Справа № 297/1488/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2022 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого ГАЛ Л. Л., за участю секретаря Адамчо К.С., розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Берегівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Берегівському районі Закарпатської області Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України,

встановив:

ОСОБА_1 , мешканець АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , мешканка АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , Берегівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Берегівському районі Закарпатської області Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), який розташований за адресою м. Берегове, вул. Мукачівська, 3, , звернувся до суду із заявою про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, а саме, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Бахчисарай, Автономної Республіки Крим, вказавши відомості про матір ОСОБА_2 , 1995 року народження, громадянка України, батька ОСОБА_1 , 1993 року народження, громадянин України.

Заява мотивована тим, що заявник ОСОБА_1 є батьком дитини ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Бахчисарай Автономної Республіки Крим.

Отримати свідоцтво про народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження відповідно до статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Зазначене місце народження є тимчасово окупованою територією України, визначеною Верховною Радою України Законом України від 15.04.2014 №1207-УІІ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».Встановлення факту народження необхідно заявнику для отримання свідоцтва про народження та подальшого оформлення закордонного паспорту на дитину.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, 06.06.2022 року ним була подана заява про розгляд справи без його участі (а.с. 24).

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання також не з`явилася, 06.06.2022 року нею була подана заява про розгляд справи без її участі (а.с. 254).

Представник заінтересованої особи Берегівського відділу ДРАЦС в судове засідання також не з`явився.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Згідно п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 15.11.2013 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Димитров, Донецької області, та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка м. Димитров, Донецької області, уклали шлюб 15.11.2013 року (а.с. 4).

Встановлено, що згідно медичного свідоцтва про народження № 1003 від 09.12.2014 року, виданого Бахчисарайською центральною районною лікарнею, ОСОБА_2 в Бахчисарайській ЦРЛ, Донецької області народила дівчинку (а.с. 19).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 дитина ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Бахчисарай, Автономної Республіки Крим, російської федерації, про що зроблений актовий запис №585, батько ОСОБА_1 , громадянин України, матір ОСОБА_2 , громадянка України, (а.с. 18).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Відповідно до ст. 5 ч. 6 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» примусове автоматичне набуття громадянами України, які проживають на тимчасово окупованій території, громадянства російської федерації не визнається Україною та не є підставою для втрати громадянства України.

Отримати свідоцтво народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки дитина народилася на тимчасово окупованій території України, та вказане свідоцтво про народження і довідка, не можуть бути прийняті відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження дитини, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Так, листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.04.2016 року N 9-1130/0/4-16 надано роз`яснення про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року N 990-VIII "Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України", в якому, зокрема, наводяться рекомендації щодо окремих питань визнання належними та допустимими доказів на підтвердження факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Питання щодо можливості використання як доказів у справі про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України документів, які видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на такій території, має вирішуватися з урахуванням загальних положень цивільного процесуального законодавства України щодо належності та допустимості доказів (статті 58, 59 ЦПК України). Зокрема, належними відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Допустимими за змістом частини першої цієї статті є докази, одержані в порядку, встановленому законом.

Даючи оцінку допустимості таких доказів, як документи, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, слід керуватись положенням частини другої статті 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами 4 України.

Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» із змінами, норми якого стосуються тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права.

Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ila§cuandOthers v. MoldovaandRussia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibiacase), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення.

Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території.

Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр 5 проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог статті 263 ч. 5 ЦПК України, згідно якого обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку статті 317 ЦПК України.

Таким чином, на підставі вищенаведеного суд вважає, що факт народження особи на тимчасово окупованій території встановлено.

Факт, про встановлення якого просить заявник ОСОБА_1 має для нього юридичне значення.

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Копія судового рішення видається учасникам справи, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 81, 258, п. 7 ч. 1 ст. 315, ч. 1, ч. 4 ст. 317, 319, 354, 355 ЦПК України,

рішив:

Заяву ОСОБА_1 , мешканця АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , мешканка АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , Берегівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Берегівському районі Закарпатської області Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), який розташований за адресою м. Берегове, вул. Мукачівська, 3, , про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України - задовольнити.

Встановити факт народження ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Бахчисарай, Автономної Республіки Крим (тимчасово окупована територія України), вказавши наступні відомості про батьків: мати ОСОБА_2 , 1995 року народження, громадянка України, батько ОСОБА_1 , 1993 року народження, громадянин України.

Рішення про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга може бути подана до суду апеляційної інстанції через Берегівський районний суд.

Суддя Лайош ГАЛ