Справа № 604/895/22
Провадження № 2/604/379/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2022 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області

в складі:

Головуючого Сташківа Н.Б.

за участю:

секретаря судового засідання Дериш М. Ю.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в сел. Підволочиську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Черніцький Іван Романович, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання права власності на 2/5 частки житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 , зокрема на 1/5 частку будинковолодіння що належить позивачу як члену колгоспного двору та на 1/5 частку, набуту в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що згідно свідоцтва на право особистої власності жилий будинок, виданого 31 липня 1991 року, жилий будинок з належними до нього будівлями та спорудами по АДРЕСА_4 належав колгоспному двору, який складається з 5 членів та, у відповідності до архівної довідки, станом на 1991 рік складався з голови двору - ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. Заповітного розпорядження на випадкок своєї смерті ОСОБА_5 не залишив. Батько померлого ОСОБА_6 від прийняття спадщин відмовився, діти померлого - спадщину не прийняли, оскільки проживали за межами України. ОСОБА_1 спадщину прийняла , проте, звернувшись до приватного нотаріуса Підволочиського районного нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на 1/5 частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із належністю будинковолодіння до колгоспного двору, форма власності якого не передбачена чинним законодавством та відсутністю правовстановлюючого документу на зазначене спадкове майно. Враховуючи те, що в позасудовому порядку позивач захистити свої права не має можливості, просить позов задовольнити.

Ухвалою судді від 25 жовтня 2022 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання 04 листопада 2022 року, яке відкладене на 22 листопада 2022 року.

Ухвалою Підволочиського районного суду від 22 листопада 2022 року закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 27 грудня 2022 року 12 год 30 хв.

21 листопада 2022 року від адвоката Братівника І.В., що діє в інтересах відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги з доводів, викладених у позові, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнають в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує.

27 грудня 2022 року від представника позивача ОСОБА_8 надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, позов просить задовольнити.

Причини неявки відповідача ОСОБА_4 суду невідомі. Відзив на позов не подано.

У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, вважає, що позов підлагає до задоволення з наступних підстав:

Згідно довідки про технічний опис об`єкта нерухомого майна, виданого Бюро технічної інвентаризації Підволочиського району №200 від 22 липня 2022року, житловий будинок (квартира) з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого 31 липня 1991 року Супранівською сільською радою.Самочинне будівництво відсутнє.

У відповідності до технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами , що розташований по АДРЕСА_1 , загальною площею 102, 8 кв.м, житловою площею 56,6 кв.м., замовник технічної інвентаризації - ОСОБА_1 . Рік побудови житлового будинку 1962.

Згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого 31 липня 1991 року на підставі рішення виконкому Супранівської ради народних депутатів №9 від 30 липня 1991 року, жилий будинок з належними до нього будівлями та спорудами в АДРЕСА_4 належить колгоспному двору, що складається з 5 членів, головою якого є ОСОБА_6 .

З довідок, виданих архівним відділом Тернопільської області Тернопільської районної військової адміністрації №700 та №701 від 02 серпня 2022 року убачається, що по документах архівного фонду «Супранівська сільська рада» у господарських книгах села Росохуватець станом на 01 липня 1990 року та станом на 15 квітня 1991 року значиться господарство ОСОБА_6 - 1929 р.н., голови господарства. Разом з ним проживали: ОСОБА_5 - 1954 р.н., син, ОСОБА_1 - 1955р.н., невістка, ОСОБА_9 - 1976 р.н., онучка, ОСОБА_10 - 1977 р.н., внучка. Суспільна група господарства - колгоспний двір. Підстава: фонд №65.

Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно із частиною другою статті 123 ЦК УРСР ( у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до роз`яснень, що викладені в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору оже бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Як роз`яснив пленум Верховного Суду України в п.п.«г» своєї постанови №20, за правилами ст.563 ЦК України 1963 року, спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Таким чином, у відповідності до даних положень ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належало по 1/5 частці житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами в АДРЕСА_4 , як членам колгоспного двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 23 листопада 2017 року ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Тернопіль.

Як вбачається з свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_2 від 25 липня 2006 року, виданого повторно Відділом РАЦС Підволочиського районного управління юстиції Тернопільської області України, 20 листопада 1976 року ОСОБА_5 , 1954р.н. та ОСОБА_11 , 1955р.н., 05 вересня 1976 року зареєстрували шлюб у Росохуватецькій сільській раді Підволочиського району Тернопільської області, актовий запис №9, після реєстрації шлюбу - прізвище дружини - ОСОБА_1 .

ОСОБА_13 21 листопадла 2017 року подала до приватного нотаріуса Підволочиського районного нотаріального округу Матійчик А.В. заяву про прийняття спадщини, після смерті чоловіка - ОСОБА_5 . Зазначила, що спадкоємцями, окрім неї є батько померлого - ОСОБА_14 та дочки - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , котрі проживають в Італії. Заява зареєстрована в книзі обліку спадкових справ за №47, заведено спадкову справу 22/2018.

Як вбачається з заяви ОСОБА_14 , від 23 лютого 2018 року, засвідченої старостою с. Супранівка, росохуватець, Коршилівка Підволочиської селищної ради - він відмовився від належної йому частки спадкового майна, яке залишилось після смерті сина ОСОБА_5 . Заява зареєстрована в книзі обліку спадкових справ за №46 та долучена до матеріалів спадкової справи №22/2018 02 березня 2018 року.

