

встановив:

у травні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати акт від 7 лютого 2017 року (Форма Н-5) проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (аварії), що стався 1 лютого 2017 року о 8год. 30 хв. у ТОВ «Фабрика бакалейних продуктів», акт про нещасний випадок пов`язаний з виробництвом (Форма Н-1), що стався 1 лютого 2017 року о 8год. 30 хв. у ТОВ «Фабрика бакалейних продуктів», зобов`язати ТОВ «Фабрика бакалейних продуктів» провести повторне розслідування нещасного випадку, що стався 1 лютого 2017 року о 8год. 30 хв., внаслідок якого ОСОБА_1 отримав травму, в іншому складі комісії та скласти акти за формами Н-1, Н-5 та стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначав, що 22 травня 2015 року він був прийнятий на роботу в ТОВ «Фабрика бакалійних продуктів» на посаду слюсаря-ремонтника.

У період з 2015 року по квітень 2016 року на підприємстві більше року велися роботи у новому цеху по фасуванню круп, здійснювався демонтаж (вирізання) старого обладнання і заміна його на інше, після чого відбувся запуск даного цеху.

Позивач стверджував, що запуск цеху відбувався з численними порушеннями техніки безпеки, а саме: підлога на всіх поверхах приміщення була у горбах і вибоїнах, монтажні отвори зі знятого старого обладнання були закриті старими дошками та щитами,

пожежні гідранти і пожежна сигналізація були відсутні. Даний цех не був введений в експлуатацію. Зміни в технологічну схему і конструктивні зміни обладнання проводилися в процесі роботи обладнання, але ніхто з відповідальних осіб на це не звертав уваги.

При цьому, на час запуску цеху на другому поверсі на технологічній площадці для обладнання, на висоті двох метрів від підлоги знаходився гвинтовий шнек. Кнопка «Пуск-Стоп» знаходилась на стіні другого поверху біля пультової - електрощитової з усім електрообладнанням під напругою 380В, а збоку встановлений саморобний пульт керування для запуску і зупинки обладнання. Все це знаходилось в одному приміщенні.

Після декількох невдалих запусків, технологом було прийняте рішення про перенесення гвинтового шнека з другого поверху на третій поверх з внесенням змін в його конструкцію, а саме: в зв`язку з тим, що його довжина була велика, технологом було прийняте рішення про розрізання витків шнека приблизно посередині і врізання випускного отвору під цим місцем. Так як довжини силового електрокабеля для підключення шнека вистачало, то кнопка «Пуск-Стоп» залишилась на другому поверсі.

Позивач зазначав, що 1 лютого 2017 року приблизно 8:00год. ранку він разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 отримали наряд від інженера з техніки безпеки ОСОБА_4 і приступили до роботи. Обійшовши шнек зліва, він підійшов до другої секції розсіву, взяв пробу з одного пробовідбірника, а потім з другого, що передбачено технологічною схемою. По закінченні робіт він почав рухатись до виходу з цеху, розвертаючись і одночасно роблячи крок вперед, його права нога попала в один з отворів діаметром приблизно 140мм, залишених після зрізання труб зернопроводів, під дією ваги свого тіла він почав падати. При падінні він збив кришку шнека правою рукою, а ліва рука попала в шнек в місці розрізу витків.

Позивач зазначав, що в цей момент він був одягнений у фуфайку, у якій рукава не застібалися, оскільки конструкція фуфайки цього не передбачала. При падінні на шнек відбувся захват гострим кінцем витка рукава фуфайки і його руку затягнуло далі в шнек між витки. Внаслідок дії шнека він отримав травму у вигляді консолідуючого перелому обох кісток лівого передпліччя, множинні рубцеві деформації лівого передпліччя, комбіновану контрактуру пальців кисті та лівого променево-зап`ястного суглобу з порушенням хвату кисті, вторинну полінейтропатію лівої верхньої кінцівки з переважним ураженням ліктьового та серединного нерву з помірно вираженим парезом лівої кисті з порушенням функції лівої верхньої кінцівки.

