справа № 208/1195/22
№ провадження 2/208/1306/22
РІШЕННЯ

Іменем України

22 листопада 2022 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

Головуючого, судді - Івченко Т.П.,

За участю: секретаря судового засідання Оніщук Д.Р.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Кам`янське Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», третя особа: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Заводський відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) «про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню»,-

встановив:

1.Позовні вимоги.

15 лютого 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська з позовною заявою до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», третя особа: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Заводський відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) «про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню».

Згідно позовних вимог ОСОБА_1 , просить:

-визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 5481 від 13 червня 2017 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, якою запропоновано стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (ІК в ) грошові кошти на підставі кредитного договору № DNXRRB214052881 від 30 жовтня 2013 року у загальному розмірі 16 886 гривень 75 копійок;

- стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», ІК в , на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 496 гривень 20 копійок, за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 496 гривень 20 копійок.

2.Позиція позивача.

13 червня 2017 р. Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 5481, про звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за Кредитним договором № DNXRRB214052881 від 30.10.2013 р. у розмірі 16 886,75 гривень, як відображено за змістом Виконавчого напису № 5481 від 13.06.2017 року, складається із: залишку заборгованості за кредитом - 4 537,06 грн.; залишку заборгованості за відсотками - 6,67 грн.; комісії-2 389,14 грн.; пені - 6 292,61 грн.; штрафу - 661,27 грн., що всього становить 13 886,75 грн.; витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису - 3 000,00 грн. І, всього, з урахуванням витрат пов`язаних з вчиненням виконавчого напису, 16 886,75 грн. (шістнадцять тисяч вісімсот вісімдесят шість гривень 75 копійок).

Разом із цим Позивачу було невідомо було про існування виконавчого напису від 13.06.2017 р. № 5481, так як лише 14.01.2022 р. ОСОБА_1 у мобільний додаток «ДІЯ» отримала копію постанови державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Пвденно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) про арешт коштів боржника від 14.01.2022 р. ВП № 55134092.

В цей же день були арештовані усі банківські рахунки ОСОБА_1 , у тому числі і рахунок, на який вона отримує заробітну плату. При цьому жодних постанов засобами поштового зв`язку від державного виконавця Лотоцька І.В. не отримувала.

З метою з`ясувати усі обставини справи, ОСОБА_1 звернулася до адвоката Терехова А.В., який за допомогою Автоматизованої системи виконавчого провадження встановив, що на виконанні у державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Мостової Лілії Степанівни перебуває виконавче провадження ВП № 55134092 із примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни № 5481 від 13.06.2017 року.

У подальшому від державного виконавця було отримано постанову від 15.11.2017 року ВП № 55134092 про відкриття виконавчого провадження з ідентифікатором доступу.

За допомогою ідентифікатору доступу до АСВП, адвокат Терехов А.В. ознайомився із матеріалами виконавчого провадження.

В рамках виконавчого провадження ВП № 55134092 державним виконавцем стягнуто із Позивача виконавчий збір у сумі 1 688, 68 грн. та суму мінімальних витрат у розмірі 200,00 грн.

Таким чином, станом на сьогоднішній день, внаслідок примусового виконання Виконавчого напису № 5481, виданого 13.06.2017 р., з Позивача стягуються грошові кошти у загальному розмірі 18 775, 43 грн.

Позивач вважає оскаржуваний Виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, з огляду на наступні обставини справи та положення діючого законодавства.

З підстав існування між сторонами на момент його вчинення спору щодо стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором, а також спірний виконавчий напис був вчинений нотаріусом за відсутності всіх необхідних документів, зокрема, оригіналу кредитного договору, документів та доказів направлення, а також отримання боржником повідомлення про наявність заборгованості, а тому виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог чинного законодавства України, в порушення вимог Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, ст..ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат».

Крім того, захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений пп. 2.3 п. 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такої.

Нотаріус вчинив даний виконавчий напис без доказів направлення та отримання письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором, чим було порушено моє право щодо надання заперечень проти розрахунку заборгованості, визначеної відповідачем.

