Справа № 727/2955/22
Провадження № 2/727/952/22
12 липня 2022 року. Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі:
головуючого судді Літвінової О.Г.
за участю секретаря Вальків А.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини,-
Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.
Посилалася на те, що 07.05.2019 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 , у Чернівецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис № 486.
Від спільного шлюбу мають малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Подружні відносини між ними припинилися з серпня 2021 року. З цього часу спільне господарство не ведеться, спільний бюджет не ведеться, припинене спільне проживання. Спору про поділ спільного майна подружжя та визначення місця проживання дитини немає.
За таких обставин вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам дитини, взаємне почуття любові та поваги втрачене остаточно.
Крім того, відповідач протягом останнього року надавав грошові кошти на утримання їхньої дитини в недостатній кількості та нерегулярно, тобто він ухилявся від покладеного на нього обов`язку утримувати дитину до досягнення повноліття.
Дитина хронічними хворобами не хворіє, стан здоров`я задовільний, жодних доходів не отримує.
Зазначила, що у відповідача інших дітей не має, інших аліментів не сплачує, жодних осіб на своєму утриманні не має.
Тому просила шлюб між ними розірвати та стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі 2100,00 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Позивач у судове засідання не з`явилася. Подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за останнім відомим місцем проживання в порядку, передбаченому положеннями ст.130,131 ЦПК України, про що у справі є належні докази, про причини відсутності не повідомила.
Відповідно до ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням викладеного, а також наявністю згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі ст. 280 ЦПК України розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів.
Згідно положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.
Відповідно до ст.55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.
Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 07 травня 2019 року, Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №483 (а.с.3).
Від шлюбу мають малолітнього сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 від 06.11.2020 року (а.с.5).
Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України.
Як передбачено ст.12 Європейської Конвенції по правам людини, чоловіки та жінки, які досягли шлюбного віку, мають право вступати в шлюб и створювати сім`ю у відповідності з національним законодавством, яке регулює здійснення цього права.
Згідно ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права та обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
З урахуванням того, що можливість примирення між сторонами відсутня, їх сім`я розпалася остаточно, як зазначає позивач, сторони припинили спільне проживання, ведення спільного господарства, за таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача по справі, а тому шлюб підлягає розірванню.
Визначаючи розмір аліментів, який підлягає до стягнення на користь позивача на утримання дітей суд виходить з такого.
Як передбачено ст.51 Конституції України та ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Згідно ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. (яку ратифіковано Україною 27.02.1991 p.), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
За змістом ч.1. ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001p. №2402-111, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ЗУ «Про державний бюджет на 2022 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривня, з 1 липня - 2201 гривень, з 1 грудня - 2272 гривень.
Також, відповідно до ЗУ «Про державний бюджет на 2022 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривень, з 1 грудня - 2833 гривень.
Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частиною 1 ст.184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Тобто, законодавець передбачив право особи, з якою проживає дитина, визначатись у якій формі отримувати аліменти: у частці від доходу відповідача або у твердій грошовій сумі.
Відповідач є особою працездатного віку, даних про незадовільний стан здоров`я відповідача суду надано не було, судом було здійснено всіх передбачених заходів щодо сповіщення відповідача про слухання справи, з метою забезпечення можливості надати суду відзив на позовну заяву та докази на спростовування позовних вимог тощо.
При визначенні розміру аліментів на утримання дитини слід враховувати, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси всіх осіб та має брати до уваги інтереси не тільки позивача, але й відповідача.
З огляду на відсутність відзиву на позов, та відсутності позиції відповідача щодо визначеного розміру аліментів позивачем, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 2100 грн. 00 коп., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
Таким чином, визначаючи належний до стягнення з відповідача розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. 182 СК України, право дитини на достатній рівень життя, з урахуванням обов`язку обох батьків утримувати своїх дітей, а тому, суд вважає, що належним розміром аліментів на дитину, є стягнення з відповідача аліментів у розмірі, запропонованому позивачем, щомісячно починаючи з 28.04.2022 року (дата надходження позову до суду) що відповідатиме вимогам закону та не порушуватиме прав як позивача, так і відповідача.
При цьому мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Крім того, слід звернути увагу на те, що відповідно ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а тому при зміні стану здоров`я, сімейного стану чи матеріального становища платника аліментів або одержувача аліментів, у сторін є право звернутись до суду із позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів.
Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір.
Керуючись ст.ст. 24,55, 77, 79, 84, 105, 110-112 180, 181, 182, 183,192, СК України, ст.ст. 2, 3, 5, 10, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 274-279, 280-284, 430, пп.15.5 п.15 Перехідних положень розділу ХІІІ ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП - НОМЕР_2 ), яка зареєстрована у АДРЕСА_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП - НОМЕР_3 ) який зареєстрований у АДРЕСА_2 , зареєстрований шлюб 07.05.2019 року Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №483 - розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП - НОМЕР_3 ) який зареєстрований у АДРЕСА_2 , аліменти у твердій грошовій сумі на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП - НОМЕР_2 ), яка зареєстрована у АДРЕСА_1 на утримання малолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі 2100,00 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.04.2022 року і до досягнення повноліття дитиною.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп.
Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя О.Г.Літвінова