Позивач посилався на те, що рішенням обласної медико-соціальної експертизи №2 від 5 вересня 2017 року йому було встановлено другу групу інвалідності.

Позивач стверджував, що права потерпілого від нещасного випадку на виробництві, передбачені пунктом 11 «Порядку проведення розслідування та ведення нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», йому були роз`яснені під розписку лише 10 лютого 2017 року, тобто після проведення розслідування нещасного випадку і складання актів форми Н-1, Н-5. При цьому, він підписав чистий бланк протоколу опитування потерпілого в Київській обласній лікарні, який йому надав голова комісії ОСОБА_4 і представник Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України в Сквирському районі ОСОБА_5 . Під час зустрічі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 озвучили свою версію нещасного випадку, яку згодом виклали в Акті форми Н-1, а саме: самовільне зняття позивачем огородження шнека, пошуки уявного предмета в шнеку під час його роботи, внаслідок чого ліва рука через замотування не застібнутого рукава фуфайки попала під шнек, в результаті чого була отримана травма.

Позивач зазначав, що 3 лютого 2017 року наказом №12 ТОВ «Фабрика бакалейних продуктів» була утворена комісія у складі: ОСОБА_4 - інженера з охорони праці ТОВ «Фабрика бакалейних продуктів»; ОСОБА_5 - страхового експерта з охорони праці відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на

виробництві та профзахворювань України в Сквирському районі Київської області; ОСОБА_6 - начальника відділу з питань праці Управління соціального захисту населення Сквирської РДА; Чорної Л.М. - адміністратора складу готової продукції, уповноваженої найманими працівниками особи з питань охорони праці ТОВ «Фабрика бакалейних продуктів». Вказаною комісією були складені оскаржувані акти за формами Н-1 та Н-5, які затверджені директором ТОВ «Фабрика бакалейних продуктів» В.Борисовою.

Позивач вважав, що відповідачем при створенні комісії і проведенні розслідування нещасного випадку, при складанні актів форми Н-1 і Н-5 не дотримано вимоги діючого законодавства, а саме: до складу комісії не включено представника підприємства; акти форми Н-1 і Н-5 затверджені не директором ТОВ «Фабрика бакалейних продуктів», а іншою особою, про що свідчить значок «/» перед підписом керівника товариства; не обстежене місце настання нещасного випадку, а вказана інформація про стан підлоги не відповідає фактичним даним; не визначена відповідність умов праці та її безпеки вимогам законодавства про охорону праці; не надана відповідна оцінка технологічному процесу і стану шнека; у акті форми Н-1 відсутня інформація про прийняття та введення в експлуатацію виробництва у товаристві, у т.ч. прийняття та введення в експлуатацію фасувального цеху, дозволу центрального органу виконавчої влади у сфері охорони праці; не вивчена первинна медична документація (журнал реєстрації травматологічного пункту лікувально-профілактичного закладу, звернення потерпілого до медичного пункту або медико-санітарної частини підприємства, амбулаторну картку та історію хвороби потерпілого, документацію відділу кадрів, відділу (служби) охорони праці тощо); не оглянута його фуфайка на предмет застібання рукава; фактичні обставини і причини настання нещасного випадку комісією приховані; порушені його права через свого представника приймати участь у роботі комісії.

Враховуючи викладене, позивач стверджував, що акти форми Н-1 і Н-5 підлягають безумовному скасуванню.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 9 серпня 2021 року позов задоволено. Скасовано акт від 7 лютого 2017 року (Форма Н-5) проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (аварії), що стався 1 лютого 2017 року о 8год. 30хв. у ТОВ «Фабрика бакалейних продуктів», скасовано акт про нещасний випадок пов`язаний з виробництвом (Форма Н-1), що стався 1 лютого 2017 року о 8год. 30хв у ТОВ «Фабрика бакалейних продуктів» та зобов`язано ТОВ «Фабрика бакалейних продуктів» провести повторне розслідування нещасного випадку, що стався 1 лютого 2017 року о 8год. 30хв., внаслідок якого ОСОБА_1 отримав травму, в іншому складі комісії та скласти акти за формами Н-1, Н-5.

