465/5783/22
2-о/465/217/22
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

13.10.2022 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Марків Ю.С., розглянувши матеріали заяви адвоката Брони Мар`яни Василівни, яка подана в інтересах ОСОБА_1 , з участю заінтересованої особи - Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Коцюруби Лариси Ярославівни про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час його смерті, -

встановив:

Заявник - адвокат Брона Мар`яна Василівна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час його смерті.

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження загального або спрощеного; 3) окремого провадження.

Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи, або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав на підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 ч.2 ст.293 ЦПК України, визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю понад п`ять років, а саме з 2016 року до дня смерті останньої - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення ( ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Тобто визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

В порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Аналогічного висновку прийшов Верховний Суд у постанові від 05 листопада 2020 року у справі № 755/4041/20.

Так, Верховний Суд у вказаній постанові виклав правову позицію, у якій визначив, що оскільки встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем необхідно заявнику для оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом - існує спір про право, який підлягає вирішенню виключно у позовному провадженні.

Згідно з роз`ясненнями, які були викладені в пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як роз`яснено у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

При цьому, вирішуючи питання про відкриття окремого провадження, суд не встановлює наявності чи відсутності у заявника спадкового права, і не робить з цього приводу жодних висновків. Для підтвердження чи встановлення даного цивільного (спадкового) права заявник має звернутись до суду в порядку цивільного позовного провадження.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка розглядається за правилами окремого провадження, лише у разі відсутності спору.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Такого правового висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 14 квітня 2021 року, (справа № 205/2102/19-ц, провадження № 61-872св21).

Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку, що у свою чергу виключає наявність підстав для розгляду заяви по суті у порядку окремого провадження.

Зі змісту поданої заяви та доданих документів випливає, що заявлені вимоги про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на час його смерті не можуть розглядатись в окремому провадженні, оскільки не є безспірними і пов`язані із вирішенням спору про право, а отже у відкритті провадження необхідно відмовити.

Відповідно до ч. 4 статті 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 2, 4, 11, 15, 16, 186, 258 260, 315 ЦПК України, суд

постановив:

Відмовити у відкритті провадження в цивільній справі за заявою адвоката Брони Мар`яни Василівни, яка подана в інтересах ОСОБА_1 , з участю заінтересованої особи - Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Коцюруби Лариси Ярославівни про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час його смерті.

Копію ухвали разом із заявою та доданими до неї матеріалами повернути особі, яка подала заяву.

Роз`яснити заявнику право на звернення до суду в порядку позовного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, до Львівського апеляційного суду.

Суддя Марків Ю.С.