Ухвала

13 липня 2022 року

м. Київ

справа № 148/74/21

провадження № 61-317 св 22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Лідовця Р. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Тульчинська міська рада Вінницької області,

третя особа - сектор культури, молоді та спорту Тульчинської районної державної адміністрації Вінницької області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву Тульчинської міської ради Вінницької областіпро ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Тульчинської міської ради Вінницької області, третя особа - сектор культури, молоді та спорту Тульчинської районної державної адміністрації, про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу за касаційною скаргою Тульчинської міської ради Вінницької області на рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 17 серпня 2021 року у складі судді Саламахи О. В. та постанову Вінницького апеляційного суду від 24 листопада 2021 року у складі колегії суддів: Матківської М. В., Войтка Ю. Б., Стадника І. М.,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Тульчинської міської ради Вінницької області, третя особа - сектор культури, молоді та спорту Тульчинської районної державної адміністрації Вінницької області, про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 17 серпня

2021 року позов ОСОБА_1 задоволено. Скасовано наказ директора Тульчинської районної централізованої бібліотечної системи від 29 грудня 2020 року № 12-к про звільнення ОСОБА_1 з посади завідувача Бортницької сільської бібліотеки-філії з 31 грудня 2020 року. Поновлено ОСОБА_1 на посаді завідувача Бортницької бібліотеки-філії комунального підприємства «Публічна бібліотека Тульчинської міської ради Вінницької області». Стягнуто з Тульчинської міської ради Вінницької області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу за період січень-липень 2021 року у розмірі 42 952 грн. Рішення суду у частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу за один місяць допущено до негайного виконання. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 24 листопада 2021 року апеляційну скаргу Тульчинської міської ради Вінницької області задоволено частково, рішення суду першої інстанції у частині стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу у розмірі 42 952 грн змінено, стягнуто з Тульчинської міської ради Вінницької області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу за період з 01 січня 2021 року по 17 серпня 2021 року у розмірі 39 754,40 грн. У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 квітня 2022 року касаційну скаргу Тульчинської міської ради Вінницької області задоволено частково, постановуВінницького апеляційного суду від 24 листопада 2021 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У червні 2022 року до Верховного Суду надійшла заява Тульчинської міської ради Вінницької області про ухвалення додаткового судового рішення щодо вирішення питання про стягнення судового збору, сплаченого за подачу касаційної скарги.

Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи заяви, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Тульчинської міської ради Вінницької області, з огляду на таке.

У частинах першій, третій статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Тлумачення статті 270 ЦПК України свідчить про те, що додаткове рішення може бути ухвалено судом лише після прийняття рішення по суті спору та за наявності перелічених у частині першій статті 270 ЦПК України підстав.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду

від 18 квітня 2019 року у справі № 464/944/17, провадження № 61-4050 св 19.

Згідно із підпунктом «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України постанова суду касаційної інстанції складається крім іншого, і з розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Таким чином, встановлено дискреційне повноваження суду зазначити

в резолютивній частині судового рішення про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції. Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими статтями 141-142 ЦПК України.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У разі передачі справи на новий судовий розгляд такого обов`язку немає.

Таким чином, якщо суд касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд, відповідно, змінює розподіл судових витрат. У випадку, якщо суд касаційної інстанції скасовує судові рішення з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового її розгляду, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Аналогічні правові висновки викладено, як у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року у справі № 530/1731/16-ц (провадження № 61-39028 св 18), так і в чисельних постановах Великої Палати Верховного Суду: від 31 жовтня 2018 року у справі № 465/646/11 (провадження № 14-222 цс 18), від 06 лютого 2019 року у справі № 202/26885/13-ц (провадження № 14-491 цс 18), від 19 лютого 2020 року у справі № 570/1472/19 (провадження № 14-629 цс 19).

Отже, така судова практика є незмінною, що мало б бути відомо процесуальному представнику міської ради, а не затягувати новий судовий розгляд цієї справи.

У справі, що переглядається, постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 квітня 2022 року касаційну скаргу Тульчинської міської ради Вінницької області задоволено частково, постанову Вінницького апеляційного суду від 24 листопада 2021 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Тобто зміни чи ухвалення нового рішення не відбулося.

Разом із тим, винесення постанови суду касаційної інстанції про передачу справи на новий розгляд не є остаточним вирішенням спору по суті, а тому висновки про розподіл судових витрат у такому випадку будуть вважатися передчасними.

Таким чином, оскільки судом касаційної інстанції остаточне рішення по суті спору не ухвалювалося, тому відсутні підстави для вирішення питання про розподіл судових витрат додатковим рішенням (постановою).

Ураховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку про те, що заява Тульчинської міської ради Вінницької областіпро ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про стягнення судового збору, сплаченого за подачу касаційної скарги, задоволенню не підлягає.

Верховний Суд звертає увагу на те, що після ухвалення остаточного судового рішення у справі (після нового судового розгляду) заявник не позбавлений можливості звернутися з відповідним клопотанням про розподіл судових витрат, у тому числі, понесених у зв`язку з переглядом справи у касаційному порядку.

Керуючись статтями 141, 270, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Тульчинської міської ради Вінницької області про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць

Р. А. Лідовець