У поданій апеляційній скарзі представник ТОВ «Фабрика бакалейних продуктів» - адвокат Панченко І.В. просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі та стягнути судові витрати.

Представник відповідача стверджує, що факт недотримання відповідачем положень Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві при організації розслідування обставин нещасного випадку не доведено. Належних доказів судом не отримано та не розглянуто, критичне ставлення суду ґрунтувалось на припущеннях. Крім того, позивач був поінформований щодо ведення розслідування, мети діяльності прибулих осіб в рамках розслідування, мети відбирання у нього пояснень в рамках розслідування, однак не виявив бажання оголосити вимогу про залучення його представника до складу комісії та не вказав особу такого представника.

Представник відповідача зазначає, що в матеріалах справи знаходиться досліджене судом рішення власника ТОВ «ФБП» №45 від 28 грудня 2016 року - ОСОБА_7 «Про надання повноважень директору ТОВ «ФБП» Борисовій Т.В. з делегування своїх

повноважень з представництва інтересів ТОВ «ФБП» саме ОСОБА_8 , шляхом видачі відповідної довіреності на строк з 1 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року. Отже, акти форми Н-1 та Н-5 були затверджені ОСОБА_8 на підставі повноважень, ідентичних своєю повнотою до повноважень директора ТОВ «ФБП» на підставі законно вчиненої процедури делегування такого права, на що суд не звернув уваги та неправомірно послався на відсутність у ОСОБА_8 повноважень на затвердження оспорюваних позивачем актів.

Крім того, при визнанні таким, що підлягає скасуванню акт форми Н-5, суд першої інстанції проігнорував зміст матеріалів справи, які містять опис з`ясованого комісією стану об`єкта, стану устаткування (конструкції) і обстановки перед нещасним випадком. Суд мотивував невідповідність акту форми Н-5 вимогам законодавства на підставі невірного змісту положень Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві.

Представник відповідача зазначає, що на доведення безпідставності тверджень позивача, відповідачем було надано до суду висновок експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру №14-244 від 30 листопада 2018 року, проведеної в рамках кримінального провадження №0000100 з розслідування обставин нещасного випадку з позивачем, зі змісту якого вбачається доведеною причина отримання позивачем шкоди, яка полягає в його особистій вині. Однак вказаний висновок не враховано судом при оцінці підстав для задоволення чи відмови у задоволенні позову у зв`язку з недоведеністю правомірності вимог позивача.

Також представник відповідача зазначає про неможливість виконання рішення суду першої інстанції щодо проведення повторного розслідування нещасного випадку, що стався 1 лютого 2017 року о 8год. 30хв., оскільки минуло більше чотирьох років, та у зв`язку з повною зміною обстановки виникнення нещасного випадку протягом чотирьох років після дати інциденту, а складання актів форми Н-1 та Н-5 без вивчення комісією обстановки за місцем інциденту є прямою фальсифікацією результатів розслідування.

Представник відповідача стверджує, що скасовуючи акти за формою Н-1 та за формою Н-5, суд першої інстанції фактично поставив під сумнів законність отримання позивачем інвалідності та відповідних державних та страхових виплат, оскільки скасовані документи є обов`язковими для надання та вивчення при оформленні інвалідності та права на отримання компенсаційних виплат.

У поясненнях представник третьої особи Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області - адвокат Горбоконь В.Ю. просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки відповідачем по справі були проведені всі необхідні організаційні дії та було розпочато розслідування нещасного випадку в чіткій відповідності до вимог чинного законодавства.

