Провадження № 4-с/127/68/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 грудня 2022 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Романюк Л.Ф.,
при секретарі Курутіній О.В.,
за участі скаржника ОСОБА_1 ,
представників заінтересованих осіб: Кабака Р.М., Яворського С.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці скаргу ОСОБА_1 за участі заінтересованих осіб:Ямпільського районного відділу державної виконавчої служби Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), ОСОБА_2 на дії та бездіяльність державного виконавця Кабака Романа Миколайовича у ВП № 68964976 від 09.05.2022 року,-
ОСОБА_1 за участі заінтересованих осіб: Ямпільського районного відділу державної виконавчої служби Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця Кабака Романа Миколайовича у ВП № 68964976 від 09.05.2022 року.
Дитина ОСОБА_3 передається батьку ОСОБА_1 за місцем проживання дитини або за місцем її навчання в дошкільному навчальному закладі або школі.
Приїхавши за адресою проживання доньки з свідком ОСОБА_4 о 10.00 год. 23.10.22р. заявник намагався провести час з своєю донькою, але нажаль, так як донька проживає з матір`ю і її батьками дідусем і бабусею, які не приязно ставляться до заявника, та усіляко налаштовують ОСОБА_3 проти батька, чим унеможливлюють виконання ухвали суду, провести час з донькою не вдалось.
Донька ОСОБА_3 відмовлялась брати подарунки, та повідомила що їй від заявника нічого не потрібно. Жодних поважних причин у доньки не було, донька не змогла пояснити свою відмову спілкуватись або поїхати з батьком.
Заявник постійно пише пояснення до акту, та вказує на протиправні дії матері ОСОБА_5 , її батьків, свідків які залучаються лише зі сторони боржника та також здійснюють перешкоди в спілкуванні та вихованні заявника з донькою, а також відмову вказувати в Актові державним виконавцем клопотань та заяв під час виконавчого провадження, також відмовлено в ознайомленні зі складеним Актом.
О 10.00 год. державний виконавець Кабак P.M. розпочав виконавче провадження на проїзній частині с. Дзигівка вул. Пушкіна, хоча в ухвалі і актові вказується адреса проживання доньки АДРЕСА_1 , та почав складати акт, відмовився вказувати що ухвала суду не виконується, відмовив в клопотанні про неможливість залучення понятими сусідів боржника, заявник просив вказати в актові понятим ОСОБА_4 , ОСОБА_6 не звертав уваги, ігнорував, склав акт з боржником та понятими з сторони боржника, заявника повідомив що вкаже в акті що ОСОБА_1 відмовився від підпису, хоча він просив надати даний Акт для ознайомлення, та бажав додати пояснення до акту. Також просив вжити державним виконавцем Кабак P.M. заходів для виконання даного виконавчого провадження.
Після складання акту державний виконавець Кабак P.M. приблизно о 10.06 год. 23.10.22р. поїхав, а боржник з колишнім тестем ОСОБА_7 забрали доньку на територію домоволодіння та відмовили в будь-якому спілкуванні заявника з донькою.
Заявником в той же день було викликано працівників поліції, та написана заява на державного виконавця Кабак P.M. по ст. 382 КК України.
Попередньо заявник звертався з заявами до державної виконавчої служби м. Ямпіль що йому чиняться перешкоди в спілкуванні з донькою за місцем її проживання, просив неодноразово залучити служби для відновлення контакту батька з донько, надати психологічну допомогу доньці, залучати свідків які не проживають в селі Дзигівка ( сусіди, родичі), пояснюючи необхідністю діяти лише в інтересах малолітньої доньки, та нормальному розвитку доньки.
Від моменту відкриття виконавчого провадження боржник не надала можливості провести заявнику з донькою літні канікули, святкові дні, викликає поліцію і надає інформацію що я здійснюю протиправні дії, що в подальшому не підтверджуються ( справа 153/880/22; справа 153/854/22)та категорично проти щоб я бачився з донькою в інші дні та години які не вказані в ухвалі суду, на даний час ухвала суду жодного разу не була виконана в повній мірі.
У встановлений судом день - четверта неділя місяця з 10.00 год. по 18.00 год. (23.10.2022 p.), жодних дій для виконання виконавчого провадження державним виконавцем Кабак P.M. не вчинено, та відмовлено у внесені в акт що ухвала суду не виконана, ОСОБА_6 має на меті лише закрити дане виконавче провадження.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги скарги підтримав, не підтримав вимогу, щодо судового контролю.
Заінтересована особа державний виконавець Кабак Р.М. в судовому засіданні заперечував, щодо задоволення вимог скарги.
Представник заінтересованої особи Яворський С.С. в судовому засіданні заперечував, щодо вимог скарги, надав суду письмові заперечення у яких вказав, що ОСОБА_2 подала заяву до ДВС про зміну місця проживання, в якій вона повідомила, що у зв`язку з військовими діями на території України та ракетними ударами по великих містах, а також сімейними обставинами, вона разом з дочкою вимушена переїхати за адресою: АДРЕСА_1 . Також у заяві ОСОБА_2 повідомила, що за вказаною адресою вона із дочкою будуть проживати на постійній основі, судове рішення буде виконуватись належним чином. Окрім того, ОСОБА_2 письмово повідомила ОСОБА_1 про зміну свого місця проживання з дитиною.
11.05.2022 року винесено постанову про передачу виконавчого провадження до Ямпільського відділу державної виконавчої служби у Могилів Подільському районі Вінницької області Центрально західного міжрегіонального управілнян Міністерства юстиції (м. Хмельницький).
З матеріалів ВП № 68964976 вбачається, що ОСОБА_2 жодного разу не перешкоджала побаченню з батьком. 23.10.2022 року державним виконавцем складено акт в присутності понятих про те, що виїздом за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що мати ОСОБА_2 побаченню не заперечує, перешкод не вчиняє. Дитина була передана батькові о 10:00 год., батько почав проводити час з дитиною.
