(2/199/80/22)
РІШЕННЯ

Іменем України

29.06.2022 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

У складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

за участю секретаря Маляренко В.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу за позовом Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної держаної адміністрації, Дніпропетровського обласного управління лісового та мисливського господарства, Державного підприємства «Дніпровське лісове господарство» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Юлії Олександрівни, третя особа Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Мазуренко Сергій Вячеславович, про скасування рішення про державну реєстрацію та визнання недійсними договорів купівлі-продажу, -

В С Т А Н О В И В:

Лівобережна окружна прокуратура міста Дніпра в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної держаної адміністрації, Дніпропетровського обласного управління лісового та мисливського господарства, Державного підприємства «Дніпровське лісове господарство» звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Юлії Олександрівни, третя особа Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Мазуренко Сергій Вячеславович, про скасування рішення про державну реєстрацію та визнання недійсними договорів купівлі-продажу.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що Дніпропетровською місцевою прокуратурою №1 Дніпропетровської області здійснювалося процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000893 від 30.05.2019 року, за фактом самовільного зайняття земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 за ч.1 ст. 197-1 КК України.

Встановлено, що 22.12.2016 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Ю.О., зареєстровано право власності за ОСОБА_2 на торгівельний павільйон, розташований у АДРЕСА_1 , загальною площею 20 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2101 (реєстраційний номер запису 18285656) на підставі декларації про готовність до експлуатації №ДП від 18.07.2011, виданої Інспекцією ДАБК у Дніпропетровській області.

Відповідно до технічного паспорту, виготовленого 05.12.2016 року ТОВ «Концепт К» (інвентаризаційна справа №941216), на торгівельний павільйон за адресою: АДРЕСА_1 , останній розташований на земельній ділянці площею 2300 кв.м, нерухома споруда павільйон займає площу 23 кв.м.

У подальшому, вказаний об`єкт нерухомості відчужений ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 1/2 частині, на підставі договору купівлі продажу №704 від 15.03.2017, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Ю.О., номер запису про право 19457015.

На підставі договору купівлі-продажу №1395, посвідченого 20.02.2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Щетіловою О.В., ОСОБА_3 відчужила на користь ОСОБА_4 1/2 частину спірного об`єкта нерухомого майна, про що внесено відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №24929656.

Як наслідок, ОСОБА_4 став одноособовим власником спірного нерухомого об`єкту розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Проте, реєстрація права власності на вищезазначений об`єкт нерухомості є незаконною, оскільки спірне нерухоме майно є об`єктом самочинного будівництва, який збудовано на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, його не прийнято до експлуатації, а тому він є нествореним в розумінні ст.331 ЦК України, що виключає можливість реєстрації права власності на спірне нерухоме майно.

Так, згідно з інформацією Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради №12/11-246 від 25.07.2019 року, у даних містобудівного кадастру та адресного плану міста інформація стосовно відповідних розпорядчих документів, на підставі яких була присвоєна або змінена адреса: АДРЕСА_1 , відсутня, проект розпорядження міського голови про присвоєння зазначених адреси Управлінням не готувався.

Крім того, містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , Головним архітектурно-планувальним управлінням департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради не надавались.

Вказане також підтверджується листом Головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради №12/19-240 від 04.11.2019 року.

Вищезазначене свідчить, що адреса АДРЕСА_1 , жодній земельній ділянці або об`єкту нерухомості не присвоювалась.

Відповідно до інформації Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області №1004-1.15/279 від 03.06.2019 встановлено, що згідно з даними реєстру, реєстрація декларацій про готовність об`єкта до експлуатації №ДП від 28.07.2011 (об`єкт будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , замовник ОСОБА_2 ) Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області не проводилась.

Разом із цим, згідно з інформацією від 04.12.2019 №01-05/455 Державного підприємства «Дніпровське лісове господарство» Дніпропетровського обласного управління лісового та мисливського господарства, спірна земельна ділянка знаходиться у квадраті 32 виділ 16, загальною площею 1,3 га та перебуває у користуванні ДП «Дніпровське лісове господарство» та входить до складу Обухівського лісництва.

