Справа №1319/6296/2012
пр № 6/464/95/22
У Х В А Л А

27 жовтня 2022 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

суддя Тімченко О.В.

справа № 1319/6296/2012

учасники справи:

стягувач (заявник) Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ»

боржник ОСОБА_1

заінтересована особа Пустомитівський відділ державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів)

вимоги: видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання

Обставини справи

Заявник у вересні 2022 року звернувся до Сихівського районного суду м.Львова із заявою, в якій просить: видати дублікат виконавчого листа у справі № 1319/6296/2012 виданий 21 грудня 2012 року Сихівським районним судом м.Львова щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ УНІВЕРСАЛ БАНК боргу в розмірі 809 828,68 грн; визнати причину пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання поважними та поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 1319/6296/2012 виданого 21 грудня 2012 року Сихівським районним судом м.Львова щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ УНІВЕРСАЛ БАНК боргу в розмірі 809 828,68 грн.

Заявник просить розглядати справу у відсутності їх представника.

Інші особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлялися про судове засідання, однак до суду не з`явилися, що не є перешкодою для розгляду справи.

У зв`язку із неявкою в судове засідання 24 жовтня 2022 року всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України.

Мотиви та висновки суду

Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 20 вересня 2012 року у цивільній справі № 1319/6296/2012 ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ УНІВЕРСАЛ БАНК 809 828,68 грн боргу за генеральним договором про надання кредитних послуг № BL634 від 29 листопада 2007 року та 1820 грн судових витрат.

На виконання рішення 22 липня 2013 року представнику позивача - стягувача було видано 2 виконавчих листи.

Виконавчий документ про стягнення 809 828,68 грн перебував на виконанні Пустомитівського відділу державної виконавчої служби у Львівському районі ВП № 39265476, а постановою державного виконавця від 31 березня 2015 року на підставі п.8 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження; повторно виконавчий лист до примусового виконання не надходив (лист № 18.2-19/1299 від 07 лютого 2022 року).

На підставі договору факторингу № 30/04/21/ФК2 від 30 квітня 2021 року з додатком актом прийому-передачі з платіжним дорученням, укладеним між АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», останнє набуло право вимоги за борговими зобов`язаннями ОСОБА_1 за кредитним договором.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 02 грудня 2021 року замінено стягувача за виконавчим листом у справі № 1319/6296/2012 з АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» на правонаступника ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року (аналогічні положення були закріплені у ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року ) виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. На цій стадії боржник вчиняє добровільно або під примусом дії на виконання рішення суду.

За положеннями ч.1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Закон України «Про виконавче провадження», в редакції від 21 квітня 1999 року (в редакції з 2011 року), що діяв на момент набрання судовим рішенням законної сили, передбачав, що виконавчий документ може бути пред`явлений протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили (ст.22). Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року установив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання протягом трьох років (ст.12).

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання на даний час пропущено.

Згідно із ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до ч.2 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Установлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними певних процесуальних дій, добросовісного ставлення до своїх обов`язків.

Підстави пропуску строку можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання, заяви (скарги).

Питання ж поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.

Поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, та/або були пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Чітко визначені та однакові строки здійснення процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ч.4 ст.10 ЦПК України).

Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово порушував питання про те, що суд не може безпідставно поновлювати процесуальні строки.

Рішенням Європейського суду з прав людини «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року (заява № 3236/03) встановлено, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, однак такі повноваження не є необмеженими. У рішенні Європейського суду з прав людини «Устименко проти України» від 29 жовтня 2015 року (заява № 32053/13) наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Заявником не наведено причин, які перешкоджали АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» протягом тривалого часу з 2015 року до відступлення права вимоги (квітень 2021 року), тобто протягом 6 років, пред`явити виконавчий лист до виконання.

Недбале ставлення до процесуальних обов`язків з боку стягувача за таких обставин не може виправдовувати пропуск відповідних процесуальних строків, оскільки фактично покладає надмірний тягар на боржника.

Суд ураховує, що згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У даному випадку, первісним кредитором АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» не було вжито всіх заходів для пред`явлення виконавчого листа до виконання та контролю за їх виконанням.

Доводи заяви щодо обов`язковості рішення суду, передбаченого ст.18 ЦПК України, з урахуванням недобросовісної поведінки первісного стягувача не є безумовною та беззастережною умовою для поновлення безпідставно пропущеного строку пред`явлення виконавчих документів до виконання.

У разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив ст.55 ЦПК України.

За наведеного правового регулювання та дійсних обставин справи суд не вбачає підстав для поновлення пропущеного строку і новому кредитору ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», якому передано право вимоги від недобросовісного позивача.

Нормами п.17.4 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Згідно із висновками, наведеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі №2-836/11, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Тому у зв`язку із відмовою у поновленні строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання не підлягає до задоволення і вимога про видачу дубліката такого.

З урахуванням, що заявником не доведено підставності вимог про видачу дублікатів виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, тому суд дійшов переконання про відмову у задоволенні заяви за необґрунтованістю. У матеріалах справи відсутні відомості, які б спростовували даний висновок суду. При цьому кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст.12 ЦПК України).

Керуючись ст.258-260, 442 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Відмовити у задоволенні заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 15 днів згідно з вимогами ст.ст.351-356 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Повне судове рішення складено та підписано 27 жовтня 2022 року, що є датою його ухвалення, постановленого за відсутності учасників справи, як це передбачено ч.5 ст.268 ЦПК України.

Суддя Олена ТІМЧЕНКО