Крім того, відповідач у своїй апеляційній скарзі справедливо посилається на те, що наразі після спливу більш ніж чотирьох років з моменту настання нещасного випадку, провести нове розслідування буде доволі складно, так як відсутня можливість обстеження місця настання нещасного випадку, обстеження обладнання та устаткування, під час роботи на якому виник нещасний випадок, та проведення інших дій, які передбачені Порядком проведення розслідувань та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві. При неможливості проведення зазначених вище дій висновок комісії не можна буде вважати достовірним та обґрунтованим.

Представник третьої особи стверджує, що потрібно врахувати також можливість того, що комісія при проведенні повторного розслідування прийде до висновку, що нещасний випадок, який стався з ОСОБА_1 , не пов`язаний з виробництвом, що теж потягне за собою відповідні правові наслідки, в першу чергу для позивача.

Представник третьої особи зазначає, що оскаржуване судове рішення впливає в

тому числі і на права та інтереси третьої особи, оскільки у випадку набрання рішенням законної сили, третя особа зобов`язана буде припинити соціальні виплати потерпілій особі в зв`язку з відсутністю підстави таких виплат. А у випадку не проведення повторного розслідування, в тому числі і при відсутності можливості його проведення, або складення необґрунтованого акту про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, третя особа взагалі буде змушена ініціювати питання повернення потерпілим всіх виплачених сум страхових коштів.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Третя особа - Управління соціального захисту населення Сквирської РДА Київської області, про день та час розгляду апеляційної скарги повідомлялося належним чином, від отримання судових повісток-повідомлень відмовилося.

Враховуючи положення ст. 372 ЦПК України, колегія суддів провела судовий розгляд у відсутність представника вказаного учасника справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників відповідача - адвокатів Кондрасій О.В., Панченка І.В., Єфремова В.О., представника третьої особи Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області в особі відокремленого підрозділу Білоцерківського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області - адвоката Горбоконь В.Ю., які просили задовольнити апеляційну скаргу, позивача та його представника - адвоката Химчука В.Л., які просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що згідно наказу № 22-К від 22 травня 2015 року ОСОБА_1 був прийнятий на роботу у ТОВ «Фабрика бакалейних продуктів» на посаду слюсаря-ремонтника.

Наказом № 40-К від 18 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звільнений з роботи за власним бажанням, у зв`язку зі станом здоров`я на підставі ст. 38 КЗпП України.

1 лютого 2017 року приблизно о 08:00 годині ранку під час виконання трудових обов`язків позивач на території ТОВ «Фабрика бакалейних продуктів» отримав тяжкі травми лівої руки, а саме консолідуючі переломи н/з обох кісток лівого передпліччя, множинні рубцеві деформації лівого передпліччя, як наслідок комбіновану контрактуру пальців кисті та лівого променево-зап`ястного суглобу з порушенням хвату кисті, вторинну полінейропатію лівої верхньої кінцівки з переважним ураженням ліктьового та серединного нерву з помірно вираженим парезом лівої кисті, з порушенням функції лівої верхньої кінцівки, внаслідок чого з 2 лютого 2017 року по 2 березня 2017 року перебував на стаціонарному лікуванні у Київській обласній лікарні. У подальшому проходив стаціонарне лікування з 10 травня 2017 року по 6 червня 2017 року та з 29 серпня 2017 року по 13 вересня 2017 року.

З 5 вересня 2017 року ОСОБА_1 встановлена 2 група інвалідності у зв`язку із трудовим каліцтвом з повторним переоглядом 15 вересня 2018 року.

3 лютого 2017 року наказом №12 ТОВ «Фабрика бакалейних продуктів» була утворена комісія з розслідування нещасного випадку у складі: голови комісії - ОСОБА_4 - інженера з охорони праці ТОВ «Фабрика бакалейних продуктів»; члени комісії - ОСОБА_5 - страховий експерт з охорони праці відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України в Сквирському районі Київської області; ОСОБА_6 - начальник відділу з питань праці Управління соціального захисту населення Сквирської РДА; Чорна Л.М. - адміністратор складу готової продукції уповноваженої найманими працівниками особи з питань охорони праці, якою проведено розслідування даного нещасного випадку та встановлено, що травма, отримана позивачем 1 лютого 2017 року,

пов`язана з виробництвом. Також у висновку зазначено, що ОСОБА_1 порушив п.2.4., 3.4., 3.6. Інструкції з охорони праці № 48, затвердженої директором ТОВ «Фабрика бакалейних продуктів», що призвело до настання нещасного випадку.

