КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 377/442/21 Головуючий 1 інстанція Т.О.
Провадження №22-ц/824/3876 /2022 Доповідач 2 інстанція - Суханова Є.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 жовтня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді: Суханової Є.М.,

суддів: Сушко Л.П., Олійника В.І.

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Акцент-Банк», в особі представника - адвоката Омельченка Євгена Володимиовича на рішення Славутицького міськрайонного суду Київської області від 26 жовтян 2021 року по справі за позовом Акціонерного товарства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованосі за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

21.07.2021 року до Славутицького міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява, у якій представник позивача Акціонерного товариства «Акцент-Банк», посилаючись на ст.ст. 525, 526, 527, 530, ч.1 ст.598, 599, 610, ч.2 ст.615, 629, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 23, 28, 175, ч.1 ст. 276 ЦПК України, просивстягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором без номера від 30.12.2019 року у розмірі 21416,1 гривень та судові витрати у розмірі 2270,00 гривень.

В обґрунтування своїх вимог представника позивача зазначив, що 30.12.2019 року відповідач ОСОБА_1 приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку (надалі - Умови та Правила) з метою укладання кредитного договору б/н та отримання кредитної картки. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами", які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та Банком Договір.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі відповідно до умов договору. Відповідач зобов`язання за договором не виконав, внаслідок чого станом на 10.07.2021 року має заборгованість - 21416,10 грн. яка складається з наступного: 14361,94 грн - заборгованість за кредитом; 7054,16 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ "Акцент-банк", в зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь вищевказану суму заборгованості за кредитом та судові витрати про справі.

Рішенням Славутицького міськрайонного суду Київської області від 26 жовтян 2021 року Акціонерному товариству «Акцент-Банк» в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду представником Акціонерного товариства «Акцент-Банк» подано апеляційну скаргу. Вважає, що рішення Славутицького міськрайонного суду Київської області від 26 жовтня 2021 року є необґрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права та судом допущено неправильне застосування норм матеріального права. Зазанчає, що відповідач в анкеті-заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг а А-Банку підтвердив під розпис факт ознайомлення з умовами та правилами надання банківських послуг та зобов`ячався в подальшому регулярно знайомитися зі змінами до них, викладеними на сайті банку. Крім того, як вбачається із розрахунку заборгованості, боржник користувалася кредиттом, відповідно була ознайомлена з Умовами та Правилами наданн банківських послуг в А-банку і погодилася із ними, оскільки даний кредитний договір є договором Оферти.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч.1. ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частина перша статті 15 Цивільного кодексу України закріплює право кожної особи на захист свого права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК Україникожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Разом з тим, вимогами цивільного процесуального законодавства суд зобов`язаний установити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від встановленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що між АТ "Акцент-Банк" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, за умовами якого ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжку картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,40% щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом, однак, відповідач не виконав зобов`язання за цим договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість станом на 10.07.2021 року - 21416,10 грн. яка складається з наступного: 14361,94 грн - заборгованість за кредитом; 7054,16 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом;

На підтвердження вказаних обставин АТ "Акцент-Банк" надало суду: копії анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг від 30.12.2019 без номера; витяг з Умов і правил надання банківських послуг в Акцент-Банку; паспорт споживчого кредиту; розрахунок заборгованості за договором, який містить електронний підпис ОСОБА_1 .

Відмовляючи у задоволенні позову про стягнення заборгованості, суд виходив із недоведеності та необгрунтованості позовних вимог, так як позивачем не надано суду кредитного договору, а зі змісту анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг у Акціонерному товаристві «Акцент-Банк» не вбачається жодної інформації, яка б свідчила про укладення між сторонами саме кредитного договору, в ній не міститься інформації про його істотні умови, розмір встановленого кредитного ліміту, не зазначено типу та строку дії картки та інших істотних умов, які є обов`язковими при укладенні кредитного договору та зрозумілими споживачам і доведені до їх відома. Зазначив, що витяг з тарифів і витяг з умов та правил надання банківських послуг не містять підпису відповідача, тому не свідчать про укладення саме кредитного договору. Суд вказав, що наданий позивачем розрахунок заборгованості не є безспірним доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу, оскільки позивачем не доведено укладення кредитного договору.

Однак, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За змістом статей 205, 207 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Як видно з матеріалів справи, в підписаній відповідачем анкеті - заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Акцент-Банку зазначено, що ця заява в сукупності з Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку становлять між особою, що її підписала, і банком договір про надання банківських послуг.(а.с. 8).

