Справа № 216/3010/22
провадження 2/216/2238/22
РІШЕННЯ

іменем України

(часткове)

30 вересня 2022 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Коваля В.О.

за участю: секретаря судового засідання Пилипенко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ :

Представник позивачки адвокат Ковалик М.Ф. звернулася до суду з вищезазначеним позовом в інтересах позивачки ОСОБА_1 до ОСОБА_3 .

В позові посилається на те, що між позивачкою та відповідачем 07 серпня 2004 року зареєстровано шлюб, про що здійснено відповідний актовий запис за № 282 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Міського районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. Від шлюбу сторони мають двох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Сімейне життя між сторонами не складається, так як відповідач постійно вчиняє сварки в сім`ї, застосовує фізичну силу до позивачки з побоями, свідками чого часто бувають діти, сторони на даний час не проживають разом, між ними відсутнє порозуміння, тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу вже неможливе і буде суперечити інтересам сторін. Тому позивачка бажає розірвати шлюб. Крім того, позивач не приймає участі у вихованні та утриманні неповнолітніх дітей, тому просить стягнути на утримання дітей з відповідача аліменти.

В судове засідання позивачка та ї представник не з`явилися, від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та представника, позовні вимоги, викладені в позовній заяві, підтримують, наполягають на їх задоволенні.

Відповідач до суду подав відзив, в якому проти розірвання шлюбу заперечує, просить надати строк два місяці на примирення з дружиною (позивачем). Проти задоволення позовних вимог про стягнення аліментів не заперечує.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, вивчивши зміст позовної заяви та додані до неї матеріали, та вивчивши відзив відповідача дійшов такого висновку.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

В частині вимоги про розірвання шлюбу, суд приходить слідуючого висновку.

Відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Суд враховує вимоги чинного законодавства, що при розгляді судами про розірвання шлюбу,визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя - ст. 111 СК України.

Таким чином, беручи до уваги вимоги закону та обставини справи, з метою примирення і збереження сім`ї, суд вважає, що слід зупинити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу. Надати сторонам ОСОБА_1 та ОСОБА_3 строк для примирення два місяці, оскільки такий строк суд вважає достатнім. Розгляд справи про розірвання шлюбу продовжити після закінчення строку на примирення.

Відповідно до ч.3 ст. 259 ЦПК України, якщо в одному провадженні об`єднані кілька взаємопов`язаних самостійних вимог, суд може ухвалити щодо будь-якої вимоги часткове рішення та продовжити провадження в частині невирішених вимог.

В частині вимоги про стягнення аліментів, суд приходить слідуючого висновку.

Як вбачається з позовної заяви та підтверджується наявними у справі доказами, згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Міського районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.08.2004.

Під час перебування в шлюбі у сторін народилися двоє дітей:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого повторно Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області від 15.06.2021, відповідно до якого батьками дитини записані сторони, а саме: батько (відповідач) ОСОБА_3 та мати (позивач) ОСОБА_1 ;

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданого Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області від 04.04.2005, відповідно до якого батьками дитини записані сторони, а саме: батько (відповідач) ОСОБА_3 та мати (позивач) ОСОБА_1 .

Відповідно даних довідок про реєстрацію місця проживання, виданих Виконавчим комітетом Центрально-Міської районної у місті ради, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровані та проживають з 24.10.2016 року за адресою: АДРЕСА_1 , в зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що неповнолітні діти перебувають на утриманні позивача по справі.

У відповідності до ст. 51, ст. 52 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі чи ні.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 розділу III Закону України Про охорону дитинства, предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до статті 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За приписами статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно з частинами 1, 2 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Далі стягувати аліменти на утримання меншої дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму щомісячно для дитини відповідного віку і до досягнення нею повноліття.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині 2 статті 182 СК України.

Статтею 179 СК України передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Відповідно до частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищезазначене, беручи до уваги, аліменти є власністю дитини, діти проживають разом з матір`ю, яка буде розпоряджаюся ними виключно за цільовим призначенням в інтересах дітей, зважаючи на те, що відповідач бажає утримувати дітей, суд доходить висновку, що позов про стягнення аліментів з відповідача є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до п.6 ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином судовий збір в розмірі 992,40 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Крім того, суд роз`яснює сторонам положення ст. 192 СК України, яка передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Керуючись ст. ст. 13, 81, 89, 95, 133, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 273, 352, 354, 355, 367 ЦПК України, ст. ст.19, 111, 150, 181-183, 191,192 Сімейного кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 в частині стягнення аліментів на утримання дітей - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Центрально-Міським РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області 12.01.2001, РНОКПП - НОМЕР_5 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянки України, паспорт серії НОМЕР_6 , виданий Центрально-Міським РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області, РНОКПП - НОМЕР_7 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_3 , аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та неповнолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення повноліття ОСОБА_5 , після чого в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення повноліття ОСОБА_4 , починаючи стягнення з дня подачі позову до суду, тобто з 10 серпня 2022 року.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь держави судовий збір за позовною вимогою про стягнення аліментів у сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Надати сторонам ОСОБА_1 та ОСОБА_3 строк для примирення два місяці.

Провадження по даній справі зупинити до закінчення строку для примирення.

Розгляд справи про розірвання шлюбу продовжити після закінчення строку на примирення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя В.О.КОВАЛЬ