Провадження № 22-ц/801/1762/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Верещинська Я. С.
Доповідач:Копаничук С. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2022 рокуСправа № 127/33306/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого: Копаничук С.Г.

Суддів: Медвецького С.К., Оніщука В.В.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Літинського районного суду Вінницької області від 22.06.2022 року, постановлене у приміщенні того ж суду під головуванням судді Верещинської Я.С. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, -

В с т а н о в и в :

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів. Вказала, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 25.11.2010 року шлюб між ними було розірвано. Судовим наказом Літинського районного суду Вінницької області від 27.12.2018 було стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання двох дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно до досягнення ними повноліття.

Наразі ОСОБА_4 є повнолітньою і перебуває у зареєстрованому шлюбі, а син ОСОБА_4 є неповнолітнім та перебуває на її утриманні.

Посилаючись на те,що визначений судом розмір аліментів є недостатнім для утримання сина, який за віком потребує більших витрат на його утримання ,розвиток, освіту, що впливає на зміну його матеріального становища, а відповідач сплачує аліменти несистематично і не в повному розмірі, не бере участі у вихованні сина, не приймає участь у витратах на покращення рівня життя дитини, просила змінити спосіб стягнення аліментів, визначений судовим наказом від 27.12.2018 року у вигляді 1/3 частини зі всіх видів заробітку (доходу) на тверду грошову суму у розмірі 8000 грн. щомісячно,що підлягає індексації, починаючи з дня звернення до суду з цим позовом до досягнення сином ОСОБА_4 повноліття. Також просила суд стягнути з відповідача на її користь судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

Заочним рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 22.06.2022 року позов задоволено частково. Змінено спосіб стягнення аліментів, присуджений за судовим наказом Літинського районного суду Вінницької області від 27.12.2018 року у справі №137/2149/18. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у твердій грошовій формі у розмірі 8000 грн, яка підлягає індексації відповідно до закону, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

У заяві про перегляд заочного рішення суду від 20.07.2022 року представник ОСОБА_2 - адвокат Матяш Д.Ю. просив скасувати вищевказане заочне рішення суду та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Ухвалою Літинського районного суду від 10.08.2022 року заяву представника ОСОБА_2 - адвоката Матяш Д.Ю. про перегляд заочного рішення суду залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просив рішення суду скасувати, а у справі ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Вказав, що підстав для зміни способу стягнення аліментів відсутні,так як він не уникає обов`язку сплати аліментів на утримання сина, бере участь у його вихованні та дбає про покращення рівня його життя. Під час вступу сина до ВСП «Технологічно-промислового фахового коледжу Вінницького аграрного університету», він неодноразово надавав кошти на придбання книжок та заняття з репетитором, щомісячно поповнює мобільний рахунок сина на 250 грн., частково сплачує кредит за мобільний телефон. Час від часу син ОСОБА_4 проживає разом із ним та повністю перебуває на його утриманні.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вважає рішення суду законним і обгрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Згідно з частиною 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду в справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 9 статті 19 ЦПК України встановлено, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що апеляційна скарга подана на рішення суду у справі про зміну способу стягнення аліментів, колегією суддів вирішено розглядати дану справу в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду не відповідає.

Суд встановив, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 03.06.2001, від якого мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.15)

Рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 25.11.2010 шлюб між сторонами розірвано.(а.с.16).

Судовим наказом Літинського районного суду Вінницької області від 27.12.2018 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку , щомісячно ,до досягнення ними повноліття (а.с.17).

На даний час син ОСОБА_4 навчається на денному відділенні Відокремленого структурного підрозділу «Технологічно-промисловий фаховий коледж Вінницького національного аграрного університету» по спеціальності 181 «Харчові технології» з 01.09.2020 по 30.06.2024 за державною формою навчання (а.с.12).

Відповідачем перераховано на рахунок сина ОСОБА_4 : за січень 2021 року - 400 грн.; за лютий 2021 року - 86 грн.; за травень 2021 року - 933 грн.; за червень 2021 року - 1083 грн.; за серпень 2021 року - 900 грн.; за вересень 2021 року -1920 грн.; за жовтень 2021 року -2536 грн.; за листопад 2021 року - 2103 грн., (а.с. 30-35).

15.11.2021 року позивачка уклала угоду про надання споживчого кредиту №483671074 на суму 11047,85грн. для придбання мобільного телефону, загальна вартість якого з аксесуарами складає 12347,85грн (а.с.36-43).

Також, 30 березня 2021 ОСОБА_1 уклала договір оренди кімнати по АДРЕСА_1 , розмір місячної орендної плати становить 3500 грн. (а.с.13-14).

Крім того, ОСОБА_6 витратила на харчування та засоби гігієни за листопад 2021 року 3673,92 грн., на оплату комунальних послуг за листопад 2021 року 480 грн. та на купівлю утепленого зимового одягу 1370 грн.

Постановляючи заочне рішення, суд виходив з того, що позивачкою доведено наявність передбачених ст. ст. 181,182 СК України підстав для зміни способу стягнення аліментів, а відповідачем не надано доказів про неможливість сплачувати аліменти за зміненим способом та розміром, а тому позовні вимоги про зміну способу стягнення аліментів із частки від доходу (заробітку) відповідача на тверду грошову суму, підлягають задоволенню.

Однак, з таким висновком суду погодитись не можна, оскільки суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права, які більше стосуються зміну розміру стягуваних аліментів, аніж способу їх стягнення , внаслідок чого дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог.

