Ухвала

16 листопада 2022 року

м. Київ

справа № 369/13857/17

провадження № 61-8071св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: головуючого - Крата В. І. (суддя-доповідач), суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Русинчука М. М., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач- громадська організація садове товариство «Оленівка-2»,

відповідачі: ОСОБА_1 , міськрайонне управління Держгеокадастру Києво-Святошинського району та м. Ірпеня Головного управління Держгеокадастру в Київській області,

треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , громадська організація «Садове товариство «Масив Оленівка»,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву громадської організації садове товариство «Оленівка-2» у справі за позовом громадської організації садове товариство «Оленівка-2» до ОСОБА_1 , міськрайонного управління Держгеокадастру Києво-Святошинського району та м. Ірпеня Головного управління Держгеокадастру в Київській області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , громадська організація «Садове товариство «Масив Оленівка», про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, визнання невідповідною нормам закону технічну документацію та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року ГО СТ «Оленівка-2» звернулася із позовом до ОСОБА_1 , МРУ Держгеокадастру Києво-Святошинського району та м. Ірпеня ГУ Держгеокадастру в Київській області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ГО «Садове товариство «Масив Оленівка», про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, визнання невідповідною нормам закону технічну документацію та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 липня 2020 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 06 квітня 2021 року, в задоволенні позовних вимог ГО СТ «Оленівка-2» відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 вересня 2021 року у справі № 369/13857/17 (провадження № 61-8071св21) касаційну скаргу ГО СТ «Оленівка-2» задоволено частково. Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 липня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 квітня 2021 року змінено, виклавши їх мотивувальні частини у редакції постанови.

Додатковою постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 жовтня 2021 року заяву ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_6 , про ухвалення додаткового рішення задоволено. Стягнуто з ГО СТ «Оленівка-2» на користь ОСОБА_1 30 000 грн витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

У червні 2022 року ГО СТ «Оленівка-2» подало заяву про роз`яснення судового рішення в якій просила роз`яснити постанову Верховного Суду від 08 вересня 2021 року, а саме: вказати зміни, що вносяться, здійснити розподіл судових витрат; виправити помилку на аркуші 8 постанови щодо неправильного зазначення можливості встановити межі земельної ділянки 03:003:5229 з порівнянням меж її фактичного землекористування з відомостями кадастру.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 липня 2022 року заяву ГО СТ «Оленівка-2» задоволено частково. Виправлено описку в тексті постанови Верховного Суду від 08 вересня 2021 року, а саме в абзаці 3 розділу «Фактичні обставини» вважати правильним: «Згідно висновку земельно-технічної експертизи та експертизи з питань землеустрою від 30 серпня 2019 року межі фактичного землекористування ОСОБА_1 земельною ділянкою з кадастровим номером :03:003:5013 не відповідає межам землекористування, яке визначене для такої земельної ділянки даними з державного земельного кадастру; щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:5229, надати висновок експертом не виявилося можливим». У задоволенні вимоги заяви ГО СТ «Оленівка-2» про роз`яснення постанови Верховного Суду від 08 вересня 2021 року та розподіл судових витрат відмовлено.

У жовтні 2022 року ГО СТ «Оленівка-2» подало заяву про виправлення описки та роз`яснення судового рішення в якій просить роз`яснити:

чому суди обох інстанцій, якщо існували підстави вважати висновки судового експерта з викладеними порушеннями неправильними, не зазначили їх та не спростували з посиланням конкретні докази з відповідною аргументацією;

обґрунтування причин та правових підстав погодження Верховним Судом із оскарженими судовими рішеннями, які визнали дієздатність ТОВ «Агрогео Груп», правомочність виготовленої технічної документації вказаною юридичною особою;

причина підтвердження Верховним Судом визнання законними рішення судів про заборону вчинення державним кадастровим реєстратором дій по видаленню хибних відомостей про земельну ділянку з ДЗК, водночас з визнанням їх похідності від наслідків визнаної нікчемності правочину;

посилання на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду від 28 вересня 2016 року;

посилання на встановлення судами відповідності земельних ділянок відповідача 5013 та 5229 категорії використання як земель сільськогосподарського призначення, що не було предметом позовних вимог;

причина відсутності у постанові оцінки викладених у позові, підтверджених кадастровими планами, висновком експерта, вчинені відповідачем порушення меж землекористування іншої земельної ділянки з захватом меж дороги загального користування;

причина посилання Верховного Суду на висновок експерта у постанові з зазначенням існуючих відстаней (ширини вуличного проїзду) між земельними ділянками № 5013 та № 5231;

чому посилання на висновок земельно-технічної експертизи та експертизи з питань землеустрою від 30 вересня 2019 року, що межі фактичного землекористування ОСОБА_1 земельною ділянкою 5013 не відповідають межам землекористування, яке визначене для такої земельної ділянки даними державного земельного кадастру, здійснене у розповідній формі, без аналізу лінійних розмірів у графічних схемах та пояснень експерта;

підтвердити у роз`ясненні постанови відсутність у ГО СТ «Масив Оленівка» прав власності на землі для садівництва та загального користування через відсутність доказів набуття цих прав у відповідності до вимог закону;

причина відсутності оцінки викладеного у висновку експерта також факту вчиненого відповідачем захвату збудованим парканом меж земельних ділянок суміжних землекористувачів;

якщо через існування погодження Верховним Судом із існуванням дієздатності ТОВ «АгрогеоГруп» та чинністю техдокументації, то суди були повинні спростувати надані позивачем докази фіктивності ТОВ «АгрогеоГруп».

