Справа № 303/2137/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 липня 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Кондора Р.Ю., Фазикош Г.В.

з участю секретаря судового засідання: Жганич К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Будмедіндустрія» на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 травня 2021 року, ухвалене головуючою суддею Гутій О.В., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будмедіндустрія» до ОСОБА_1 про визнання укладеним договору про надання послуг з утримання багатоквартирного будинку

в с т а н о в и в:

У березні 2021 року ТОВ «Будмедіндустрія» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 визнання укладеним договору про надання послуг з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкових територій.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ТОВ «Будмедіндустрія» є балансоутримувачем будинку за адресою: АДРЕСА_1 . ТОВ «Будмедіндустрія», на балансі якого перебуває зазначений будинок, виконує всі необхідні дії для забезпечення утримання будинку та прибудинкової території у належному та справному стані, тобто є виконавцем послуг по утриманню будинку та прибудинкової території будинку та відповідно надає такі послуги власникам квартир, що розташовані в даному будинку. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 233287628 від 19 листопада 2020 року ОСОБА_1 з 22.11.2011 року є власником квартири АДРЕСА_2 та користується послугами з утримання будинку і споруд та прибудинкової території відповідно до статті 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», є споживачем послуг, які надаються позивачем. Тобто з моменту коли ТОВ «Будмедіндустрія» став власником та балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1 , між позивачем та відповідачем виникли відносини, що породжують цивільні права та обов`язки. У період з листопада 2020 року по лютий 2021 року позивачем було здійснено ряд заходів, спрямованих на узгодження та укладення з відповідачем договору про надання послуг з утримання будинку та споруд та прибудинкової території. Позивачем неодноразово пропонувалось відповідачу укласти письмовий договір про надання послуг з утримання будинків та споруд та прибудинкових територій, проте відповідач залишив такі без реагування.

З врахуванням вищенаведеного ТОВ «Будмедіндустрія» просило визнати договір про утримання будинку та споруд та прибудинкової території на основі типового договору між ТОВ «Будмедіндустрія» та ОСОБА_1 укладеним з дати направлення першого повідомлення про необхідність укладення договору про утримання будинків та споруд та прибудинкових територій ОСОБА_1 на узгодження та підписання.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 травня 2021 року в задоволенні позову ТОВ «Будмедіндустрія» відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ТОВ «Будмедіндустрія» подало апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування скарги посилається на те, що ним в якості доказів було надано до суду копії правовстановлюючих документів, які встановлюють факт набуття права власності на об`єкт нерухомого майна, а саме, п`ятиповерхового багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , зокрема витяг про державну реєстрацію прав №35548775 від 19.09.2012 року та свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 19.09.2012, які відповідно свідчать про те, що такий будинок взято на баланс від попереднього власника відповідно до акту прийняття-передачі будинку від 25.07.2012. Позивачем не здійснювалося жодних дій щодо списання з балансу загальних площ багатоквартирного житлового будинку, в порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2016 № 301, або по передачі прав та обов`язків по утриманню даного будинку та прибудинкової території іншому балансоутримувачу та управителю. Позивач безперервно здійснює та забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців багатоквартирного житлового будинку. Крім того, Позивачем вживається ряд заходів для забезпечення повноцінного функціонування цілодобового відеонагляду, для роботи якого Позивачем укладено договір про надання телекомунікаційних послуг, по забезпеченню цілодобової охорони Будинку та прибудинкової території, в т.ч. організація цілодобової системи контролю доступу до Будинку, надання послуг консьєрж сервісу, обслуговування електронних замків на вхідних дверях Будинку та воротах на в`їзді до прибудинковій території, обслуговування, проведення профілактичних перевірок та організація безперебійної роботи димових та вентиляційних каналів, поточний ремонт конструктивних елементів, технічних пристроїв Будинку та елементів зовнішнього упорядження на прибудинковій території, ремонтні роботи насосу, заміна загальнобудинкового лічильника холодної води з передачавачем, заміна LED панелі, здійснено організацію визначення місця пошкодження силових кабельних ліній 0,4 кВ, побутові сантехнічні, слюсарні, електромонтажні роботи працівником Позивача, тощо.