Крім цього, ДП «Дніпровське лісове господарство» надано копію проекту організації і розвитку лісового господарства інв. №20 прим. №2, розроблений у 2014 році ДП «Харківська державна лісовпорядна експедиція» Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об`єднання та містить таксаційний опис та відомості поквартальних підсумків.

Відповідно до вказаних лісовпорядних документів, земельна ділянка площею 1,3 га у кв. 32 виділі 16 входить до складу Обухівського лісництва та відноситься до земель лісогосподарського призначення ДП «Дніпровське лісове господарство».

Таким чином, спірна земельна ділянка в силу положень ст.ст. 19, 57, 93 Земельного кодексу України та ст.5 Лісового кодексу України відноситься до земель державної власності лісогосподарського призначення та повинна використовуватись для ведення лісового господарства в порядку, визначеному Лісовим кодексом України.

Відповідно до інформації ДП «Дніпровське лісове господарство» №01-05/460 від 09.12.2019 вказана земельна ділянка у тимчасове довгострокове користування з 2010 року по теперішній час фізичним або юридичним особам у тому числі: ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ТОВ «Октавіан-Дніпро» не передавалась.

Отже, земельна ділянка лісогосподарського призначення уздовж Донецького шосе у м. Дніпрі, яка перебуває у постійному користуванні ДП «Дніпровське лісове господарство» та входить до складу Обухівського лісництва, забудована самовільно поза волею власника.

Крім того, управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради 13.09.2018 зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації №ДП 55 «Капітальний ремонт торгівельного павільйону за адресою: АДРЕСА_1 », замовником будівництва, відповідно до декларації є ОСОБА_4 ..

На теперішній час власником об`єкта нерухомості є лише ОСОБА_4 , на підставі цивільно-правових договорів та декларації про готовність об`єкта до експлуатації, серія №ДП55, зареєстрована 13.09.2018 Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради.

У подальшому, 30.10.2018 року, на підставі зазначеної декларації про готовність до експлуатації, за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на нерухоме майно, загальною площею 20 кв.м., яке складається з А-1 торгівельний павільйон, Б альтанка (тимч.), В альтанка (тимч.), Г альтанка (тимч.), Д альтанка (тимч.), Е альтанка (тимч.), Ж альтанка (тимч.), З альтанка (тимч.).

Відповідно до складеного технічного паспорту ТОВ «Концепт К» інвентаризаційна справа №390718 станом на 12.07.2018, зазначений об`єкт нерухомості, розташований на земельній ділянці площею 1500 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Таким чином, останнім власником спірного нерухомого об`єкта ОСОБА_4 внесено зміни у загальну площу та склад об`єктів нерухомості, які відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, розташовані у АДРЕСА_1 .

Із метою перевірки достовірності внесених замовником ОСОБА_4 відомостей до декларації про готовність об`єкта до експлуатації, серія №ДП55, 29.11.2019 процесуальним прокурором у кримінальному провадженні допитано фізичну особу-підприємця ОСОБА_5 , який відповідно до копії зазначеної декларації є відповідальною особою, що здійснювала технічний нагляд за будівництвом.

Під час допиту ОСОБА_5 пояснив, що із замовником указаного будівництва ОСОБА_4 не знайомий, жодного разу на указаному об`єкті будівництва присутній не був та виконавчу документацію (журнали робіт, акти на закриття прихованих робіт, виконавчі схеми, тощо) особисто не підписував.

Із вищевикладеного вбачається, що із метою набуття речових прав на нерухоме майно, створення умов для проведення державної реєстрації речових прав, ОСОБА_4 внесено недостовірні відомості до декларації про готовність до експлуатації №ДП55 від 13.09.2018.

Таким чином, приватний нотаріус Ричка Ю.О. Дніпровського міського нотаріального округу приймаючи рішення від 22.12.2016 індексний номер 18285656 про державну реєстрацію самочинно побудованого торгівельного павільйону, грубо порушила вимоги ст.ст. 9, 10, 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», п.п. 6, 7 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, не запитала від Державної архітектурно будівельної інспекції у Дніпропетровській області інформацію щодо реєстрації Декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ДП від 18.07.2011 та не використала відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, що є обов`язковим під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року.

Враховуючи вищевикладене, позивач просив суд:

-скасувати рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Юлії Олександрівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 33161856 від 26.12.2016 про проведення державної реєстрації права приватної власності за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) торгівельний павільйон, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), номер запису про право власності 18285656 від 22.12.2016;

-визнати недійсним укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 договір купівлі-продажу нерухомого майна: літ. А-1 торгівельний павільйон, загальною площею 20 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Ю.О. 15.03.2017 року, за реєстраційним №704, номер запису про право власності 19457014, індексний номер рішення 34282150;

-визнати недійсним укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 договір купівлі-продажу 1/2 частини торгівельного павільйону, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу Щетіловою О.В. 20.02.2018 року, реєстраційний номер 1395, номер запису про право власності 24929656;

-скасувати рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Мазуренка С.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 43889423 від 06.11.2018 про проведення державної реєстрації права приватної власності за ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на нерухоме майно, загальною площею 20 кв.м., яке складається з А-1 торгівельний павільйон, Б альтанка (тимч.), В альтанка (тимч.), Г альтанка (тимч.), Д альтанка (тимч.), Е альтанка (тимч.), Ж альтанка (тимч.), З альтанка (тимч.), розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), номер запису про право власності 28772120 від 30.10.2018.

У судовому засіданні прокурор Синенко М.О. позов підтримала та просила його задовольнити, надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник позивача Дніпропетровської обласної держаної адміністрації у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

У судове засідання представник Державного підприємства «Дніпровське лісове господарство» не з`явився, надав до суду заяву, у якій просив розгляд справи провести за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник Дніпропетровського обласного управління лісового та мисливського господарства у судове не з`явився, про день та час судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися, про день та час судового засідання повідомлялися належним чином.

У судове засідання відповідач ОСОБА_3 не з`явилася, надала до суду заяву у якій просила розгляд справи провести за її відсутності.

Відповідач приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Ю.О. у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву у якій просила суд розглянути справу за її відсутності.

Представник третьої особи Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради у судове засідання не з`явився, про день та час судового засідання повідомлявся належним чином.

Третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Мазуренко С.В. у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву у якій просив суд провести розгляд справи за його відсутності.

Вислухавши прокурора, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення вказаної позовної заяви з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.12.2016 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Ю.О. зареєстровано право власності за ОСОБА_2 на торгівельний павільйон, розташований у АДРЕСА_1 , загальною площею 20 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2101 (реєстраційний номер запису 18285656) на підставі декларації про готовність до експлуатації №ДП від 18.07.2011, виданої Інспекцією ДАБК у Дніпропетровській області.

Відповідно до технічного паспорту, виготовленого 05.12.2016 року ТОВ «Концепт К» (інвентаризаційна справа №941216), на торгівельний павільйон за адресою: АДРЕСА_1 , останній розташований на земельній ділянці площею 2300 кв.м, нерухома споруда павільйон займає площу 23 кв.м (а.с.40).

У подальшому, вказаний об`єкт нерухомості відчужений ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 1/2 частині, на підставі договору купівлі продажу №704 від 15.03.2017, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Ю.О., номер запису про право 19457015 (а.с.21-22).

На підставі договору купівлі-продажу №1395, посвідченого 20.02.2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Щетіловою О.В., ОСОБА_3 відчужила на користь ОСОБА_4 1/2 частину спірного об`єкта нерухомого майна, про що внесено відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №24929656 (а.с.23).

Відповідно до ст.ст. 152-155 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом:

а) визнання прав;

б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав;

в) визнання угоди недійсною;

г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування;

ґ) відшкодування заподіяних збитків;

д) застосування інших, передбачених законом, способів.

У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно з ст.ст. 375, 376 ЦК України лише власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам.

Будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Так, будівництво об`єктів нерухомості являє собою взаємопов`язану діяльність різних суб`єктів права, які поєднані єдиною метою, спрямованою на безпосереднє забезпечення та створення об`єкта будівництва, яка включає різні аспекти і етапи будівництва.

Порядок будівництва нерухомого майна врегульовано відповідними нормативними актами, а саме: Земельним кодексом України; Цивільним України, Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», Законом України «Про архітектурну діяльність», Законом України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», «Про охорону навколишнього природного середовища», Законом України «Про оцінку впливу на довкілля», Законом України «Про охорону культурної спадщини».

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Право на забудову виникає у особи, яка набула права на земельну ділянку на законних підставах, після здійснення нею дій, передбачених статтями 26-32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Як визначено статтею 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п.3 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13 квітня 2011 р. (в редакції станом на 13.04.2011)прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що належать до І-ІІІ категорій складності, та об`єктів , будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої заявником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Водночас встановлено, що спірний об`єкт самочинного будівництва збудовано на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, його не прийнято до експлуатації, а тому він є нествореним у розумінні ст.331 ЦК України, що виключає можливість реєстрації права власності на спірне нерухоме майно, про що неодноразово зазначав Верховний Суд у своїх постановах від 29.03.2018 у справі №909/935/15, від 19.03.2018 у справі №2-4435/2008.

Згідно зі ст.331 ЦК України якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Так, згідно з інформацією Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради №12/11-246 від 25.07.2019 року, у даних містобудівного кадастру та адресного плану міста інформація стосовно відповідних розпорядчих документів, на підставі яких була присвоєна або змінена адреса: АДРЕСА_1 відсутня, проект розпорядження міського голови про присвоєння зазначених адреси Управлінням не готувався (а.с.26).

Крім того, містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , Головним архітектурно-планувальним управлінням департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради не надавались.

Вказане також підтверджується листом Головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради №12/19-240 від 04.11.2019 року (а.с.53).

Вищезазначене свідчить про те, що адреса АДРЕСА_1 жодній земельній ділянці або об`єкту нерухомості не присвоювалась.

Відповідно до інформації Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області №1004-1.15/279 від 03.06.2019 року, згідно з даними реєстру, реєстрація декларацій про готовність об`єкта до експлуатації №ДП від 28.07.2011 (об`єкт будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , замовник ОСОБА_2 ) Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області не проводилась.

Разом із цим, згідно з інформацією від 04.12.2019 №01-05/455 Державного підприємства «Дніпровське лісове господарство» Дніпропетровського обласного управління лісового та мисливського господарства, спірна земельна ділянка знаходиться у квадраті 32 виділ 16, загальною площею 1,3 га та перебуває у користуванні ДП «Дніпровське лісове господарство» та входить до складу Обухівського лісництва (а.с.68).

Пунктом «а» ч.1 ст.17 ЗК України визначено, що до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Частиною 1 ст.116 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ч.3 ст.122 ЗК України районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) сільськогосподарського використання; б) ведення водного господарства, крім випадків, передбачених частиною сьомої цієї статті; в) будівництва об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), крім випадків, визначених частиною сьомої цієї статті.

Відповідно до положень ст.8 Лісового кодексу України у державній власності перебувають усі ліси України, крім лісів, що перебувають у комунальній або приватній власності.

За змістом положень ст. 55 ЗК України до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства.

Земельні ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи для ведення лісового господарства (ст. 57 ЗК України, ч. 1 ст. 17 Лісового кодексу України).

За статтями 45, 47, 48, 54 Лісового кодексу України облік лісів включає збір та узагальнення відомостей, які характеризують кожну лісову ділянку за площею, кількісними та якісними показниками. Основою ведення обліку лісів є матеріали лісовпорядкування.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України визначено, що до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування.

Планово-картографічні матеріали лісовпорядкування складаються на підставі натурних лісовпорядних робіт та камерального дешифрування аерознімків, містять детальну характеристику лісу. Перелік планово-картографічних лісовпорядкувальних матеріалів, методи їх створення, масштаби, вимоги до змісту та оформлення, якості виготовлення тощо регламентуються галузевими нормативними документами. Зокрема, за змістом пункту 1.1 Інструкції про порядок створення і розмноження лісових карт, затвердженої Державним комітетом СРСР по лісовому господарству 11.12.1986, планшети лісовпорядкувальні належать до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування, а частина друга зазначеної Інструкції регламентує процедуру їх виготовлення.

Відтак, при вирішенні питання щодо перебування земельної лісової ділянки в користуванні державного лісогосподарського підприємства необхідно враховувати положення пункту 5 розділу VIII «Прикінцеві положення» ЛК України.

Аналогічна правова позиція про те, що з урахуванням норм пункту 5 розділу VIII «Прикінцеві положення» Лісового кодексу України планшет лісовпорядкування є документом, який підтверджує право постійного користування державним лісогосподарським підприємством спірною земельною ділянкою та що остання належить до земель лісогосподарського призначення міститься в постанові Верховного Суду у справі 368/1158/16-ц від 30.05.2018, в постановах Верховного Суду України у справі № 6-212цс14 від 24.12.2014, у справі № 6-224цс14 від 21.01.2015, у справі № 6-50цс15 від 01.07.2015, у справі № 6-2510цс15 від 16.12.2015.

ДП «Дніпровське лісове господарство» надано копію проекту організації і розвитку лісового господарства інв.№ 20 прим. №2, розроблений у 2014 році ДП «Харківська державна лісовпорядна експедиція» Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об`єднання та містить таксаційний опис та відомості поквартальних підсумків.

Відповідно до вказаних лісовпорядних документів, земельна ділянка площею 1,3 га у кв. 32 виділі 16 входить до складу Обухівського лісництва та відноситься до земель лісогосподарського призначення ДП «Дніпровське лісове господарство».

Таким чином, спірна земельна ділянка в силу положень ст.ст. 19, 57, 93 Земельного кодексу України та ст. 5 Лісового кодексу України відноситься до земель державної власності лісогосподарського призначення та повинна використовуватись для ведення лісового господарства в порядку, визначеному Лісовим кодексом України.

Відповідно до інформації ДП «Дніпровське лісове господарство» №01-05/460 від 09.12.2019 року, вищевказана земельна ділянка у тимчасове довгострокове користування з 2010 року по теперішній час фізичним або юридичним особам у тому числі: ОСОБА_6 , ОСОБА_2 та ТОВ «Октавіан-Дніпро» не передавалась (а.с.70).

Таким чином, земельна ділянка лісогосподарського призначення у здовж Донецького шосе у м. Дніпрі, яка перебуває у постійному користуванні ДП «Дніпровське лісове господарство» та входить до складу Обухівського лісництва, забудована самовільно поза волею власника.

Крім того, Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради 13.09.2018 зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації №ДП 55 «Капітальний ремонт торгівельного павільйону за адресою: АДРЕСА_1 », замовником будівництва, відповідно до декларації є ОСОБА_4 ..

На теперішній час власником об`єкта нерухомості є ОСОБА_4 , на підставі цивільно-правових договорів та декларації про готовність об`єкта до експлуатації, серія №ДП55, зареєстрована 13.09.2018 Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради.

30.10.2018 на підставі вказаної декларації про готовність до експлуатації, за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на нерухоме майно, загальною площею 20 кв.м., яке складається з А-1 торгівельний павільйон, Б альтанка (тимч.), В альтанка (тимч.), Г альтанка (тимч.), Д альтанка (тимч.), Е альтанка (тимч.), Ж альтанка (тимч.), З альтанка (тимч.).

Відповідно до складеного технічного паспорту ТОВ «Концепт К» інвентаризаційна справа №390718 станом на 12.07.2018, зазначений об`єкт нерухомості, розташований на земельній ділянці площею 1500 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 (а.с.43-45).

Таким чином, останнім власником спірного нерухомого об`єкта ОСОБА_4 , внесено зміни у загальну площу та склад об`єктів нерухомості, які відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, розташовані у АДРЕСА_1 .

Із вищевикладеного вбачається, що з метою набуття речових прав на нерухоме майно, створення умов для проведення державної реєстрації речових прав ОСОБА_4 внесено недостовірні відомості до декларації про готовність до експлуатації №ДП55 від 13.09.2018.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Статтею 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема, гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження, внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом.

Згідно з ч. ч. 1-2 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення. Якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку, крім випадків, передбачених статтею 31 цього Закону.

Положеннями ч.4 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна визначені Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015.

Згідно з п.п. 6, 7 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком.

Для державної реєстрації прав заявник подає оригінали документів, необхідних для відповідної реєстрації, та документ, що підтверджує сплату адміністративного збору за державну реєстрацію прав.

Державний реєстратор відповідно до наданих заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, обов`язково перевіряє наявність реєстрації такого документа в Єдиному реєстрі документів, відсутність суперечностей між заявленими правами та відомостями, що містяться в цьому Реєстрі.

Пунктом 3 частини 3 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником.

Під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів.

Частиною 2 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав, несе заявник, якщо інше не встановлено судом. Відповідальність за відповідність електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, оригіналам таких документів у паперовій формі у разі подання заяви в електронній формі несе особа, яка виготовила електронні копії документів.

Відповідно до п. 40 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та цим Порядком.

Згідно з п.14 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Пунктом 41 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень передбачено, що для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна подаються:

1) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта (крім випадків державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 5 серпня 1992 р.);

2) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна;

3) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси (крім випадків надання відомостей про кадастровий номер земельної ділянки, на якій розташований індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинки);

Таким чином, пунктом 41 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень визначено вичерпний перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на нерухоме майно, реєстрація якого здійснюється вперше.

З огляду на закріплені у ст.ст. 9, 10, 18 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» положення, порядок державної реєстрації та коло повноважень державного реєстратора у ході її проведення, останній приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства.

Відповідно до ч.3 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; під час проведення реєстраційних дій обов?язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень.

Відповідно до п.4 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Так, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Ю.О. приймаючи рішення від 22.12.2016 індексний номер 18285656 про державну реєстрацію самочинно побудованого торгівельного павільйону, порушила вимоги ст.ст. 9, 10, 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», п. п. 6, 7 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, не запитала від Державної архітектурно будівельної інспекції у Дніпропетровській області інформацію щодо реєстрації Декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ДП від 18.07.2011 та не використала відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, що є обов`язковим під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 01 січня 2013 року.

Вказані дії призвели до фактичного узаконення права приватної власності на самочинно збудований торгівельний павільйон за відсутності документів, що підтверджують права власності чи належного користування земельною ділянкою, на якій воно розташоване, за відсутності письмової згоди міської ради на будівництво, за відсутності отримання та затвердження у встановленому законодавством порядку проектної документації на будівництво, за відсутності дозволу на проведення будівельних робіт та без введення об`єкту будівництва в експлуатацію.

Таким чином, рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Юлії Олександрівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 33161856 від 26.12.2016 про проведення державної реєстрації права приватної власності за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) торгівельний павільйон, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), номер запису про право власності 18285656 від 22.12.2016, підлягає скасуванню.

Разом із тим, щодо позовних вимог позивача до відповідача приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Ю.О., суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 1 Закону України "Про нотаріат" встановлено, що нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Частиною другою статті 1 вказаного Закону передбачено, що вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу його стороною. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права.

Тобто, відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. При цьому неналежний відповідач це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі належному відповідачеві.

Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення.

Тобто нотаріус не може бути відповідачем у цій категорії справ, оскільки предметом позову є спір про право.

Виходячи з норм Закону України "Про нотаріат", у нотаріуса немає спільних чи однорідних прав та обов`язків стосовно позивачки. Нотаріус вчиняє нотаріальні дії від імені держави, тому в нього не можуть бути спільні чи однорідні права і обов`язки з особами, які звернулися до нього, або з особами, які вирішили, що їх права порушені нотаріальними діями.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 14 серпня 2019 року у справі №519/77/18 (провадження №61-10311св19).

Таким чином, у задоволенні позовної вимоги до відповідача - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Ю.О., слід відмовити.

Крім цього, відповідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Як вже встановлено судом, спірний об`єкт нерухомості відчужений ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 1/2 частині, на підставі договору купівлі продажу №704 від 15.03.2017, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Ю.О., номер запису про право 19457015.

На підставі договору купівлі-продажу №1395, посвідченого 20.02.2018 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Щетіловою О.В., ОСОБА_3 відчужила на користь ОСОБА_4 1/2 частину спірного об`єкта нерухомого майна, про що внесено відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №24929656.

Вказані договори купівлі-продажу укладено з порушенням вимог законодавства, у зв`язку з чим він підлягають визнанню недійсними з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадах.

Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Вимогами статті 216 ЦК України, встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Отже, положення статті 204 ЦК України закріплюють презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

У разі спростування презумпції правомірності договору (в даному випадку, у зв`язку зі скасуванням судового рішення) всі права, набуті сторонами правочину за цим договором, не можуть здійснюватися та породжувати будь-які правові наслідки.

Таким чином, прийняття рішення нотаріусом на підставі документів, які не видавались відповідними органами, тобто безпідставно, усуває презумпцію правомірності укладеного в подальшому договорів купівлі-продажу щодо цієї нерухомості.

При цьому, згідно з ч.1 ст.375 ЦК України виключно власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам.

Частиною 2 ст.377 ЦК України визначено, що розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти. Вказане узгоджується також і з положеннями ч.6 ст.120 Земельного кодексу України.

Крім того, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч.1 ст.638 ЦК України).

Таким чином, виходячи з аналізу наведених норм, встановлених обставин справи, та враховуючи те, що відповідачами не було надано жодних доказів на спростування вказаних обставин, суд вважає:

-визнати недійсним укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 договір купівлі-продажу нерухомого майна: літ. А-1 торгівельний павільйон, загальною площею 20 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Ю.О. 15.03.2017 року, за реєстраційним №704, номер запису про право власності 19457014, індексний номер рішення 34282150;

-визнати недійсним укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 договір купівлі-продажу 1/2 частини торгівельного павільйону, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу Щетіловою О.В. 20.02.2018 року, реєстраційний номер 1395, номер запису про право власності 24929656;

-скасувати рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Мазуренка С.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 43889423 від 06.11.2018 про проведення державної реєстрації права приватної власності за ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на нерухоме майно, загальною площею 20 кв.м., яке складається з А-1 торгівельний павільйон, Б альтанка (тимч.), В альтанка (тимч.), Г альтанка (тимч.), Д альтанка (тимч.), Е альтанка (тимч.), Ж альтанка (тимч.), З альтанка (тимч.), розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), номер запису про право власності 28772120 від 30.10.2018.

На підставі ст.141 ЦПК України із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підлягає стягненню на користь на користь прокуратури Дніпропетровської області витрати по сплаті судового збору у розмірі 2561 гривню 33 копійки з кожного.

Керуючись ст.ст.12, 13, 19, 77-81, 82, 89, 95, 129, 131, 141, 223, 258, 259, 263-266, 280, 281 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної держаної адміністрації, Дніпропетровського обласного управління лісового та мисливського господарства, Державного підприємства «Дніпровське лісове господарство» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Юлії Олександрівни, третя особа Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Мазуренко Сергій Вячеславович, про скасування рішення про державну реєстрацію та визнання недійсними договорів купівлі-продажу, - задовольнити частково.

Скасувати рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Юлії Олександрівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 33161856 від 26.12.2016 про проведення державної реєстрації права приватної власності за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) торгівельний павільйон, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), номер запису про право власності 18285656 від 22.12.2016.

Визнати недійсним укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 договір купівлі-продажу нерухомого майна: літ. А-1 торгівельний павільйон, загальною площею 20 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Ю.О. 15.03.2017 року, за реєстраційним №704, номер запису про право власності 19457014, індексний номер рішення 34282150.

Визнати недійсним укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 договір купівлі-продажу 1/2 частини торгівельного павільйону, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу Щетіловою О.В. 20.02.2018 року, реєстраційний номер 1395, номер запису про право власності 24929656.

Скасувати рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Мазуренка С.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 43889423 від 06.11.2018 про проведення державної реєстрації права приватної власності за ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на нерухоме майно, загальною площею 20 кв.м., яке складається з А-1 торгівельний павільйон, Б альтанка (тимч.), В альтанка (тимч.), Г альтанка (тимч.), Д альтанка (тимч.), Е альтанка (тимч.), Ж альтанка (тимч.), З альтанка (тимч.), розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), номер запису про право власності 28772120 від 30.10.2018.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_1 , на користь прокуратури Дніпропетровської області, , витрати по сплаті судового збору у розмірі 2561 (дві тисячі п`ятсот шістдесят одну) гривню 33 копійки.

Стягнути із ОСОБА_3 , ІПН НОМЕР_3 , на користь прокуратури Дніпропетровської області, , витрати по сплаті судового збору у розмірі 2561 (дві тисячі п`ятсот шістдесят одну) гривню 33 копійки.

Стягнути із ОСОБА_4 , ІПН НОМЕР_2 , на користь прокуратури Дніпропетровської області, , витрати по сплаті судового збору у розмірі 2561 (дві тисячі п`ятсот шістдесят одну) гривню 33 копійки.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 08.07.2022 року

Суддя