Проте для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості», чого не вбачається.

Крім того, на момент вчинення виконавчого напису приватним нотаріусом в суді існував спір між ОСОБА_1 та АТ КБ «Приватбанк» щодо розміру заборгованості за кредитним договором та щодо самого існування заборгованості. Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. посвідчено виконавчий напис при виникненні права вимоги більше трьох років до часу вчинення виконавчого напису та стягнуто пеню більш ніж за 1 рік. Зазначені обставини підтверджують, що вказаний виконавчий напис вчинено на підставі документів, які не підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. Також звертали увагу суду, що під час дії даного кредитного договору, банком були змінені умови кредитного договору, що свідчить про спір, і відсутність безспірної вимоги на час вчинення оспорюваного виконавчого напису.

3.Позиція відповідача.

АТ КБ «Приватбанк», будучи обізнано про спір, про дату, час та місце судового розгляду, в порядку передбаченому ст.ст. 128-130 ЦПК України, не скористалося своїм правом і не подало відзив на позовну заяву.

4.Позиція 3-іх осіб.

Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, подала заяву про провдеення розгляду справи за її відсутності.

Заводський відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), в особі державного виконавця Пілінкевич І. подав клопотання про проведення розгляду справи за відсутності Заводського ВДВС.

5.Заяви, клопотання, процесуальні питання.

До подання позовної заяви, від представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 надійшла заява про забезпечення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, до його подання. Заявник у своїй заяві про забезпечення позову просить суд зупинити стягнення на підставі виконавчого напису Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни № 5481 від 13 червня 2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 16 886,75 грн. до завершення розгляду справи та набрання рішення законної сили.

В межах справи № 208/481/22 провадження № 2-з/208/27/22 ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області заяву представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 забезпечення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, до його подання, задоволено, і зупинено стягнення на підставі виконавчого напису Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни № 5481 від 13 червня 2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 16 886,75 грн., до набрання рішення законної сили у справі за її позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (а.с. 24-25).

15 лютого 2022 року позивачем подано позовну заяву до суду.

Ухвалою від 16 лютого 2022 року прийнято позовну заяву до провадження суду і відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Також, разом із позовом позивачем подано клопотання про витребування доказів, і Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 лютого 2022 року, клопотання позивача ОСОБА_1 «про витребування доказів» - задоволено і витребувано від приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни (49000, місто Дніпро, вулиця Центральна, будинок № 6/9) належним чином завірену копію нотаріальної справи за виконавчим написом від 13.06.2017 року № 5481, про стягнення з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», заборгованість за Кредитним договором № DNXRRB214052881 від 30 жовтня 2013 року, на загальну суму 16 886 гривень 75 копійок.

25 серпня 2022 року від відповідача надійшло клопотання про направлення на їх адресу копію позову із додатками.

Судом повторно скеровані матеріали позову і додатки на адресу відповідача.

19 травня 2022 року, 29 серпня 2022 року від приватного нотаріусу Бондар І.М. отримана заява про проведення судового розгляду за її відсутності.

21 вересня 2022 року, і 22 листопада 2022 року від Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) подано клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

6.Фактичні обставини встановлені судом.

13 червня 2017 р. Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 5481, про звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за Кредитним договором № DNXRRB214052881 від 30.10.2013 р. у розмірі 16 886,75 гривень, як відображено за змістом Виконавчого напису № 5481 від 13.06.2017 року, складається із: залишку заборгованості за кредитом - 4 537,06 грн.; залишку заборгованості за відсотками - 6,67 грн.; комісії-2 389,14 грн.; пені - 6 292,61 грн.; штрафу - 661,27 грн., що всього становить 13 886,75 грн.; витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису - 3 000,00 грн. І, всього, з урахуванням витрат пов`язаних з вчиненням виконавчого напису, 16 886,75 грн. (шістнадцять тисяч вісімсот вісімдесят шість гривень 75 копійок), що підтверджено копією виконавчого напису (а.с. 19-20), та копій документів на підставі яких здійснено виконавчий напис, а саме: заява позичальника (а.с. 21),розрахунок заборгованості (а.с. 22-23).