7 лютого 2017 року комісією складені акти: Форма Н-5 про проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (аварії), що стався 1 лютого 2017 року о 08 годині 30 хвилин у ТОВ «Фабрика бакалейних продуктів» та акт про нещасний випадок пов`язаний з виробництвом (Форма Н-1), що стався 1 лютого 2017 року о 08 годині 30 хвилин у ТОВ «Фабрика бакалейних продуктів». Зазначені акти 8 лютого 2017 року затверджені представником ТОВ «Фабрика бакалейних продуктів» Ковміром О.В., який діяв на підставі довіреності № 1 від 1 січня 2017 року, виданої директором товариства Борисовою Т.В.

22 лютого 2018 року за заявою ОСОБА_1 слідчим Сквирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Малишко Н.І. внесено до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.271 КК України про порушення на ТОВ «Фабрика бакалейних продуктів» вимог законодавчих актів про охорону праці, що призвело до травмування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що під час розгляду справи виникли обґрунтовані сумніви в правильності та повноті проведеного розслідування нещасного випадку та складанні актів за формою Н-5 та Н-1, а відтак для усунення порушень прав позивача необхідно повторно провести розслідування нещасного випадку на виробництві, який трапився із ОСОБА_1 1 лютого 2017 року на території Товариства з обмеженою відповідальністю «Фабрика бакалейних продуктів», за результатами роботи якої скласти нові акти за формами Н-1 та Н-5.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції за доводами апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці.

Стаття 153 КЗпП України визначає, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Згідно з пунктом 5 частини 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» нещасний випадок - обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю або настала смерть.

Відповідно до частини другою статті 36 цього Закону факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України «Про охорону праці».

Згідно статті 171 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен проводити розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний організовувати розслідування нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням із всеукраїнськими об`єднаннями профспілок.

Процедуру проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форм власності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах, було визначено Порядком проведення розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 № 1232 (далі - Порядок), який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин.

Згідно із пунктом 7 Порядку розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на працівника небезпечного виробничого фактору чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків, внаслідок яких зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, які призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше.

Пунктом 11 Порядку передбачено, що до складу комісії входять керівник (спеціаліст) служби охорони праці або посадова особа, на яку роботодавцем покладено виконання функцій з охорони праці (голова комісії), представник Фонду за місцезнаходженням підприємства, представник первинної профспілки (у разі наявності на підприємстві кількох профспілок - представник профспілки, членом якої є потерпілий, а у разі відсутності профспілки - уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці), а також представник підприємства, інші особи.

Відповідно до пункту 14 Порядку комісія зобов`язана протягом трьох робочих днів з моменту її утворення, зокрема, обстежити місце настання нещасного випадку, одержати письмові пояснення потерпілого, якщо це можливо, опитати осіб - свідків нещасного випадку та причетних до нього осіб, з`ясувати обставини і причини нещасного випадку, а також вивчити первинну медичну документацію (журнал реєстрації травматологічного пункту лікувально-профілактичного закладу, звернення потерпілого до медичного пункту або медико-санітарної частини підприємства, амбулаторну картку та історію хвороби потерпілого, документацію відділу кадрів, відділу (служби) охорони праці тощо); скласти у п`яти примірниках акт проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 згідно з додатком 3 та акт про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, за формою Н-1 згідно з додатком 4 (у разі, коли нещасний випадок визнано таким, що пов`язаний з виробництвом) і передати їх роботодавцеві для затвердження. У разі, коли нещасний випадок визнаний комісією таким, що не пов`язаний з виробництвом, складається акт за формою Н-5.