Заява мотивована тим, що вимога позивача щодо визнання нікчемним договору, недійсність якого встановлена законом, визнана судом касаційної інстанції неналежно обраним способом захисту і саме з цієї підстави було відмовлено у її задоволенні. Відмова щодо виключення державним кадастровим реєстратором хибних відомостей про кути поворотних точок на земельну ділянку № 5013, що були внесені у Поземельну книгу Державного земельного кадастру на підставі виготовленої технічної документації ТОВ «Агрогео Груп» разом з скасуванням присвоєного їй кадастрового номеру, з обов`язку вчинити ці дії перетворилася у заборону їх вчинення. Про фіктивну діяльність ТОВ «Агрогео Груп» зазначалося у скаргах, проте суди не відреагували на це. Верховний Суд залишив без правової оцінки факт неправоздатності ТОВ «Агрогео Груп». Верховний Суд не звернув уваги на аргументи позивача у касаційній скарзі. Суд визнав факт існування порушень ширини вуличного проїзду, проте ухилився від обов`язкової оцінки його причини у рішенні. Відмова у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання ОСОБА_1 усунути перешкоди не містить обґрунтування. На аркуші 11 постанови допущена технічна помилка через пропущення літери «є» у реченні «суди обґрунтовано відмовили у задоволенні цієї позовної вимоги, хоча й помилково послалися на те, що ГО СТ «Оленівка-2» не неналежним позивачем».

Щодо роз`яснення постанови суду касаційної інстанції

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя стаття 3 ЦПК України).

За заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення (частини перша статті 271 ЦПК України).

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання (частини друга статті 271 ЦПК України).

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року в справі № 904/2526/18 (провадження № 12-272гс18) зазначено, що «роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового документа. Тобто йдеться про викладення судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд відмовляє в роз`ясненні рішення. Частиною другою статті 245 ГПК України встановлено, що подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Із зазначеної норми вбачається, що роз`ясненню підлягають не всі судові рішення, а лише ті, які підлягають виконанню, порядок здійснення якого визначено Законом України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження».

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 06 жовтня 2020 року в справі № 233/3676/19 (провадження № 14-65цс20) вказано, що «необхідність роз`яснення судового рішення може бути зумовлена його нечіткістю в резолютивній частині, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або які будуть здійснювати його виконання. Тобто це стосується випадків, коли рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання. Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суті рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Водночас суд, роз`яснюючи рішення, не вносить зміни в існуюче рішення. Разом із цим Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що відповідно до частини другої статті 271 ЦПК України подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Зі змісту цієї норми убачається, що роз`ясненню підлягають не всі судові рішення, а лише ті, які підлягають виконанню, зокрема, у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Постанова Верховного Суду від 08 вересня 2021 року не є тим рішенням, яке підлягає виконанню у розумінні частини другої статті 271 ЦПК України. Тому відсутні підстави для роз`яснення постанови Верховного Суду від 08 вересня 2021 року, і в задоволенні заяви про роз`яснення належить відмовити.

Щодо виправлення описки

Аналіз матеріалів справи свідчить, що при оформленні постанови Верховного Суду від 08 вересня 2021 року в абзаці 5 на аркуші 11 розділу «Позиція Верховного Суду» у постанові помилково було вказано «суди обґрунтовано відмовили у задоволенні цієї позовної вимоги, хоча й помилково послалися на те, що ГО СТ «Оленівка-2» не неналежним позивачем», замість правильного «суди обґрунтовано відмовили у задоволенні цієї позовної вимоги, хоча й помилково послалися на те, що ГО СТ «Оленівка-2» є неналежним позивачем». Тому заява про виправлення описки підлягає задоволенню.

Щодо неприпустимості зловживання процесуальними правами

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша, друга статті 2 ЦПК України).

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, неприпустимість зловживання процесуальними правами (пункт 11) частини третьої статті 2 ЦПК України).

Згідно частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення (пункт 1 частини другої статті 44 ЦПК України).

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом (частина четверта статті 44 ЦПК України).

Колегія суддів вважає необхідним звернути увагу ГО СТ «Оленівка-2» на те, що неодноразове подання заяв для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, може бути визнано зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства.

Керуючись статтями 260, 269, 271 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Заяву громадської організації садове товариство «Оленівка-2» задовольнити частково.

Виправити описку в тексті постанови Верховного Суду від 08 вересня 2021 року, а саме на абзаці 5 аркушу 11 розділу «Позиція Верховного Суду» вважати правильним: «суди обґрунтовано відмовили у задоволенні цієї позовної вимоги, хоча й помилково послалися на те, що ГО СТ «Оленівка-2» є неналежним позивачем».

Заяву громадської організації садове товариство «Оленівка-2» про роз`яснення постанови Верховного Суду від 08 вересня 2021 року залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

М. М. Русинчук

М. Ю. Тітов