Справа № 372/471/22
Провадження № 2-759/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

19 липня 2022 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Проць Т.В.

за участю секретаря Бойко В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства « Ідея Банк» про захист прав споживачів,-

В С Т А Н О В И В:

В січні 2022 року позивач звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства «Ідея Банк» про захист прав споживачів в якому просила визнати недійсним положення Договору кредиту та страхування № Р20.24512.006638578 від 22.04.2020 року укладеного між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Ідея Банк» щодо обов`язку позивальника сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в термін та у розмірах визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором та зобов`язати Акціонерне товариство «Ідея Банк» здійснити перерахунок платежів здійснених ОСОБА_1 за Договором кредиту та страхування №Р20.24512.006638578 від 22.04.2020 року як плату за обслуговування кредитної заборгованості в рахунок погашення основного боргу по Договору кредиту та страхування Р20.24512.006638578 від 22.04.2020 року. В обґрунтування позову вказала, що 22.04.2020 року між ОСОБА_1 та АТ «Ідея Банк» було укладено «договір кредиту та страхування №Р20.24512.006638578 за умовами якого (п.1.2.) банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на споживчі потреби в сумі 100000 грн. Згідно п.4 кредитного договору позичальнику визначено плату за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,25 % середньомісячно від початкової суми кредиту згідно графіку в п.5 починаючи з 3, 8782 % в перший місяць та зменшено щомісячно на 0,100% до 3782%. Згідно графіку щомісячних платежів за кредитним договором загальна вартість плати за обслуговування кредитної заборгованості за Договором кредиту та страхування №Р20.24512.006638578 від 22.04.2020 року починаючи з 22.05.2020 року по 22.04.2023 року становить 76615,20 грн.

Відповідно до частини 1 статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Крім того Позивач вважає, що встановлена банком у кредитному договорі плата за обслуговування кредитної заборгованості є несправедливою умовою договору та повинна надаватися на безоплатній основі, також банк здійснив неправильне нарахування процентів по кредиту, а тому є всі підстави для визнання кредитного договору частково недійсним та повернення банком зайво сплачених ним коштів.

Виходячи з того, що встановивши в кредитному договорі сплату комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості, що складає 76615 грн. 20 коп. на момент першого платежу, відповідач не повідомив, які саме послуги за вказану плату надаються позивачу, а розмір такої комісійної винагороди, з огляду на обставини справи (зокрема розмір кредиту та процентів), вносить істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу, що в сукупності свідчить про те, що умови підпункту 5) пункту 1 кредитного договору є несправедливими.

При цьому, згідно графіку платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, загальний розмір плати за обслуговування кредитної заборгованості 76615 грн. 20 коп., що рази перевищує загальний розмір процентів за користування кредитом та майже дорівнює сумі тіла кредиту 100000 грн. отриманого Позивачем для власних потреб, що вочевидь не можна визнати справедливим та розумним.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, а справу просила розглянути без її участі.

Представник відповідача АТ «Ідея Банк» в судове засідання не з`явився, заяв клопотань суду не подав.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.04.2020 року між ОСОБА_1 та АТ «Ідея Банк» було укладено «договір кредиту та страхування № Р20.24512.006638578 за умовами якого (п.1.2.) банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 100000 грн., включаючи витрати на страховий платіж, а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості п. п. 1.5) згідно з умовами цього договору.

Згідно п. п. 1.3. Кредитного договору, за користування кредитом Позичальник сплачує змынювану процентну ставку в розмірі 15% річних від суми кредиту. Згідно п. п. 1.5 кредитного договору, під час користування Кредитом Банк надає Позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим Договором та договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за надання яких встановлена плата, відповідно до п. 5 Додатку 1 як «плата за обслуговування кредитної заборгованості». Комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки Банку сплачується згідно діючих Тарифів Банку. Тарифи є невід`ємною частиною Договору, та розміщені на веб-сайті Банку.

Відповідно до частини 1 статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості, щомісячно терміни та в розмірах, визначених згідно Графіку щомісячних платежів за Кредитним договором. Так, згідно колонки 7.4 Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної ставки за договором про споживчий кредит, плата за обслуговування кредитної заборгованості складає 76615 грн. 20 коп., яку згідно п. 1.6 Кредитного договору Позивач повинен сплатити на транзитний рахунок НОМЕР_1 відкритий у Банку в період з 22.05.2020 по 22.04.2023 року 36 щомісячними внесками включно до 22 дня /числа кожного місяця, згідно графіку щомісячних платежів. Згідно з кредитним договором реальна річна процента ставка за Кредитним договором чомусь складає 71,5122223 річних, а загальна вартість кредиту для споживача за весь строку користування кредитом становить 213852 грн. 21 коп.

