Справа № 303/2719/22
номер рядка стат. звіту 35
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

13 липня 2022 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області :

в особі головуючого судді Монич В.О.

за участю секретаря судових засідань Годьмаш О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мукачево в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог ОСОБА_4 про витребування безпідставно отриманих активів (грошових коштів), -

В С Т А Н О В И В :

20 квітня 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 безпідставно одержаних грошових коштів в розмірі 600 доларів США та судових витрат.

Позовні вимоги мотивує тим, що 11.06.2021 року між ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено усний попередній договір про надання правової допомоги в частині судового представництва інтересів останнього у справі про оскарження правочинів відчуження часток у будинку АДРЕСА_1 . На виконання вказаного договору відповідачу було передано попередню оплату в розмірі 500 доларів США та в подальшому ще 100 доларів США для компенсування витрат зі збору документації. 07.07.2021 року на електронну адресу позивача відповідачем направлено підписаний примірник договору №01/06/2021 про надання правової допомоги від 23.06.2021 року та Додаток № 1 до договору щодо підтвердження факту оплати юридичних послуг. Однак, жодних юридичних послуг позивачу надано не було, у зв`язку з чим позивач попросив повернути оплачені ним кошти, але кошти йому повернуті не були.

Відповідно до ч.2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3 ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку.

Враховуючи викладене, Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.05.2022 року, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Копію ухвали про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження відповідач отримав 26.05.2022 року.

30.06.2022 року відповідачем ОСОБА_3 подано заяву про залишення позовної заяви без розгляду та повернення її позивачу посилаючись на те, що не укладав жодного договору з позивачем, в матеріалах позовної заяви відсутній належний документ, який би підтверджував наявність підстав позову та його предмету, відсутній попередній договір на який посилається позивач, а ксерокопія проекту типового договору де сторонами зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не є належним доказам, оскільки відсутній письмовий оригінал такого документу. Крім того, надані позивачем роздруківки електронної переписки ніби то між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є процесуально недопустимими, оскільки предмет спору не впливає на права ОСОБА_4 і має місце порушення приватної інформації.

Третя особа без самостійних вимог ОСОБА_4 своїм правом надати пояснення щодо позову не скористалась.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються процесуальними правами, реалізують право на судовий захист; кожна сторона зобов`язана належно довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, обов`язок доказування позову лежить на позивачеві; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; зловживання процесуальними правами недопустиме (ст. 20 ч. 1 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 44, 76-82 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст.77 ч. 2 ЦПК України). Про задоволення позову рішення може бути прийняте лише за умови обґрунтованості та доведеності позовних вимог ( ст.ст. 89, 263-265 ЦПК України).

Судом встановлено, що позивач посилається на існування між ним та ФОП ОСОБА_3 усного попереднього договору про надання правової допомоги від 11.06.2021 року, на виконання якого позивач передав відповідачу аванс в розмірі 600 доларів США. Вказана обставина відповідачем заперечується.

Матеріали справи містять договір № 01/06/2021 про надання правової допомоги датований 23.06.2021 року між ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , строком до 23.06.2021 року, який не містить підпису ОСОБА_1 (а.с.15-16).

Згідно п.4 вказаного договору оплата послуг виконавця проводиться з одночасним переданням складених і виготовлених документів на підставі акту приймання-передачі, якщо такі не були проведені авансом.

Згідно додатку №1 до договору № 01/06/2021, замовник ОСОБА_1 оплатив, а виконавець Поляк В.Т. прийняв від замовника грошові кошти в сумі 600 доларів США, передбачених вказаним договором за виконання робіт по складанню та супроводу в якості представника в цивільному спорі про визнання недійсним та скасування договору дарування частини будинку із земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 , який також не містить підпису ОСОБА_1 (а.с.17).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд не може самостійно збирати докази що стосуються предмету спору.

Відповідно до ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до вимог п.2 ч. 1 ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених ч.1 ст. 206 ЦК України.

Згідно ч.1 ст.206 ЦК України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами в момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

У відповідності до ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Відповідно до статті 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, який полягає у визначенні за суб`єктом цивільного права можливості укладати договір або утримуватися від його укладення, а також визначати його зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої з контрагентом домовленості.