Позивачу на праві приватної власності належать земельна ділянка площею 0,04 га, кадастровий номер :01:001:0510 та земельна ділянка площею 0,1 га, кадастровий номер :01:001:0319, які використовуються для забезпечення обслуговування будинку АДРЕСА_1 . На зазначеній вище прибудинковій території організовано транспортний проїзд та розміщення транспортних засобів, де відповідач постійно розміщує власний транспортний засіб, при цьому не здійснює жодних оплат за розміщення транспортного засобу з метою відшкодування витрат Позивача по сплаті обов`язкових платежів за землю, які останнім здійснюються постійно. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 233287628 від 19 листопада 2020 року, ОСОБА_1 з 22 листопада 2011 року є власником житлової квартири АДРЕСА_2 . В період з листопада 2020 року по лютий 2021 року позивачем було здійснено ряд залежних від нього заходів, спрямованих на узгодження та укладення з відповідачем договору про надання послуг з утримання будинку та споруд та прибудинкової території. Проте відповідач відмовився від укладення договору з ТОВ «Будмедіндустрія».

Обов`язок власника квартири укласти договір на надання житлово-комунальних послуг та оплачувати надані послуги передбачено п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. Таким чином, необхідність укладення договору на надання житлово-комунальних послуг передбачена Законом і його укладення визначено як обов`язок, а не право сторони, а тому в разі відмови споживача послуг від укладення договору виконавець послуг має право на судовий захист в обраний ним спосіб.

Вважає, що суд формально поставився до розгляду питання про визнання договору про надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території в нашому випадку, не дослідив та не з`ясував фактичні обставини справи, не в повній мірі врахував надані докази/пояснення Позивача.

ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу в якому просить залишити без задоволення апеляційну скаргу та без змін рішення суду першої інстанції. Зазначає, що з набранням чинності та введенням в дію з 10.06.2018 окремих положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (№ 2189-VIII) від 09.11.2017р. перестала існувати така житлово-комунальна послуга як послуга з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, якщо договір про надання таких послуг не був укладений до цієї дати. Постановою Кабінету Міністрів України від 5 вересня 2018 p. № 712 «Про затвердження Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком та Типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком» визнано такою, що втратила чинність постанова Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 р. №529 "Про затвердження Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій", а отже, відсутня необхідність відступати від принципу свободи договору і керуватися положеннями типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, оскільки його типова форма скасована, а сам договір не передбачений положеннями нормативно-правових актів України.

З вищевказаного випливає, що на момент пред`явлення позову відсутній нормативно-правовий акт обов`язкової дії, який би зобов`язував споживача після 10 червня 2018 року укладати індивідуальний договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій чи навіть договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, оскільки даний договір є колективним. Згідно з статтею 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Також, частиною 2 статті 14 Цивільного кодексу України передбачено, що особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Отже, якщо законодавством не передбачено обов`язок особи укладати договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, то така особа не може бути примушена до вчинення таких дій в силу положень статті 19 Конституції України та частини 2 статті 14 Цивільного кодексу України.

У відносинах з надання житлово-комунальних послух відсутнє поняття балансоутримувача багатоквартирного будинку. Позивач є лише одним із співвласників багатоквартирного будинку та не був уповноважений зборами співвласників чи органом місцевого самоврядування на управління та утримання будинку АДРЕСА_1 . З положень нормативно-правових актів вбачається, що управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором між визначеним відповідно до законодавства управителем (тобто, визначеним за рішенням зборів співвласників або за рішенням органу місцевого самоврядування на підставі проведеного конкурсу) - з однієї сторони, та співвласником, який уповноважений на це зборами співвласників багатоквартирного будинку чи уповноваженою особою органу місцевого самоврядування, - з іншої.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів, вважає що така підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відхиляючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами не було укладено до 10.06.2018 року договору щодо надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, а позивач не довів що являється управителем багатоквартирного будинку в розумінні Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII (надалі - Закон № 2189-VIII), то посилання позивача на обов`язок відповідача укласти договір про надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території на підставі Типового договору затвердженого постановою КМ України від 20.05.2009р. № 529 не заслуговують на увагу.

Але ж з таким висновком суду першої інстанції не погоджується колегія суддів з огляду на наступні мотиви.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.09.2012 р. виданого Управлінням міського господарства на підставі рішення Мукачівського міськвиконкому від 23.08.2012р. № 212, ТзОВ «Будмедіндустрія» на праві приватної власності в 1/1 частці належить Житловий будинок 5-ти поверховий на 24-и квартири з вбудованим на 1-му поверху торговим закладом, площею 508,90 кв.м., а всього загальною площею 3288,80 кв.м., житловою площею 1235,30 кв.м. по АДРЕСА_1 , а.с. 30.