28 червня 2018 року на ім`я ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за законом серії ННІ451442, у відповідності до якого ОСОБА_1 є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,8864га, розташованої на території Супранівської сілсьької ради Підволочиського району Тернопільської області, яка належала померлому ОСОБА_5 на підставі державного акту на право власнсоті на земельну ділянку серії ЯА№715694, виданого Підволочиською РДА 12 грудня 2005 року, кадастровий номер земельної ділянки - :01:008:0009.

Як вбачається з рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №64610142 від 26 серпня 2022 року, держаним реєстратором прав на нерухоме майно Підволочиської селищної ради Тернопільської області розглянено заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, подану ОСОБА_1 для проведення державної реєстрації права власнсоті на житловий будинок, що розташований за адресою - АДРЕСА_1 , проте у державній реєстрації відмовлено, оскільки подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. Свідоцтво проправо власнсоті на житловий будинок, що належить колгоспному двору видане на ім`я голови двору ОСОБА_6 , зазначена адреса - АДРЕСА_4 , в той час як у технічному паспорті зазначено адресу - АДРЕСА_1 , в архівних довідках по господарських книг адреса не зазначена, документи щодо зміни адреси заявником не подані. Крім того, відповідно до закону України «Про внесеня змін до деяких законодавчих актів України» та прийняттям закону України «Про власність» поняття «колгоспний двір» втратило своє значення.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_14 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданого повторно 17 вересня 2019 року Підволочиським рпйонним відідлом ДРАЦС ГТУЮ у Тернопільській області.

У відповідності до заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Супранівської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області 14 серпня 2012 року ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на випадок смерті заповів все належне йому майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, та все те, що належатиме йому на день час смерті, а також належні йому майнові права та обовязки на час смерті - в рівних частках дітям: ОСОБА_15 , 1949р.н.. ОСОБА_5 , 1954р.н., ОСОБА_4 , 1956 р.н.

З урахуванням показів позивача, згідно яких ОСОБА_4 спадщину після смерті батька прийняв - ОСОБА_4 є співвласником спірного спадкового майна та залучений до участі у справі в якості співвідповідача.

Як вбачається з довідки, виданої виконкомом Підволочиської селищної ради №248 від 05 вересня 2022 року, №51 від 23 лютого 2022 року та №152 від 15 липня 2022 року - житловий будинок, належний ОСОБА_14 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 знаходиться за адресою - АДРЕСА_1 . (раніше рахувався за адресою - АДРЕСА_4 ).

Таким чином, ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом до майна померлого ОСОБА_5 , спадщину після смерті чоловіка прийняла, однак при зверненні до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/5 частка житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель та спорудами по АДРЕСА_1 спадкоємцю відмовлено у зв`язку з належністю будинковолодіння до колгоспного двору, форма власності якого не передбачена чинним законодавством та через відсутність правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно, що стверджується роз`ясненням приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу № 34/01-16 від 10 серпня 2022 року. Окрім того, позивачу відмовлено у державній реєстрації права власності на вищезазначене майно, у звязку з невідповідністю адреси спадкового майна зазначеного у технічному паспорті, свідоцтві про правов ласнсоті на житловий бдуинок.

Згідно з Постановою Верховної Ради Українивід 17 липня 2020року №807-IX «Про утворення та ліквідацію районів» у Тернопільській області ліквідовано Бережанський, Борщівський, Бучацький, Гусятинський, Заліщицький, Збаразький, Зборівський, Козівський, Кременецький, Лановецький, Монастириський, Підволочиський, Підгаєцький, Теребовлянський, Тернопільський, Чортківський, Шумський райони.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 17липня 2020 року №807-IX «Про утворення та ліквідацію районів» у Тернопільській області утворено Кременецький, Тернопільський та Чортківський райони. При цьому, до Тернопільського району (з адміністративним центром у місті Тернопіль) включено території Байковецької сільської, Бережанської міської, Білецької сільської, Великоберезовицької селищної, Великобірківської селищної, Великогаївської сільської, Залозецької селищної, Збаразької міської, Зборівської міської, Золотниківської сільської, Іванівської сільської, Козівської селищної, Козлівської селищної, Купчинецької сільської, Микулинецької селищної, Нараївської сільської, Озернянської сільської, Підволочиської селищної, Підгаєцької міської, Підгороднянської сільської, Саранчуківської сільської, Скалатської міської, Скориківської сільської, Теребовлянської міської, Тернопільської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі ст.ст.12, 81, 82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1217, 1258 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» процедура проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав визначені Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 №868. Статтею 5 Закону визначено об`єкти нерухомого майна, стосовно яких проводиться державна реєстрація прав, а саме: земельні ділянки, підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення. Законодавством не передбачена реєстрація права власності на такий об`єкт нерухомого майна, як колгоспний двір.

Відповідно до роз`яснень Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року №19-32/319 у випадку смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступному його власнику (спадкоємцю) повинно вирішуватися у судовому порядку.

У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, судом встановлено, що позивач не може оформити належне їй право власності на частку житлового будинку, оскільки відсутні належним чином оформлені правовстановлюючі документи.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Статтею 41 Конституції України гарантовано право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною першою статті 316 ЦК України поняття права власності визначено як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За вказаних обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог про визнання права власності, у зв`язку з чим право позивачів підлягає захисту шляхом задоволення позову.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2,4,5,7,9,10,77,79,80,89,211,247, 263, 265, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 328,380,392,1220,1221,1222,1258,1268 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/5 частки житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд АДРЕСА_1 (до змін адміністративно-територіального устрою Підволочиського) району Тернопільської області, з яких: 1/5 частина належить ОСОБА_1 , як члену колгоспного двору зазначеного будинковолодіння, 1/5 частина, набута в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Підволочиський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя-підпис

згідно з оригіналом:

Суддя Підволочиського районного суду

Тернопільської області Н.Б.Сташків