Пунктом 15 Порядку передбачено, що обставинами, за яких нещасний випадок визнається таким, що пов`язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1, є, серед іншого, виконання потерпілим трудових (посадових) обов`язків за режимом роботи підприємства, у тому числі у відрядженні; перебування на робочому місці, на території підприємства або в іншому місці для виконання потерпілим трудових (посадових) обов`язків чи завдань роботодавця з моменту прибуття потерпілого на підприємство до його відбуття, що фіксується відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства, в тому числі протягом робочого та надурочного часу; виконання дій в інтересах підприємства, на якому працює потерпілий, тобто дій, які не належать до його трудових (посадових) обов`язків, зокрема із запобігання виникненню аварій або рятування людей та майна підприємства, будь-які дії за дорученням роботодавця.

Пунктом 16 зазначеного Порядку передбачено перелік обставин, за яких нещасні випадки не визнаються такими, що пов`язані з виробництвом.

Виходячи з аналізу пунктів 14-16 Порядку з`ясування обставин і причин нещасного випадку, обстеження місця настання нещасного випадку, одержання письмових пояснень потерпілого та свідків нещасного випадку та причетних до нього осіб, складання акта про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, за формою Н-1, належить до компетенції

комісії по розслідуванню нещасного випадку.

Пунктом 17 Порядку визначено, що роботодавець або у разі, коли нещасний випадок стався з фізичною особою - підприємцем чи особою, що забезпечує себе роботою самостійно та застрахована у Фонді, керівник робочого органу виконавчої дирекції Фонду, який утворив комісію, повинен розглянути і затвердити примірник акта за формою Н-5 і Н-1 (у разі, коли нещасний випадок визнано таким, що пов`язаний з виробництвом) протягом доби після надходження матеріалів щодо результатів розслідування.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач стверджував, що утвореною відповідачем комісією були порушені його права, так як пояснення у нього не були відібрані членами комісії, 2 лютого 2017 року, перебуваючи у важкому стані, він підписав чистий бланк протоколу, який йому був наданий ОСОБА_9 , а про наявність у нього права делегувати свого представника, який має право брати участь у засіданні комісії, йому було повідомлено вже після складання актів Н-5 та Н-1. Також позивач зазначав, що до складу комісії не було включено представника підприємства, чим не було дотримано вимог пункту 11 Порядку, а комісією належним чином не було досліджено місце настання нещасного випадку.

Суд першої інстанції встановив, що зазначені позивачем обставини знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, зокрема поясненнями свідків, а також наданими письмовими доказами - листом відповідача, який був отриманий дружиною позивача 10 лютого 2017 року, фотокартками.

Доводи відповідача про те, що членами комісії були два представники підприємства - ОСОБА_9 - інженер з охорони праці ТОВ «Фабрика бакалейних продуктів» та ОСОБА_10 - адміністратор складу готової продукції товариства - уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці, не спростовують тверджень позивача, що до складу комісії не було включено представника підприємства, що передбачено пунктом 11 Порядку.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивача не було у належний спосіб повідомлено про створення комісії та проведення розслідування нещасного випадку, а також, що йому не були роз`яснені його права, зокрема, що його представник може приймати участь у засіданні комісії та висловлювати свої пропозиції та зауваження, надавати документи, необхідні для проведення розслідування, що комісією не було відібрано у позивача пояснення, так як протокол опитування ОСОБА_1 складений 2 лютого 2017 року, тобто до створення комісії відповідачем.

Крім того, відповідачем не були спростовані пояснення свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 про те, що позивач 2 лютого 2017 року підписав чистий бланк протоколу опитування, думаючи, що це необхідно для отримання матеріальної допомоги.