26 січня 2022 року адвокатом Тереховим А.В., як представником ОСОБА_1 , на адресу приватного нотаріуса Бондар І.М. направлено адвокатський запит щодо вчинення виконавчого напису від 13 червня 2017 року (а.с. 8-10).

15 листопада 2017 року державним виконавцем Заводського ввідділу державної виконавчої служби м. Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Мартиненко С.В., винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 55134092, за виконавчим написом № 5481 від 13 червня 2017 року виданного приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за Кредитним договором № DNXRRB214052881 від 30.10.2013 р. у розмірі 16 886,75 гривень, як відображено за змістом Виконавчого напису № 5481 від 13.06.2017 року, складається із: залишку заборгованості за кредитом - 4 537,06 грн.; залишку заборгованості за відсотками - 6,67 грн.; комісії-2 389,14 грн.; пені - 6 292,61 грн.; штрафу - 661,27 грн., що всього становить 13 886,75 грн.; витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису - 3 000,00 грн. І, всього, з урахуванням витрат пов`язаних з вчиненням виконавчого напису, 16 886,75 грн. (шістнадцять тисяч вісімсот вісімдесят шість гривень 75 копійок), що підтверджується копією постанови (а.с. 15-16).

Також, державним виконавцем Заводського ввідділу державної виконавчої служби м. Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Мартиненко С.В., в межах ВП № 55134092 винесено постанову про арешт коштів боржинка від 14.01.2022 року (а.с. 17-18).

7.Норми права застосовані судом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5(далі - Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів міститься у главі 14 Закону України «Про нотаріат» та главі 16 розділу ІІ Порядку.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку).

Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку).

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені вЗаконі України «Про нотаріат» та Порядку.

У пунктах 20, 22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19) зазначено, що «вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172».

У постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що «для правильного застосування положень статей87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису».

У постанові Верховного Суду від 07 лютого 2018 року у справі № 204/4071/14 (провадження № 61-360св18) зазначено, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Для правильного застосування положень статей87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постановах від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19), від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження №14-278гс18).

У частині третій статті 12 та частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

8.Висновки і мотиви прийнятого рішення.

Предметом спору є оспорювання вчиненого виконавчого напису нотаріусом у відповідності до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, ст..ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», та оспорення безспірності заявлених вимог для видачі даного виконавчого напису.

Результат аналізу зазначених норм дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів, необхідних для вчинення нотаріальних дій.

Безспірність документа, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється таким чином: боржник повинен бути повідомлений не менш ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Вчинення виконавчого напису, в разі порушення основного зобов`язання, здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17.

У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором).

Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів:

- перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса;

- другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису).

Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Подібні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 1 вересня 2020 року у справі № 201/4198/17, від 27 серпня 2020 року у справі № 554/6777/17.

Вирішуючи по суті позовні вимоги заявлені позивачем ОСОБА_1 , суд враховує, що правовідносини, які є предметом розгляду у цій справі, виникли з підстав заборгованості яка обліковується за ОСОБА_1 на підставі зазначеного вище кредитного договору від 2013 року, а тому охоплює період більш ніж три роки, і розрахунок пені та відсотків, з якими сторона позивача не згода, і заявляє про їх оспорення.

Також, позивачем ОСОБА_1 зазначаєься про те, що стороною відповідача Банком, направлялася вимога на її адресу про зобов`язання вчинити дії на виконання кредитних зобов`язань, із зазначенням суми заборгованості жодним належним і допустимим доказом не підтверджено.

Як вбачається із поданих приватним нотаріусом копії документів на підстав яких виданий виконавчий напис, це копія заяви ОСОБА_1 як позичальника з якої неможливо встановити кредитні умови прийняті позивачем до виконання, та розрахунок проведений банком за період з 30 жовтня 2013 року по 11 травня 2017 року (а.с. 21-23), що підтверджує позицію позивача щодо оспорення заявлених вимог, та їх необґрунтованості, та як таких що виходять за межи трирічного строку загальної позовної давності.

