Справа № 159/894/22
Провадження № 2/159/627/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2022 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Бойчука П.Ю.,

з участю:

секретаря судового засідання Конашук М.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , яка діє в своїх інтересах та діє, як законний представник, в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Органу опіки та піклування виконавчого комітету Голобської селищної ради Ковельського району Волинської області, про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_4 , яка діє в своїх інтересах та діє, як законний представник, в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . У вказаному житловому приміщенні фактично проживає лише позивач.

Відповідачі у справі - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 протягом багатьох років безперервно та без поважних причин відсутності не проживають у вказаному будинку. За період своєї відсутності відповідачі жодного інтересу до житлового будинку не виявляють, тягар утримання житлового приміщення, пов`язаний з оплатою комунальних послуг не несуть, жодних особистих речей в будинку не зберігають.

Позивач вказує, що вона неодноразово зверталась до відповідачів з усними проханнями в добровільному порядку та протягом розумного строку здійснити зняття з реєстрації місця проживання, однак відповідачами проігноровані звернення позивача та жодних дій, спрямованих на зняття з реєстраційного обліку, відповідачами не здійснено.

Своїми діями відповідачі ставлять позивача у тяжке матеріальне становище, адже витрат, пов`язаних з оплатою комунальних послуг та утриманням будинку, відповідачі не несуть. Крім цього, позивач вказує, що відповідачі не є та ніколи не були членами її сім`ї, спільним побутом з позивачем не пов`язані, а тому їх право користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна.

Враховуючи наведене, позивач просила суд визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та неповнолітню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 04.04.2022 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Крім цього, відповідачам визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

У строк, встановлений судом, відповідачі відзив не подали.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримали повністю з підстав, викладених в позовній заяві.Вказували на те, що відповідачі не проявляють будь-якого інтересу до будинку та не проживають там. Крім цього, позивач зазначила, що реєстрація відповідачів в її будинку перешкоджає їй оформити субсидію. Будь-яких перешкод в користуванні будинком вона не чинила. Просили позов задовольнити повністю.

Відповідач ОСОБА_4 , яка діє в своїх інтересах та діє, як законний представник в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явилась без повідомлення причин, відзиву не подала.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову, вказуючи при цьому на те, що на даний час відповідач з дитиною вимушено проживає в м. Одеса у зв`язку з працевлаштуванням та відрядним характером роботи. Відповідачу та її дитині необхідне місце реєстрації, оскільки зареєструватись в будь-якому іншому місці немає можливості. На будинок, як на власність, відповідач не претендує. Крім цього, представник відповідача вважає недоцільним спільне проживання відповідача та позивача в спірному житлі. Просила відмовити в задоволенні позову, оскільки відповідач не проживає в будинку з поважних причин, а малолітню дитину позбавляти права на проживання в цьому будинку заборонено.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Органу опіки та піклування виконавчого комітету Голобської селищної ради Ковельського району Волинської області попередньо звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи у відсутності представника. У вирішенні позовних вимог покладається на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, показання свідків та дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення даного позову.

Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 23.11.2021 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 286229374 від 23.11.2021 року.

У вказаному будинку, крім ОСОБА_1 , зареєстрована ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 132, виданою 08.02.2022 року виконавчим комітетом Голобської селищної ради Ковельського району Волинської області, та відомостями підрозділу УДМС України у Волинській області.

Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб.

Виходячи з загальних положень права власності, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами ЦК України.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК).

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 406 ЦК України, сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України).

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 разом з дочкою ОСОБА_5 у 2019 році вибули зі спірного будинку і не проживають у ньому.

Представник відповідача визнала зазначену обставину.

Допитані в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожен окремо, підтвердили, що відповідач ОСОБА_4 разом з дочкою ОСОБА_5 близько п`яти останніх років не проживають в будинку позивача.

Поведінка відповідача свідчить про втрату її інтересу до цього житла. З позовом про вселення, чи усунення перешкод в користуванні житлом, відповідач не зверталась, будь-яких активних дій щодо відновлення її права не вчиняла.

Доводи представника відповідача про бажання та необхідність відповідача бути зареєстрованою у вказаному будинку суд визнає безпідставними, оскільки відповідач фактично цим житлом не користується та не має наміру користуватись в майбутньому.

Тимчасовий виїзд відповідача з постійного місця проживання за умовами і характером роботи в даному випадку не може вважатись поважною причиною тимчасової відсутності відповідача в житлі, оскільки ні відповідач, ні її представник не надали суду будь-яких доказів про те, що відповідач взагалі має будь-яке місце працевлаштування.

Суд визнає такими, що заслуговують на увагу, доводи позивача про те, що реєстрація місця проживання відповідачів в будинку позивача перешкоджає їй вільно володіти, користуватись, розпоряджатись своїм майном на власний розсуд.

З огляду на викладене, суд визнає порушеним право власності позивача саме відповідачами, а тому це право підлягає захисту судом.

Таким чином, суд повно, всесторонньо та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку по те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід визнати такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .

Крім цього, з відповідача ОСОБА_4 слід стягнути в користь позивача судові витрати по справі у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 263, 264, 265, 274-279 ЦПК України, на підставі ст.ст. 41, 47 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 319, 383, 386, 391, 406 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 04 листопада 2022 року.

Головуючий П. Ю. БОЙЧУК