За положеннями Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон) договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума, що видається кредиторові боржником в рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Аванс - це лише спосіб платежу і виконує функцію попередньої оплати, отже він не може виконувати забезпечувальної функції взятих сторонами на себе зобов`язань, незалежно від того, яка сторона відповідальна за невиконання зобов`язання, тому той, хто отримав аванс, повинен його повернути.

Як встановлено судом, сторонами в момент укладення попереднього договору, порушено вимоги щодо форми правочину, він не є укладеним, зобов`язання з надання послуг між сторонами не виникло, тому суд погоджується з позицією позивача, що сума, зазначена в додатку №1 до договору № 01/06/2021, а саме: грошові кошти в сумі 600 доларів США, згідно з вимогами ч.2 ст.570 ЦК України, має ознаки авансу і якщо сплачена, то має бути повернута в тому розмірі, в якому вона надавалася.

З матеріалів справи вбачається, що у зв`язку з не укладенням договору про надання правової допомоги, представником ОСОБА_1 адвокатом Мельник П.П. відповідачу направлялася претензія щодо належного виконання зобов`язань № 248 від 04.10.2021 року, з вимогою повернути ОСОБА_1 оплату в розмірі 600 доларів США сплачені за неукладеним договором № 01/06/2021 від 23.06.2021 року, не пізніше 15 календарних днів з моменту отримання претензії (а.с.18-19), яку відповідач отримав 07.10.2021 року (а.с.22).

Однак, станом на день звернення з позовом до суду відповідач зазначеної суми позивачу не повернув.

Твердження відповідача про те, що між ним та відповідачем не укладалося жодного договору, знайшли підтвердження в судовому засіданні, оскільки в момент укладення попереднього договору сторони не дотрималися вимог щодо форми договору, однак, разом з цим факт отримання відповідачем грошових коштів, як попередньої оплати послуг, в розмірі 600 доларів США підтверджується додатком №1 до договору № 01/06/2021 від 23.06.2021 року, який було підписано відповідачем та скріплено його печаткою.

З аналізу ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 р. № 5076- УІ вбачається, що даний Закон не наводить форму та вимоги до документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди) адвокату.

В ході судового розгляду цивільний відповідач не надсилав відзив стосовно позовних вимог та не заявляв клопотань щодо проведення почеркознавчої експертизи, для спростування автентичності його підпису в додатку №1 до договору № 01/06/2021 від 23.06.2021 року, яким він підтвердив факт отримання ним грошових коштів від позивача.

З огляду на викладене, враховуючи оцінені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Щодо вимоги позивача про стягнення на його користь витрат на правову допомогу, суд констатує наступне:

Статтею 15 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

У справі встановлено, що представництво інтересів позивача ОСОБА_1 здійснював адвокат Мельник П.П. на підставі ордеру серії АО № 1039669 від 04.10.2021 року та договору про надання правової допомоги № 247 від 04.10.2021 року (а.с.7, 8).

За змістом ч.ч.1, 2, 3 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У частині четвертій статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з правовою позицією висловленою Верховним Судом у постанові від 05 лютого 2019 року у справі № 906/194/18 необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Стороною позивача надано розрахунок суми гонорару наведений в додатку № 1 до договору № 247 про надання правової допомоги від 04.10.2021 року на суму 9000 гривень та квитанцію на підтвердження їх оплати (а.с.56 - 57, 58).

Відповідачем клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу не подавалося за таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині стягнення з відповідача на користь позивача 9000 гривень витрат на правничу допомогу.

На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 137, 141, 258-259, 264-265 ЦПК України, ст.ст. 11, 206, 570, 627, 635 ЦК України, ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , інтереси якого представляє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог ОСОБА_4 про витребування безпідставно отриманих активів (грошових коштів) задоволити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 безпідставно одержаних грошових коштів в розмірі 600 (шістсот) доларів США, 9000,00 (дев`ять тисяч) гривень витрат на правову допомогу та 992,40 гривень (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок) сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Позивач: фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканець АДРЕСА_2 ;

Представник позивача: ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 ;

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканець АДРЕСА_4 ;

Третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_4 , АДРЕСА_5 .

Повний текст рішення складено 13.07.2022 року.

Головуючий В.О. Монич