Справа № 686/7565/22
Провадження № 2/686/3642/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

21 жовтня 2022 року

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Чевилюк З.А.

за участі секретаря Перун А.М.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна, в особі Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом про відшкодування моральної шкоди, завданої невиконанням рішення суду у справі № 686/8422/20 в період часу з 01 березня 2022 року по 31 березня 2022 року в розмірі два мільйони гривень. На обґрунтування своїх вимог вказав, що моральна шкода, завдана йому, полягає у порушенні права на справедливий суд. Позивач змушений звертатись до суду з метою захисту прав. Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямований на захист і відновлення порушених права, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави;невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом. Судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Моральна шкода розрахована позивачем за вільним волевиявленням без будь-якої методики, з урахуванням рішень ЄСПЛ.

В справі №686/7986/21 стягнуто 2700 грн. моральної шкоди за невиконання даного рішення суду в період до 31.03.2021 року, в справі №686/20941/21 стягнуто на користь позивача 300 грн. компенсації моральної шкоди за період з 26.08.2021 року по 02.09.2021 року.

Крім того просив стягнути з відповідача витрати на підготовку позову, витрати на правову допомогу, на проїзд, поштові витрати.

Позивач до суду не з`явився, клопотав про розгляд справи за його відсутності. Відповідач повідомлявся про час та дату судового засідання в установленому порядку, проте не забезпечив явки представника, що не обмежує суд у праві заочно розглянути справу та винести заочне рішення, при відсутності письмових заперечень позивача.

Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що не підлягає задоволенню.

Так, однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ст. 129 Конституції України).

З огляду на правові позиції Великої Палати Верховного Суду, що висловлені в постанові від 25 березня 2020 року по справі № 641/8857/17 держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин (частина перша статті 167 ЦК України). Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом (стаття 170 ЦК України).Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК України). Державу представляють відповідні органи державної влади в межах їх компетенції через свого представника (частина четверта статті 58 ЦПК України).

Отже, у цивільному судочинстві держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями саме у спірних правовідносинах, зокрема і представляти державу в суді (постанови Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 року у справі № 5023/10655/11, від 21.08.2019 року у справі № 761/35803/16-ц, від 18.12.2019 року у справі № 688/2479/16-ц) зазвичай, орган, діями якого завдано шкоду.

Згідно статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ст. 23 ч. ч. 1 та 2 п. 2 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до вимог ст. 23 ч. 3 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до вимог ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідно до вимог ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Аналізуючи зазначені норми права, наявні підстави для висновку, що в деліктних правовідносинах юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. І до його елементів належать протиправна поведінка завдавача шкоди, настання шкоди, причинний зв`язок між двома першими елементами і вина завдавача шкоди. Відсутність хоча б однієї складової виключає обов`язок по відшкодуванню шкоди.

При цьому, саме на потерпілого покладається обов`язок доведення факту неправомірної поведінки відповідача, заподіяння ним шкоди та її розмір, а також причинного зв`язку між протиправною поведінкою завдавача шкоди та негативними наслідками. Відповідач же повинен довести відсутність своєї вини у завданні потерпілому шкоди.

Право на відшкодування моральної шкоди виникає у особи, у тому числі внаслідок неправомірних дій щодо неї або членів її сім`ї, якщо це призвело до фізичних і душевних страждань потерпілого.

У разі вирішення спору судом розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються моральні втрати особи, що призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Також враховуються обставини, що призвели до погіршення або позбавлення можливості реалізації особою своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Моральна шкода відшкодовується потерпілому (позивачеві) одноразовим платежем. Якщо договором або законом не передбачене багаторазове відшкодування моральної шкоди у спірних правовідносинах, то позови про таке відшкодування не підлягають задоволенню.(Постанова Великої Палати Верховного Суду у від 25 березня 2020 року (справа №641/8857/17).

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків ( ст.76 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

За ст.82 ЦПК, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Правова оцінка, надану судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2011 року зобов`язано Хмельницький міський відділ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області невідкладно вклеїти фотографію у його паспорт громадянина України, який видати йому на руки. Тривалий час це судове рішення не виконувалося, внаслідок чого позивачеві завдано моральної шкоди. Зокрема, він зазнав душевних страждань і приниження, відчував страх і занепокоєння за своє психологічне здоров`я, переніс стрес і розчарування в системі органів державної влади, були порушені його честь і гідність, він вживав додаткових зусиль для організації свого життя та захисту порушеного права, що стало підставою звернення до суду. За результатми данного звернення, Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 5 жовтня 2020 року, справа №686/8422/20 позов задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь ОСОБА_1 10 510 грн моральної шкоди, завданої бездіяльністю Управління. В решті позову відмовлено.

Суд виходив з того, що неправомірною бездіяльністю органу державної влади ОСОБА_1 завдано моральної шкоди, розмір якої слід визначити з урахуванням характеру правопорушення, глибини душевних страждань потерпілого, вимог розумності та справедливості.

Позивач звернувся до суду про відшкодування моральної шкоди, що завдана йому невиконанням рішення суду у справі № 686/8422/20. На обґрунтування своїх вимог вказав, що моральна шкода, завдана йому, полягає у порушенні прав. Позивач змушений звертатись до суду з метою захисту прав. Порушено право позивача на справедливий суд та відшкодування втрат зумовлених відновленням порушених прав. Просив стягнути на його користь два мільйони гривень моральної шкоди. Позивачем вказано на преюдиційні рішення по даній категорії справ, за якими стягнуто на його користь моральну шкоду: справа №686/7986/21 - 2700 грн. моральної шкоди за невиконання данного рішення суду в період до 31.03.2021 року, справа№686/20941/21 стягнуто на користь позивача 300 грн. компенсації моральної шкоди за період з 26.08.2021 року по 02.09.2021 року.

Моральна шкода відшкодовується потерпілому (позивачеві) одноразовим платежем. Якщо договором або законом не передбачене багаторазове відшкодування моральної шкоди у спірних правовідносинах, то позови про таке відшкодування не підлягають задоволенню.

Схожі за змістом висновки зроблені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25 березня 2020 року (справа №641/8857/17).

Позивачем не зазначено, в чому саме полягає незаконність дій чи бездіяльність Держави Україна в особі Державної казначейської служби України при невиконанні рішення суду у справі №686/8422/20 саме за період часу з 01 березня 2022 року по 31 березня 2022 року.

ОСОБА_1 не довів склад цивільного правопорушення, що є юридичною підставою відповідальності держави Україна перед ним за завдані збитки.

Зважаючи на викладене, законодавчо встановлений порядок відшкодування моральної шкоди, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 23, 1166, 1167, 1173, 1174 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 15, 81, 258, 354 ЦПК України суд ,

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволені позову ОСОБА_1 до Держави Україна, представник Державна казначейська служба України про відшкодування моральної шкоди у розмірі два мільйони гривень, завданої невиконанням рішення суду у справі №686/8422/20 за період часу з 01 березня 2022 року по 31 березня 2022 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду, шляхом подачі в 30 денний строк з дня проголошення судового рішення апеляційної скарги.Заочне рішення може бути переглянуте за заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дати проголошення до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач:Держава Україна, представник Державна казначейська служба України, м.Київ, вул.Бастіонна 6.

Суддя: Чевилюк З.А.