Як встановлено судом, жодних доказів на підтвердження своєї позиції та спростування позиції позивача, відповідачем на час розгляду справи так і не подано. .

Окрім того, суд зазначає, що матеріали справи не дають підстав для висновку про існування кредитних зобов`язань взагалі, станом на час вчинення виконавчого напису, виходячи з відсутності кредитного договору, не визначеності його умов, а таким чином і самого факту їх порушення боржником, що є необхідним для встановлення їх дійсного обсягу.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Жодних копій/оригіналів документів, які б підтверджували наявність права вимоги та безспірність боргу у ОСОБА_1 перед АТ КБ «Приватбанк», станом на дату вчинення виконавчого напису, а саме на 13 червня 2017 року, також з боку відповідача надано не було.

За ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Принцип змагальності сторін цивільного процесу, закріплений в ст. 12 ЦПК України, забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Згідно вимог ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З урахуванням наведеної вище сутності принципу змагальності та тих обставин, що саме відповідач у справі мав можливості довести зазначену обставину, чого ним зроблено не було та фактично бездоказово презюмовано дотримання порядку позасудового стягнення боргу. Суд констатує, що відповідачем не доведено дотримання вимог Порядку щодо надання документів, що підтверджують безспірність вимог, що з урахуванням процесуальної поведінки відповідача по справі, який не надає жодних доказів на підтвердження правомірності своєї позиції та спростування доводів позивача, саме відповідач у цьому випадку несе ризик настання пов`язаного з цим процесуального наслідку у вигляді задоволення позову.

Отже, на підставі оцінки наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис вчинений 13 червня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. зареєстрований в реєстрі за № 5481 (а.с. 19), без дотримання нотаріусом вимог, передбачених Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій, оскільки стягувачем не подано всіх документів, на підставі яких стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, отже нотаріус не міг переконатись належним чином у безспірності розміру заборгованості, що підлягає стягненню, і сама заборгованість та наявність права її вимоги відповідачем під час розгляду справи належним чином не підтверджена.

Варто також зазначити, що відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 7 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин.

Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому, наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Як вбачається з матеріалів справи, оспорюваний виконавчий напис вчинений 13 червня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

Відомостей щодо нотаріального посвідчення кредитного договору та самого договору, на підставі якого вчинено виконавчий напис, відповідачем також надано не було, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів позивача щодо порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, недоведеності безспірності вимог стягувача, відтак позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, знайшли своє підтвердження під час розгляду та підлягають задоволенню.

9.Судові витрати.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивачем було сплачено судовий збір за подачу за подачу позовної заяви у розмірі 496,20 гривень, та заяви про забезпечення позову у розмірі 496,20 гривень (а.с. 26), а враховуючи що позов підлягає задоволенню, то з відповідача підлягають стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по справі у зазначеному розмірі.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 15, 76-82, 89, 133, 137, 141, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», третя особа: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Заводський відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) «про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню», - задовольнити повністю.

Визнати виконавчий напис вчинений 13 червня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, зареєстрований в реєстрі за № 5481, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», , юридична адреса реєстрації: 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будівля № 1 «Д», заборгованості за кредитним договором у сумі 16 886 (шістнадцять тисяч вісімсот вісімдесят шість) гривень 75 копійок таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», , юридична адреса реєстрації: 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будівля № 1 «Д», на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ,

понесені судові витрати за сплату судового збору в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ч. 7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову, заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://zv.dp.court.gov.ua.

Сторони:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», , юридична адреса реєстрації: 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будівля № 1 «Д».

Третя особа Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, адреса реєстрації: 49000, область Дніпропетровська, місто Дніпро, вулиця Центральна, будівля № 6/9.

Третя особа Заводський відділ державної виконавчої служби у м. Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), адреса реєстрації: 51925, область Дніпропетровська, місто Кам`янське, вулиця Васильєвська, будівля № 64.

Повний текст судового рішення складений 28 листопада 2022 року.

Суддя Івченко Т. П.