Актом від 23.10.2022 року, складеного державним виконавцем в присутності понятих встановлено, що стягувачу ОСОБА_1 було зачитано акт від 23.10.2022 року та запропоновано його підписати в присутності понятих, ОСОБА_1 з його слів не відмовлявся підписати акт, однак його не підписав, ОСОБА_1 проводив час з донькою ОСОБА_3
Заворотний ОСОБА_8 обгрунтовує свої вимоги тим, що підставою для заяви стали: перешкоди з боку боржника побаченням стягувача з дитиною та не вчинення державним виконавцем Кабаком P.M. у виконавчому проваджені № 68964976 від 09.05.2022 р. усіх заходів для виконання ухвали суду під час виконавчих дій; не внесення державним виконавцем до акту фактів, подій, пропозицій стягувача, не внесення всіх обставин; в акті не зазначено відомості, викладені стягувачем, а також не зазначено інші відомості щодо виконання судового рішення, що мають суттєве значення щодо його виконання; вчинено дії які унеможливили проведення особистого часу між донькою та батьком.
Однак, з даним твердженням ОСОБА_2 повністю не погоджується, оскільки як встановлено в акті державного виконавця від 23.10.2022 p., а також вбачається з її письмових пояснень від 26.10.2022 p., вона побаченню не заперечувала, перешкод не вчиняла, донька була передана батькові, батько почав проводити час з дитиною.
Водночас, стягувач сам залишив дитину одну на вулиці та поїхав до поліції щоб звернутися з надуманого приводу про начебто умисне невиконання судового рішення. При цьому у скарзі в черговий раз просить суд про стягнення штрафу з матері дитини.
Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, виконавчого провадження № 68964976, відеоматеріали, суд вважає, що подану скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Так, судом встановлено, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.01.2022 було затверджено мирову угоду укладену 12.01.2022 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , якою визначено місце проживання дитини та встановлено способи побачень батька із дитиною та їх графік.
ОСОБА_1 звернувся до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) із заявою про примусове виконання ухвали суду від 12.01.2022 в частині побачень з дитиною.
09.05.2022 старшим державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Заверухою Ж.А. було відкрито виконавче провадження № 68964976, про що винесено відповідну постанову.
З матеріалів виконавчого провадження № 68964976 вбачається, що 06.05.2022 боржником ОСОБА_2 було подано заяву до ДВС про зміну місця проживання, в якій вона повідомила, що у зв`язку з військовими діями на території України та ракетними ударами по великих містах, а також сімейними обставинами, вона разом з донькою ОСОБА_3 вимушена переїхати за адресою: АДРЕСА_1 . Також у заяві боржник повідомила, що за вказаною адресою вона із донькою будуть проживати на постійній основі, судове рішення буде виконуватись належним чином.
З матеріалів ВП № 68964976 вбачається, що ОСОБА_2 не перешкоджала побаченню з батьком. 23.10.2022 року державним виконавцем складено акт в присутності понятих про те, що виїздом за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що мати ОСОБА_2 побаченню не заперечує, перешкод не вчиняє. Дитина була передана батькові о 10:00 год., батько почав проводити час з дитиною (а.с.12).
Актом від 23.10.2022 року, складеного державним виконавцем в присутності понятих встановлено, що стягувачу ОСОБА_1 було зачитано акт від 23.10.2022 року та запропоновано його підписати в присутності понятих, ОСОБА_1 з його слів не відмовлявся підписати акт, однак його не підписав, ОСОБА_1 проводив час з донькою ОСОБА_3 (а.с.13).
Відповідно до частини першої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.
За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до цього Закону, підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (пункт 1 частини 1 статті 3 Закону).
Відповідно до частини 1 статті 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Частиною 1 статті 5 Закону визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Згідно з частиною 1 статті 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини 2 статті 18 Закону).
Згідно ч.1 ст. 64 ЗУ «Про виконавче провадження» під час виконання рішення про відібрання дитини державний виконавець проводить виконавчі дії за обов`язковою участю особи, якій дитина передається на виховання, із залученням представників органів опіки і піклування.
Відповідно до ст. 64-1 Закону виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.
Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у часта місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність.
У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт, виносить постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, звертається з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (із врахуванням обмежень, передбачених частиною десятою статті 71 цього Закону) та вживає інші заходи примусового виконання рішення, передбачені цим Законом.
У разі виконання рішення боржником виконавець складає акт та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
Якщо боржник у подальшому перешкоджає побаченням стягувача з дитиною, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. Після відновлення виконавчого провадження державний виконавець повторно здійснює заходи, передбачені цією статтею.
Рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною виконується у порядку, встановленому статтею 63 цього Закону.