Державна реєстрація права власності за ТзОВ «Будмедіндустрія» на Житловий будинок 5-ти поверховий на 24-и квартири з вбудованим на 1-му поверху торговим закладом по АДРЕСА_1 була здійснена державним реєстратором 19.09.2012 р. за реєстраційним номером: 26423378, що підтверджується Витягом за № 35548775 від 19.09.2012 про Державну реєстрацію прав, а.с. 29.

Актом приймання-передачі приміщень загального користування від 25.07.2012 року, який укладено між ТзОВ «Русинія» та ТзОВ «Будмедіндустрія» у зв`язку з продажем нерухомого майна, а саме:

-квартир за АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 і 21-24 відповідно до договорів купівлі-продажу за №№ 2457-2470 і 2502-2508;

-вбудованого на 1-му поверсі торговельного закладу відповідно до договору купівлі-продажу за № 2905, які розміщені в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , стверджено що продавець передав, а покупець прийняв у власність приміщення загального користування, загальною площею 437,10 кв.м. по інвентарній справі за шрифтами в кількості 25-ть приміщень, а.с. 28.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 233287628 від 19.11.2020 р., ОСОБА_1 з 22.11.2011 року є власником квартири АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27.11.2012 р. виданого Управлінням міського господарства на підставі рішення Мукачівського міськвиконкому від 27.11.2012 р. № 296 ( а.с 27).

Відповідно до Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.08.2019 року за реєстраційним номером 104 та від 07.08.2019 року за реєстраційним номером 104, ТзОВ «Будмедіндустрія» на підставі договору купівлі-власності № 6913 від 23.10.2012 року та договору купівлі-власності № 7463 від 22.11.2012 року являється власником земельної ділянки площею 0,1 га за кадастровим номером :01:001:0319 та земельної ділянки площею 0,04 га за кадастровим номером :01:001:0510, а.с. 77, 76.

ТзОВ «Будмедіндустрія» будучи власником багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 та являючись балансоутримувачем цього будинку з безпосереднім здійсненням надання послуг з обслуговування та утримання вказаного будинку та прибудинкової території зверталось до ОСОБА_1 з повідомленнями від 19.11.2020 року №63, від 09.01.2021 року №05, які надсилались на адресу останнього з 2-ма примірниками договору про надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, які просило підписати, а.с. 10-14, 15-21, 22-26.

Зміст зазначеного дає підстави дійти висновків стосовно того, що ТзОВ «Будмедіндустрія» як власник - балансоутримувач багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , який розміщений на земельній ділянці з прибудинковою земельною ділянкою, що також належать ТзОВ «Будмедіндустрія», останнє здійснює управлінням зазначеним будинком і земельними ділянками шляхом забезпечення та надання власникам квартир у даному будинку послуг з обслуговування внутрішньо-будинкових систем і прибудинкової території по їх утриманню і ремонту та житлово-комунальні послуги, які забезпечують належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб власників квартир.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 та ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України - цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу.

Зобов`язання повинне належно виконуватись відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичай ставляться, ст. 526 ЦК України.

Як слідує зі змісту пунктів 2, 3, 5, 6, 8, 9, 11-14 частини 1 статті 1 Закону № 2189-VIII, у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

2) виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору;

3) внутрішньо-будинкові системи багатоквартирного будинку - механічне, електричне, газове, сантехнічне та інше обладнання в будинку, яке обслуговує більше одного житлового та/або нежитлового приміщення, у тому числі комунікації до обладнання споживача, системи автономного теплопостачання, бойлерні та елеваторні вузли, обладнання протипожежної безпеки, вентиляційні канали та канали для димовидалення, обладнання ліфтів, центральних розподільних щитів електропостачання від зовнішньої поверхні стіни будівлі до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення (для систем газопостачання - від запірного пристрою на вводі в будинок до запірних пристроїв включно перед місцями підключення газових приладів, газоспоживального обладнання, теплових агрегатів тощо);

5) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг;

6) індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги;

8) колективний договір про надання комунальних послуг (далі - колективний договір) - договір про надання комунальних послуг, який укладається з виконавцем комунальних послуг за рішенням співвласників (на умовах, визначених у рішенні співвласників (об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками;

9) колективний споживач - юридична особа, що об`єднує споживачів у будівлі та в їхніх інтересах укладає договір про надання комунальної послуги;

11) плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньо-будинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньо-будинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньо-будинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води);

12) послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору;

13) споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач;

14) управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.

