Справа№ 127/3231/22
Провадження № 2/151/100/22
УХВАЛА

14 червня 2022 року смт.Чечельник

Суддя Чечельницького районного суду Вінницької області Токарчук Л.Г. отримавши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог служба у справах дітей Вінницької міської ради про визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИЛА:

06 червня 2022 року до Чечельницького районного суду Вінницької області з Вінницького міського суду Вінницької області за підсудністю надійшла цивільна справа ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог служба у справах дітей Вінницької міської ради про визначення місця проживання дитини.

Вивчивши зміст позовної заяви та додані до неї документи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачкою не представлено доказ про сплату судового збору.

Однак, разом з позовною заявою позивачка подала до суду клопотання, в якому просить звільнити її від сплати судового збору, оскільки знаходиться в скрутному матеріальному становищі, так як не працює, має на утриманні двох малолітніх дітей і перебуває у декретній відпустці, крім того зазначила, що допомогу їй надавав адвокат з системи безоплатної вторинної правової допомоги .

Згідно ч.4 статті 136 ЦПК України, ст.8 Закону України "Про судовий збір" суд, враховуючи майновий стан сторони, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Проте, позивачкою не доведено факту перебування у такому скрутному матеріальному становищі, яке б унеможливлювало сплату нею судового збору, оскільки, як зазначила сама позивачка у позовній заяві, вона на даний час працює неофіційно та має стабільний дохід. Не доведено також наявності інших підстав, передбачених ст.8 Закону України "Про судовий збір", на підставі чого суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Отже, враховуючи викладене, вважаю, що позовна заява не відповідає вимогам, встановленим законодавством, а позивачка має сплатити судовий збір за подачу даної позовної зави до суду.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб в Україні станом на 01 січня 2022 року становить 2481 грн.

Таким чином, позивачці слід сплатити судовий збір за вимогу немайнового характеру розмірі 992 гривні 40 копійок за такими реквізитами: отримувач коштів ГУК у Він.обл. /смт Чечельник / 22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37979858, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA0002904, код класифікації доходів бюджету 22030101 Призначення платежу*; 101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Чечельницький районний суд Вінницької області (назва суду, де розглядається справа).

Крім того, судом встановлено, що предметом поданої позовної заяви є встановлення місця проживання дитини: дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з позивачкою ОСОБА_1 .

Згідно ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом ч.4, 5 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Пунктом 72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року №866, передбачено, що для розв`язання спору, що виник між батьками, щодо визначення місця проживання дитини, один з батьків подає службі у справах дітей за місцем проживання дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини, довідку з місця навчання, виховання дитини, довідку про сплату аліментів (у разі наявності).

Під час розв`язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини служба у справах дітей має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обов`язків матері та батька щодо дитини. Працівник служби у справах дітей за місцем проживання дитини проводить бесіду з батьками та відвідує їх за місцем проживання, про що складає акт. У разі коли батьки дитини проживають у межах різних адміністративно-територіальних одиниць, той із батьків, який подав заяву про визначення місця проживання дитини з ним, звертається до служби у справах дітей за місцем свого проживання для здійснення обстеження його житлово-побутових умов та складення акта обстеження умов проживання. Зазначений акт передається заявником до служби у справах дітей за місцем проживання дитини, працівник якої проводить з ним бесіду. Після обстеження житлово-побутових умов, проведення бесіди з батьками та дитиною служба у справах дітей складає висновок про визначення місця проживання дитини і подає його органу опіки та піклування для прийняття відповідного рішення.

Позивачем до заявленої вимоги про визначення місця проживання дитини не надано висновок органу опіки та піклування про доцільність проживання дитини з позивачем, не додано характеристики з місця проживання, роботи, місця навчання дитини (гуртків), медичні довідки (суд обов`язково враховує стан здоров`я і батьків, і дитини), довідки про доходи (інші документи, які підтверджують матеріальне становище заявника), акти обстеження житлово-побутових умов, документи, що підтверджують право власності на житло.

Оскільки зміст позову - це вказівка позивача на спосіб захисту вже порушеного права (ст.16 ЦК України), позивачем не вказано якими діями саме відповідач не визнає, порушує, чи оспорює її права відносно місця проживання дитини. Не роз`яснено в чому саме спір між позивачем і відповідачем в цій частині.

Відповідно до ст.185 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Таким чином, зважаючи на зазначені вище недоліки, позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачці строк для усунення недоліків, що не може перевищувати десяти днів з дня отримання нею копії ухвали.

На підставі викладеного та керуючись ст.8 Закону України "Про судовий збір", статтями 136, 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України,

ПОСТАНОВИЛА :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог служба у справах дітей Вінницької міської ради про визначення місця проживання дитини - залишити без руху.

Надати позивачці строк для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі усунення недоліків у встановлений строк позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Роз`яснити позивачці, що у разі невиконання ухвали суду у встановлений строк, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачці.

Ухвала оскарженню не підлягає .

Суддя Людмила ТОКАРЧУК