Твердження представника відповідача про те, що пояснення у ОСОБА_11 2 лютого 2017 року були відібрані особами, які у подальшому були включені до складу комісії по розслідуванню нещасного випадку, що трапився з позивачем, у зв`язку із чим не було необхідності повторно опитувати позивача з приводу настання нещасного випадку, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки ОСОБА_11 2 лютого 2017 року не сприймав їх, як членів комісії з розслідування нещасного випадку, і не був обізнаний, що підписує протокол опитування у рамках розслідування нещасного випадку.

Також судом першої інстанції встановлено, що всі пояснення працівників товариства, були відібрані 1 лютого 2017 року, тобто до створення відповідачем комісії, при цьому не зазначено, хто саме відбирав ці пояснення.

Погоджується колегія суддів і з висновком суду першої інстанції про те, що акти форми Н-1 та Н-5 затверджені не директором товариства (роботодавцем), а ОСОБА_8 , який діяв на підставі довіреності, виданої директором товариства 1 січня 2017 року на

представлення інтересів товариства, тобто не уповноваженою особою.

За змістом наявної у матеріалах справи копії довіреності, вбачається, що ОСОБА_8 надано право бути представником товариства у всіх установах, підприємствах, організаціях будь-якої підпорядкованості та форми власності, перед усіма фізичними та юридичними особам, з будь-яких питань, пов`язаних з господарською діяльністю ТОВ «Фабрика бакалейних продуктів», з усіма права (повноваженнями), наданими керівнику товариства статутом товариства та чинним законодавством. У довіреності зазначено, що ОСОБА_8 уповноважується підписувати будь-які та всі необхідні документи, що стосуються господарської діяльності товариства; подавати та отримувати необхідні документи, підписувати будь-які договори та інші правочини; проводити платежі, а також виконувати всі необхідні дії, пов`язані з виконанням цієї довіреності. Однак, на ОСОБА_8 не було покладено виконання обов`язків директора товариства, у тому числі і затверджувати акти, складені за результатами проведеного розслідування нещасного випадку.

Судом першої інстанції наведені обставини, на підставі яких суд прийшов до висновку, що місце настання нещасного випадку не було належним чином обстежене комісією, а зазначення у акті форми Н-5, що підлога в цеху не має пошкоджень у вигляді горбів та вибоїн, не відповідає дійсності і спростовується, як поясненнями працівників товариства, так і наданими позивачем фотографіями місця, де стався нещасний випадок.

Також судом встановлено, що комісією в акті форми Н-5 не зазначено інформації про відповідність умов праці та її безпеки вимогам законодавства про охорону праці.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що встановлені обставини свідчать про те, що розслідування нещасного випадку, який стався з позивачем 1 лютого 2017 року, було проведено неповно, з порушенням Порядку та без дотримання прав позивача, а відтак висновок, що причиною настання нещасного випадку є порушення позивачем вимог інструкції з охорони праці, є передчасним та зроблений на неповно досліджених обставинах настання нещасного випадку.

Доводи апеляційної скарги, що рішення суду ґрунтується на припущеннях, колегія суддів вважає безпідставними, так як судом детально описані встановлені обставини, докази, надані учасниками справи, та наведений їх аналіз і оцінка.

Посилання у апеляційній скарзі на ненадання судом оцінки висновку експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № 14-244 від 30 листопада 2018 року, є правомірним, так як у судовому рішенні оцінка вказаного документу не наведена.

Разом з цим, колегія суддів вважає, що висновки експерта не спростовують висновок суду першої інстанції, що розслідування нещасного випадку, який стався 1 лютого 2017 року з позивачем, проведено комісією неповно, без дотримання прав позивача та з порушенням вимог Порядку.

Доводи апеляційної скарги, що відповідач позбавлений можливості провести повторне розслідування нещасного випадку, оскільки відсутнє місце настання нещасного випадку та відповідне обладнання, не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно встановив обставини справи, оцінив надані докази, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення суду, тому підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної

скарги не встановлено.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фабрика бакалейних продуктів» - адвоката Панченка Ігната Вячеславовича залишити без задоволення, рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 9 серпня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 лютого 2023 року.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.А. Семенюк