У частині 1 статті 5 Закону № 2189-VIII зазначено, що до житлово-комунальних послуг належать:

1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.

Послуга з управління багатоквартирним будинком включає:

забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо;

купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку;

поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку;

інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку;

2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до імперативної вимоги пунктів 1, 5, 8 частини 2 статті 7 Закону № 2189-VIII індивідуальний споживач зобов`язаний:

1) укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом;

5) оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами;

8) не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг.

Тобто, дана норма прямо зобов`язує індивідуального споживача (власника квартири) укласти договір з надання зокрема житлових послуг з управління багатоквартирним будинком у порядку і випадках передбачених безпосередньо Законом № 2189-VIII.

Згідно вказівок частин 1, 2 статті 12 Закону № 2189-VIII надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньо-будинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).

А сам порядок та особливості укладання, зміни і припинення договорів про надання житлово-комунальних послуг визначаються статтями 13-15 цього Закону.

Також частиною 1 статті 18 Закону № 2189-VIII передбачено, що управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором.

Водночас, постановою Кабінету Міністрів України від 5 вересня 2018 р. № 712 затверджено ТИПОВИЙ ДОГОВІР про надання послуги з управління багатоквартирним будинком.

Відповідно до цього примірного договору ТзОВ «Будмедіндустрія» як власник та відповідно управитель багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 має право укласти з ОСОБА_1 як власником квартири АДРЕСА_2 індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньо-будинкових систем.

Разом з цим за приписами частини 1 статті 9 Закону № 2189-VIII, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Слід відмітити, що ОСОБА_1 заперечує лише саме право вимоги ТзОВ «Будмедіндустрія» на укладення індивідуального договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком при тому, що такі споживає у повній мірі. Тоді як ОСОБА_1 не оспорює сам зміст та умови надання житлових послуг, зазначених у договорі, який йому було запропоновано укласти з ТзОВ «Будмедіндустрія». Та обставина, що надісланий ОСОБА_1 примірний договір має назву «Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» не являється підставою для не укладення такого договору з цієї підстави, так-як сторони договору мають можливість змінити назву такого.

Доводи ОСОБА_1 з приводу того, що ТзОВ «Будмедіндустрія» не являється управителем багатоквартирного будинку так-як співвласники квартир не уповноважували таке на укладення індивідуальних договір є помилковими. Оскільки, ТзОВ «Будмедіндустрія» являється власником - балансоутримувачем багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 та здійснює управління таким, шляхом забезпечення співвласникам їх потреб в отриманні житлово-комунальних послуг. Тобто, ТзОВ «Будмедіндустрія» на підставі договорів із власниками квартир забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. В свою чергу ОСОБА_1 не надав доказів того що ТзОВ «Будмедіндустрія» не здійснює управління як власник багатоквартирного будинку таким будинком та/або співвласниками квартир не укладено індивідуальних договорів на здійснення обслуговування багатоквартирного будинку чи що таке управління здійснює інша юридична особа.

А як зазначено в частинах 1, 2 статті 12 Закону України Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку від 14 травня 2015 року № 417-VIII (далі - Закон № 417-VIII) - витрати на управління багатоквартирним будинком включають:

- витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку;

- витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку;

- інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом.

Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.

За приписами частин 1 - 5 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

А стаття 322 ЦК України передбачає, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Водночас і Конституційний Суд України у рішенні від 2 березня 2004 року № 4-рп/2004 у справі про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних будинків зазначив, що право власності на квартиру передбачає участь в утриманні допоміжних приміщень, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою житлового будинку та виникає одночасно з правом власності на квартиру, незалежно від підстав його набуття, та не потребує будь-яких дій для його підтвердження (створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку чи вступ до нього).