Статтею 180 СК України визначено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від заробітку (доходу) її матері, батька(ст. 183 цього Кодексу) або у твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч.4 ст.181 СК спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст.192 СК розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, зміна способу стягнення аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України) і зміна визначеного раніше розміру аліментів (ст. 192 СК України) є різними правовими інститутами. Водночас, ці інститути тісно пов`язані між собою. Зміна способу стягнення аліментів за наявності підстав для нього може тягнути і зміну розміру в абсолютному значенні (збільшення, зменшення) раніше обумовлених чи присуджених аліментів, в бути засобом, методом зміни розміру стягуваних аліментів.

Однак, позивач не звертається до суду вперше із заявою про визначення розміру стягуваних аліментів у твердій грошовій сумі (ст.184 СК) ,а ставить питання про зміну способу стягнення аліментів, спосіб стягнення яких вона вже обирала у частці від доходу ,про що суд видав судовий наказ.

Численними судовими рішеннями в Україні склалась практика стягнення аліментів у розмірі ј частини заробітку (доходу) платника аліментів на одну дитину ,у розмірі 1/3 частини - на двох дітей ,що знайшло закріплення у ч.5 ст.183 СК України та дало можливість спрощеного стягнення аліментів за цим правилом за заявою стягувача шляхом видачі судового наказу.

Такий спосіб стягнення аліментів - у частці від заробітку (доходу) застосовувався насамперед в інтересах дітей ,так як забезпечував стабільність ,систематичність стягнення та перерахування аліментів ,що здійснювалось за місцем роботи чи отримання доходу платника і застосовувався зазвичай у тих випадках ,коли платник аліментів був працевлаштований та мав постійний стабільний дохід. Стягнення ж у аліментів у вигляді твердої суми, як правило, застосовувалось у тих випадках, коли платник аліментів не був працевлаштований, не мав постійного доходу або мав нестабільний ,мінливий дохід чи працював сезонно, за строковими трудовими чи цивільно - правовими угодами і застосовувалось також в інтересах дітей для забезпечення насамперед рівномірності сплати аліментів на їх утримання.

В той же час ,зміна способу стягнення аліментів може призвести до реального збільшення чи зменшення їх розміру ,а тому за наявності підстав для зміни способу стягнення аліментів повинні враховуватись також норми ст.192 СК України і обставини, що підлягають з`ясуванню при зміні розміру аліментів, зокрема, зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Разом із тим, для зміни способу стягнення аліментів позивач повинна послатись на обставини, які викликають необхідність зміни саме способу стягнення з платника аліментів з відсотків у частці від його доходу на тверду грошову суму.

Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1., 2 ст. 77 ЦПК України).

Таким чином, поставивши перед судом питання про зміну способу стягнення раніше присуджених аліментів з частки від заробітної плати (доходу) платника на тверду грошову суму, позивачу належало доводити факт зміни тих обставин, які свідчили б про необхідність зміни саме способу стягнення аліментів ,що мали місце за період з часу ухвалення судового наказу про стягнення аліментів та станом на час звернення до суду з даним позовом. Зокрема, зміну у платника аліментів обставин, що вказували б про доцільність такої зміни насамперед в інтересах дитини : втрату ним постійного заробітку, доходу, зменшення і несистематичність його отримання, тощо. Зважаючи на те, що зміна способу може тягнути і зміну розміру таких аліментів належало доводити й інші обставини, які мають значення в такому спорі та передбачені, ст. 192 СК України, зокрема , зміну матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів.

Проте, у позові ОСОБА_1 не навела обставин, які з того часу змінились і свідчили б про необхідність зміни способу стягуваних аліментів, раніше визначених судом.

Так, у заяві про видачу судового наказу від 27.12.2018 року про стягнення з відповідача аліментів у частці від всіх видів його заробітку (доходу), ОСОБА_1 зазначала, що ОСОБА_2 має постійне місце роботи, зареєстрований як фізична особа-підприємець, регулярно отримує високий дохід від підприємницької діяльності та має задовільний матеріальний стан.

На підставі зазначеного ,суд за заявою позивача судовим наказом визначив спосіб стягнення аліментів у вигляді частки від заробітку(доходів ) відповідача.

Разом із тим , звертаючись до суду із даним позовом у грудні 2021 року позивач зазначила , що відповідач інших утриманців немає, працездатний та має власні магазини за місцем реєстрації, двічі на рік відвідує різноманітні місця відпочинку, тобто ,фактично підтвердила ті ж обставини матеріального стану платника про те, що він працює та має стабільний високий дохід .

Посилання її у позові на обставини збільшення своїх витрат на утримання, розвиток, освіту сина ,а також сплата нею орендної плати за кімнату, отримання нею кредиту для придбання сину мобільного телефону не являються обставинами які є підставами для зміни саме способу стягнення аліментів ,а можуть розцінюватись в якості можливих для стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину в порядку чи зміни розміру стягуваних аліментів в порядку ст.ст.185,192 СК України.

Таким чином, позивач належним чином не обґрунтувала та не підтвердила належними, допустимими та достатніми доказами факт зміни обставин з дня ухвалення судового наказу до звернення її до суду з даним позовом, які вказували б на необхідність зміни способу стягнення аліментів із частки від заробітку (доходу) на тверду грошову суму.

Суд на вищевказане уваги не звернув, в зв`язку з чим дійшов необгрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Оскільки суд неправильно застосував норми права ,допустив невідповідність висновків, обставинам справи внаслідок чого дійшов необгрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову, рішення суду відповідно до ст.376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням колегією суддів нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Літинського районного суду Вінницької області від 22.06.2022 року, - скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий : Копаничук С.Г.

Судді: Медвецький С.К.

Оніщук В.В.