ОСОБА_1 обгрунтовує вимоги скарги тим, що державним виконавцем не вчинено жодних дій щодо виконання рішення суду, державний виконавець Кабак Р.М. має на меті лише закрити дане виконавче провадження.

Однак, з даним твердженням суд не погоджується, оскільки як встановлено в актах державного виконавця від 23.10.2022 року, ОСОБА_2 не чинила перешкоди для побачення дитини з батьком.

Стаття 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність з виховання, навчання і розвитку дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Згідно статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюють вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки несуть основу відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Ухвалюючи рішення в справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява N9 2091/13), ЄСП/1 наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним.

Згідно правової позиції, яка міститься в постанові Верховного Суду від 10 вересня 2020 року у справі №824/308/20-а, Верховний Суд не погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що виконання даного рішення не може бути унеможливлено небажанням дитини спілкуватися зі стягувачем, оскільки це фактично є примушуванням дитини, що може призвести до психологічного тиску на дитину та явно не відповідатиме якнайкращим інтересам дитини в аспекті забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі.

Відповідно до статті 9 розділу IX Інструкції №512/5 у разі невиконання без поважних причин боржником рішення про встановлення побачення з дитиною державний виконавець здійснює заходи примусового виконання рішення, передбачені частиною третьою статті 64-1 Закону. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення про встановлення побачення з дитиною державний виконавець здійснює заходи примусового виконання рішення, передбачені частиною четвертою статті 64-1 Закону. При кожному наступному невиконанні боржником зазначеного рішення державний виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною четвертою статті 64-1 Закону.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 не чинить перешкод щодо виконання рішення суду, а тому державний виконавець діяв в межах своїх повноважень та згідно чинного законодавства, а тому відсутні підстави визнавати його дії протиправними.

Крім того, суд вважає що й відсутні підстави щодо зобов`язання виконавця винести постанову про не виконання рішення суду, адже відсутні на те правові підстави, оскільки рішення суду ОСОБА_2 виконувала.

На підставі зазначеного та керуючись ст. ст. 447-449 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 за участі заінтересованих осіб:Ямпільського районного відділу державної виконавчої служби Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), ОСОБА_2 на дії та бездіяльність державного виконавця Кабака Романа Миколайовича у ВП № 68964976 від 09.05.2022 року відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: