Провадження № 2/947/437/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2022 року

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Луняченка В.О.,

за участю : секретаря судового засідання Макаренко Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справі за позовом ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( ІПН НОМЕР_2 ) про виділення в натурі ідеальної частки земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

З позовом про виділення в натурі ідеальної частки земельної ділянки до суду звернувся ОСОБА_3 , в якому просить винести рішення, яким виділити в натурі ідеальну частку земельної ділянки визначену судом за ОСОБА_1 у прав спадкування на частину земельної ділянки АДРЕСА_1 , відповідно до Заповіту ОСОБА_4 від 06.06.2006 року у розмірі 18/25 частин для користування ділянкою. Позов мотивований тим, що рішенням Київського районного суду м.Одеси від23.04.2015 року визначено ідеальну частку за ОСОБА_1 в праві власності на частину земельної ділянки АДРЕСА_1 , відповідно до заповіту ОСОБА_4 від 06 червня 2006 року у розмірі 18/25 частин, а за ОСОБА_2 визначити ідеальну частку в праві власності на частину земельної ділянки АДРЕСА_2 відповідно до заповіту ОСОБА_4 від 06 червня 2006 року у розмірі 7/25 частин. Наразі виникла необхідінсть у виділі частки земельної ділянки, що зумовило звернення позивача до суду з дійсним позовом.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О..

Ухвалою судді від 12.11.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

До судового засідання представник позивача ОСОБА_5 надала до суду заяву про розгляд справи за її та позивача відсутності, підтримує позов та повністю згодна з висновком експертизи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях відповідач та позивач розпорядилися на свій розсуд.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так судом встановлено, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина у вигляді частини житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_3 та земельної ділянки, що знаходиться в АДРЕСА_3 площею 0,0474 га та яку померлий згідно заповіту від 06 червня 2006 року заповідав своїм дітям ОСОБА_1 та ОСОБА_2

ОСОБА_1 своєчасно звернувся з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, оскільки згідно заповіту від 06 червня 2006 року ОСОБА_4 заповідав частину житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_3 та земельну ділянку, площею 0,0342 га, що зазначена на схематичному плані, який є невід`ємною частиною заповіту, під цифрами: 2-1-11-12-13-14-15-16-17-18-19-20-21-22-23-24-25-2, що розташована в АДРЕСА_3 та належить померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯБ №296688, виданого Одеським міським управлінням земельних ресурсів 18.04.2006 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №40 сину ОСОБА_1 , земельну ділянку, площею 0,0132 га, що зазначена на схематичному плані, який є невід`ємною частиною заповіту, під цифрами: 1-2-3-4-5-6-7-8-9-10-11-1, що розташована в АДРЕСА_3 та належить померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯБ №296688, виданого Одеським міським управлінням земельних ресурсів 18.04.2006 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №40 дочці ОСОБА_2 , тобто в заповіті не визначені частки на спадкове майно.

Відповідно до висновку судової земельно-технічної експертизи від 21 листопада 2014 року ідеальна частка ОСОБА_1 в праві власності на частину земельної ділянки АДРЕСА_1 , відповідно до заповіту ОСОБА_4 від 06 червня 2006 року складає 18/25 частин, відповідно ОСОБА_2 7/25 часток.

Даний висновок міститься у справі № 520/17613/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Черненко І.П., ОСОБА_6 , Третя одеська державна нотаріальна контора про визначення часток.

Так рішенням Київського районного суду м.Одеси від 23.04.2015 року № 520/17613/13-ц позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені, а саме судом визначено ідеальну частку за ОСОБА_1 в праві на спадкування на частину земельної ділянки АДРЕСА_1 , відповідно до заповіту ОСОБА_4 від 06 червня 2006 року у розмірі 18/25 частин, а за ОСОБА_2 визначити ідеальну частку в праві на спадкування на частину земельної ділянки АДРЕСА_2 відповідно до заповіту ОСОБА_4 від 06 червня 2006 року у розмірі 7/25 частин.

Ухвалою суду від 08.05.2015 та від 27.08.2015 року внесено виправлення в дане рішення.

Рішення Київського районного суду м.Одеси №520/17613/13-ц від 23.04.2015 року набрало законної сили.

Згідно з положенням ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно до ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Спадкування земельної ділянки здійснюється за законом або заповітом. Спадкоємцем за заповітом є особа, визначена у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, здійснюється спадкування за законом.

Згідно ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

У відповідності до положень ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно зі ст.126 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті.

За ст.86 Земельного Кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

У зв`язку з неможливістю отримання свідоцтва про право на спадщину на частину земельної ділянки ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідним позовним вимогами.

А також надав суду висновок судової земельно- технічної експертизи №22-361 від 27.06.2022, яка проведена за заявою представника позивача з метою визнання варіантів розподілу земельної ділянки в натурі між учасниками справи.

Так, згідно висновку судової земельно- технічної експертизи №22-361 від 27.06.2022 встановлено технічну можливість виділу в окрему одиницю земельну ділянку у відповідності до рішення Київського районного суду м.Одеси від 23.04.2015 року.

Так у зв`язку з цільовою забудовою, а також з урахуванням зазначеної площі у рішенні Київського районного суду м.Одеси від 23.04.2015 земельної ділянки позивача ОСОБА_1 , яка складає 0,0342 га, а також площа земельної дляонки відповідача ОСОБА_2 , яка складає 0,0132 га та технічнгого звіту ІТЦ «Аргумент№ 2014 року, запропонований один варіант розподілу/виділу земельної ділянки за адресою АДРЕСА_3 кадастровий номер :26:010:0039 за яким ОСОБА_1 , виділяється частина земельної ділянки площею 0,0342 га, ОСОБА_2 виділяється земельна ділянка площею 0,0132 га. Просторове місторазташування та координати поворотних точок меж земельних дялнок ОСОБА_1 площею 0,0342 га та ОСОБА_2 площею 0,0132 га розташованих за адресою: АДРЕСА_3 зазначено у додатку №2; графічно варіант розподілу земельної ділянки зображено в додатку №3 «Варіант розподілу земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_3 кадастровий номер :26:010:0039. Додатки №2, №3 є невід`ємною частиною висновку №22-361 від 27.06.2022 року.

Позивач повністю погоджується з висновком експерта та запропонованим варіантом розподілу/виділу часток земельної ділянки.

Згідно ст.89 Земельного Кодексу України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: співвласників жилого будинку. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюється за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ викладених в листі «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасники спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч.4 ст.120 Земельного Кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Згідно ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Смерть власника являється однією із підстав для припинення права власності, що випливає із норм статті 346 ЦК України.

Статтею 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що є підстави для задоволення позову та визначення часток у праві спадкування на земельну ділянку та виділити ОСОБА_1 у праві спадкування на земельну ділянку АДРЕСА_3 ( кадастровий номер :26:010:0039) згідно з висновком експерта судової земельно- технічної експертизи №22-361 від 27.06.2022 року в натурі частку земельної ділянки площею 0,0342 га, що становить 18/25, яка визначена заповітом ОСОБА_4 від 06.06.2006 року та рішенням Київського районного суду м.Одеси від 23.04.2015 року № 520/17613/13-ц; виділити ОСОБА_2 у праві спадкування на земельну ділянку АДРЕСА_3 ( кадастровий номер :26:010:0039) згідно з висновком експерта судової земельно- технічної експертизи №22-361 від 27.06.2022 року в натурі частку земельної ділянки площею 0,0132 га, що становить 7/25 яка визначена заповітом ОСОБА_4 від 06.06.2006 року та рішенням Київського районного суду м.Одеси від 23.04.2015 року № 520/17613/13-ц.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 258,259, 263-265,268,273,354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Виділити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 паспорт серії НОМЕР_3 АДРЕСА_3 ) у праві спадкування на земельну ділянку АДРЕСА_3 ( кадастровий номер :26:010:0039) згідно з висновком експерта судової земельно- технічної експертизи №22-361 від 27.06.2022 року в натурі частку земельної ділянки площею 0,0342 га, що становить 18/25, яка визначена заповітом ОСОБА_4 від 06.06.2006 року та рішенням Київського районного суду м.Одеси від 23.04.2015 року № 520/17613/13-ц.

Виділити ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 паспорт серії НОМЕР_4 АДРЕСА_3 ) у праві спадкування на земельну ділянку АДРЕСА_3 ( кадастровий номер :26:010:0039) згідно з висновком експерта судової земельно- технічної експертизи №22-361 від 27.06.2022 року в натурі частку земельної ділянки площею 0,0132 га, що становить 7/25 яка визначена заповітом ОСОБА_4 від 06.06.2006 року та рішенням Київського районного суду м.Одеси від 23.04.2015 року № 520/17613/13-ц.

Висновок експерта судової земельно- технічної експертизи №22-361 від 27.06.2022 року та додатки до нього за №2,3 є невід`ємною частиною рішення Київського районного суду м.Одеси від 19.10.2022 року №947/34440/21.

Повне судове рішення буде складено протягом десяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 31.10.2022 року.

Суддя Луняченко В. О.