З матеріалів справи вбачається, що сторони, крім анкети - заяви, підписали також паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» , в якому визначили: тип кредитного продукту - картка «Зелена», тип кредиту - поновлювальна кредитна лінія (ліміт) з пільговим періодом використання; сума кредиту до 200000 грн., строк кредитування - 240 місяців, мета отримання кредиту - на споживчі цілі, спосіб та строк надання кредиту - кредитні кошти надаються клієнту у вигляді встановлення кредитного ліміту на кредитну картку, процентна ставка базова 3,7% в місяць (44,4% річних), тип процентної ставки - фіксована; процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - 7,4% у місяць - збільшена відсоткова ставка на місяць на суму загальної заборгованості ( у випадку наявності простроченої заборгованості); порядок повернення кредиту - щомісячно, до останнього дня поточного місяця включно, в розмірі 5% від заборгованості на останній день минулого місяця, не менше 100 гривень, не менше суми нарахованих процентів плюс штраф, якщо він виник, але не більше залишку заборгованості (а.с. 8-9).

Підпис ОСОБА_1 в паспорті споживчого кредиту підтверджено за допомогою простого електронного підпису, шляхом підтвердження дзвінка з номера телефону НОМЕР_1 , зазначеного відповідачем у анкеті - заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, підписаної власноручно.

Таким чином, відповідач ОСОБА_1 погодилась з умовами, викладеними у заяві та у паспорті споживчого кредиту без будь-яких зауважень або застережень, на підтвердження чого на примірнику заяви нимпроставлено свій особистий підпис, а у паспорті споживчого кредиту ним проставлено електронний підпис.

Частиною п`ятою статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Вказані докази свідчить про досягнення сторонами згоди щодо істотних умов договору, а підписання ОСОБА_1 анкети - заяви та паспорту споживчого кредиту підтверджує укладення між ним і банком кредитного договору.

Суд першої інстанції наявним у справі доказам належної оцінки не надав та дійшов помилкового висновку про те, що між сторонами не виникло домовленості щодо виду банківських послуг, які відповідач бажавотримати, ні щодо розміру процентної ставки за користування кредитом, процентної ставки за неналежне виконання зобов`язань за кредитом, щодо встановлення кредитного ліміту.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про неправильність висновку суду першої інстанції щодо недоведеності факту укладення між сторонами 30.12.2019 року кредитного договору, так як вказаний договір був укладений як електронний правочин, підписаний позивачкем ОСОБА_1 за допомогою електронного цифрового підпису

Отже, згідно Закону України «Про електронну комерцію» в момент укладення правочину відповідач прийняв на себе зобов`язання, погодившись на істотні умови банку.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 02 грудня 2020 року у справі №284/157/20.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Як вбачається з підписаного відповідачем паспорту споживчого кредиту, ОСОБА_1 погодився з визначеними у ньому умовами кредитування, а саме: з умовами, викладеними в п. 4, відповідно до яких процентна ставка за користування кредитними коштами за межами пільгового періоду визначена у розмірі 44,40 %; з умовами,

Згідно наданого позивачем та перевіреного судом розрахунку заборгованості, відповідач має заборгованість за договором б/н від 30.12.2019 року у розмірі 21416,1 грн. яка складається з наступного: 14361,94 грн - заборгованість за кредитом; 7054,16 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом.

Належних та допустимих доказів того, що заборгованість розрахована невірно та має менший розмір, ніж зазначено позивачем, боржником ОСОБА_1 ні до суду першої інстанції, ні до апеляційного суд не надано.

За таких обставин, факт існування у відповідачаь заборгованості у вказаному розмірі є доведеним, а тому дана сума заборгованості підлягає стягненню з відповідачки ОСОБА_1 , як з боржника, на користь АТ Акцент-Банк».

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є:1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права

Враховуючи зазначене, оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга АТ " Акцент-Банк"» підлягає задоволенню, рішення Славутицького міського суду Київської області від 26.10.2021 року слід скасувати, ухваливши нове судове рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованості за кредитним договором від 30.12.2019 року у розмірі 21416,1 грн. яка складається з наступного: 14361,94 грн - заборгованість за кредитом; 7054,16 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом.

Згідно вимог ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 цієї статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача в разі задоволення позову.

При подачі позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2270 гривень. При поданні апеляційної скарги АТ "Акцент-Банк" сплачено судовий збір у розмірі 3405 гривень.

За результатами апеляційного перегляду справи апеляційну скаргу задоволено, рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове судове рішення про задоволення позовних вимог, тому з відповідача ОСОБА_1 підлягають стягненню на користь АТ " Акцент-Банк" понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 2270 гривні та за подання апеляційної скарги - в сумі 3405 гривень, що разом становить 5675 гривень.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк», в особі представника - адвоката Омельченка Євгена Володимиовича - задовольнити.

Рішення Славутицького міського суду Київської області від 26 жовтня 2021 року скасувати. та ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

Позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» ( , місце знаходження вул.Батумська, будинок 11, м.Дніпро, 49074) заборгованість за кредитним договором від 30.12.2019 року у розмірі 21 416, 1 гривень (двадцять одна тисяча чотириста шістнадцять гривень одна копійка).

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» ( , місце знаходження вул.Батумська, будинок 11, м.Дніпро, 49074) витрати зі сплати судового збору у розмірі 5675 гривень (п`ять тисяч шістсот сімдесят п`ять гривень).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 03 жовтня 2022 року

Головуючий: Є.М. Суханова

Судді: Л.П. Сушко

В.І. Олійник