Виходячи з того, що встановивши в кредитному договорі сплату комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості, що складає 76615 грн. 20 коп. на момент першого платежу, відповідач не повідомив, які саме послуги за вказану плату надаються позивачу, а розмір такої комісійної винагороди, з огляду на обставини справи (зокрема розмір кредиту та процентів), вносить істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу, що в сукупності свідчить про те, що умови підпункту 5) пункту 1 кредитного договору є несправедливими.

При цьому, згідно графіку платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, загальний розмір плати за обслуговування кредитної заборгованості 76615 грн. 20 коп., що перевищує загальний розмір процентів за користування кредитом 29597 грн. 36 коп., що суд визнає не справедливим та не розумним.

Відповідно до положень 16 ЦК України кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу(частина перша статті 215 ЦК України).

Згідно з частинами першою-третьою, п`ятою, шостою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до частини першої статті 207 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Згідно роз`яснень Пленуму ВС України, викладених в п.8 постанови «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено.

Одночасно особливості регулювання правовідносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Статтею 11 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає, що цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

У разі якщо розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені у договорі про споживчий кредит (кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії тощо), споживачу також у строк, визначений цим договором, надається виписка з рахунку/рахунків (за їх наявності), у якій зазначаються: стан рахунку на певну дату, оборот коштів на рахунку за період часу, за який зроблена виписка з рахунку (з описом проведених операцій), баланс рахунку на початок періоду, за який зроблена виписка, баланс рахунку на кінець періоду, за який зроблена виписка, дати і суми здійснення операцій за рахунком споживача, застосована до проведених споживачем операцій процентна ставка, будь-які інші платежі, застосовані до проведених споживачем операцій за рахунком, та/або будь-яка інша інформація, передбачена договором про споживчий кредит.

Пунктом 1.5. кредитного договору визначено, що під час користування кредитом Банк надає Позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим договором та договором банківського обслуговування фізичних осіб, за надання яких встановлена плата, відповідно до п. 5 Додатку № 1 як «Плата за обслуговування кредитної заборгованості». Комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки Банку сплачується згідно діючих Тарифів Банку.Тарифи є невід`ємною частиною Договору, та розміщені на веб-сайті Банку.

Отже, має місце встановлення у спірних положеннях кредитного договору оплатності послуг про надання інформації з приводу виконання кредитного договору, що прямо суперечить вищенаведеним нормам Закону України «Про споживче кредитування» та є підставою для визнання відповідних частин договору недійсними, адже безоплатність надання якої прямо встановлена частиною першою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування».

При цьому, надання інших послуг, за вказану плату, умовами договору не передбачено.

Відповідно до положень частин першої-п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на час укладення кредитного договору) продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими.

Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Частиною третьою цієї статті визначено перелік несправедливих умов договору.

Вказаний перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним.

Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

Враховуючи наведене, оскільки позивачу (Позичальнику) було встановлено щомісячну плату за таку супутню послугу банку, яка за законом повинна надаватися їй безоплатно, положення договору щодо встановлення плати за обслуговування кредиту є несправедливими, що є підставою для визнання таких положень недійсними.

Як наслідок визнання недійсним умов кредитного договору в частині визначення плати за обслуговування кредитної заборгованості належить зобов`язати відповідача здійснити перерахунок здійснених з часу укладення вказаного договору платежів та зарахувати сплачену позивачем суму в рахунок погашення основного боргу по кредитному договору №Р20.24512.006638578 від 22.04.2020, що на думку суду, відповідає нормам чинного законодавства.

Факт обізнаності позивача про свій обов`язок сплачувати плату за обслуговування кредиту не спростовує протиправність відповідних положень кредитного договору та їх невідповідності вимогам частини 1 статті 11 Закону України «Про споживче кредитування».

При вирішенні спору суд враховує, що банком у кредитному договорі була встановлена плата за ті послуги, які за вказаним законом повинні надаватися безоплатно.

Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, стягнувши з відповідача на користь держави судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам за вимогу немайнового характеру.

Враховуючи те, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю і позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 7 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. ст. 4, 12,19, 81, 82, 83, 175, 177,184 , 259, 263, 265, 268 ЦПК України, Закону України Про захист прав споживачів, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства « Ідея Банк» про захист прав споживачів Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити повністю.

Визнати недійсними положення Договору кредиту та страхування №Р20.24512.006638578 від 22.04.2020 року, укладеного між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Ідея Банк» щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в термін та у розмірах визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором.

Зобов`язати Акціонерне товариство «Ідея Банк» перерахувати платежі здійснені ОСОБА_1 за Договором кредиту та страхування №Р20.24512.006638578 від 22.04.2020 року як плату за обслуговування кредитної заборгованості в рахунок погашення основного боргу по Договору кредиту та страхування №Р20.24512.006638578 від 22.04.2020 року.

Стягнути з Акціонерного Товариства «Ідея Банк» в дохід держави судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп.

Позивач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Акціонерне Товариство «Ідея Банк» (адреса: 79008, м.Львів, вул.Валова 11, ).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Т.В. Проць