Оскільки ТзОВ «Будмедіндустрія» не здійснювалось жодних дій по відчуженню багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 чи здійснення списання з балансу загальних площ цього будинку та/або передачі прав та обов`язків по утриманню зазначеного багатоквартирного будинку разом з прибудинковою територією іншому балансоутримувачу та/або управителю, то ТзОВ «Будмедіндустрія» задля створення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб власників багатоквартирного будинку здійснює надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Такі послуги полягають в прибиранні внутрішньо-будинкових приміщень та прибудинкової території; виконання санітарно-технічних робіт; обслуговування внутрішньо-будинкових систем; утримання ліфтів; купівля електричної енергії для забезпечення функціонування загальних приміщень; здійснення поточного ремонту спільного майна багатоквартирного будинку; цілодобове забезпечення відеонагляду по охороні будинку та прибудинкової території та контролю доступу до будинку і для забезпечення цього укладено договір з надання телекомунікаційних послуг; забезпечення консьєрж сервісу; послуг з можливого паркування автомобіля, тощо.

Слід наголосити на тому, що у зв`язку з наданням ТзОВ «Будмедіндустрія» послуг з управління багатоквартирним будинком то з усіма іншими власниками квартир у багатоквартирному будинку окрім, ОСОБА_1 укладені індивідуальні договори про надання послуги з управління багатоквартирним будинком.

Вирішуючи даний спір, колегія суддів зазначає, що ЦК України у статтях 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема, поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Розкриваючи зміст засади свободи договору у ст. ст. 6, 627 ЦК України законодавець визначає, що свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору.

Закріпивши принцип свободи договору, Цивільний кодекс України разом з тим визначив, що свобода договору не є безмежною, оскільки відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 6 та ст. 627 цього Кодексу при укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору сторони не можуть діяти всупереч положенням цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства. Зазначені положення узгоджуються з нормами ч. 1 ст. 203 та ч. 1 ст. 215 ЦК України, відповідно до яких підставою недійсності правочинів є суперечність їх актам цивільного законодавства.

Приписами ст. 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Форма та зміст (умови) типового (примірного) договору затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 5 вересня 2018 р. № 712 «Про затвердження Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком та Типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком».

З аналізу змісту статті 630 ЦК України, статей 7-8, 12, 18 Закону № 2189-VIII, Постанови КМ України від 5 вересня 2018 р. № 712 «Про затвердження Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком та Типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком» вбачається, що умови типового договору, що набули юридично обов`язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов`язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, який був підготовлений та направлений позивачем відповідачу за формою та змістом відповідає типовому (примірному) договору, а тому відмова споживача послуг від укладення договору суперечить вимогам ч. 3 статті 6, статтям 627, 630 ЦК України та статтям 12, 18 Закону № 2189-VIII.

А звідси, враховуючи загальні засади цивільного законодавства та судочинства, у разі відмови споживача укласти договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, який відповідає типовому (примірному), таке право управителя підлягає судом захисту на підставі пункту 1 частини 2 статті 16 ЦК України шляхом визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативним актом обов`язкової дії.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_1 протягом значного періоду часу споживає послуги з утримання багатоквартирного будинку, які надає ТзОВ «Будмедіндустрія» то виниклі між сторонами зобов`язання підлягають виконанню. Проте, одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Зазначені обставини в їх сукупності дають підстав стверджувати, що ОСОБА_1 зобов`язаний здійснювати оплату послуг з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території. А за наявності ненадання таких послуг, фіксувати порушення актом-претензією, чого не було зроблено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції не відповідає обставинам справи, що призвело до ухвалення такого з порушенням норм матеріального і процесуального права, а це в свою чергу є підставою для скасуванню такого з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позову та апеляційної скарги у загальному розмірі 5 675,00 (2 270,00+3 405,00) гривень.

Зважуючи на викладене та керуючись нормами статей 141, 368, 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Будмедіндустрія», задовольнити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 травня 2021 року скасувати та ухвалити в справі судове рішення про задоволення позову.

Визнати договір про надання послуг з утримання багатоквартирного будинку між Товариством з обмеженою відповідальністю "Будмедіндустрія" та ОСОБА_1 , укладеним з 20 листопада 2020 року.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , мешканця: АДРЕСА_7 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будмедіндустрія", , адреса: 89600, м. Мукачево, площа Керила і Мефодія, буд. 10-12, судові витрати у сумі 5 675,00 гривень, судового збору.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 08 серпня 2022 року.

Суддя-доповідач:

Судді: