Ухвала

21 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 209/1515/19

провадження № 61-11098ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 серпня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 жовтня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення відсотків за користування депозитними коштами, 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання та пені за порушення договірного зобов`язання,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому, з урахуванням уточнених вимог, просив стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») на свою користь: відсотки за користування депозитними коштами впродовж прострочення виконання договірного зобов`язання за договором банківського вкладу з 06 грудня 2016 року до 28 листопада 2018 року включно в розмірі 6 455,28 доларів США; 3 % річних за невиплату на вимогу вкладника суми вкладу і відсотків зі спливом строку вкладу в сумі 1 500,33 доларів США; 3 % річних за невиплату всієї суми відсотків у момент повернення вкладу 29 листопада 2018 року в розмірі 276,96 доларів США; пеню згідно з пунктом 5 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» за порушення банком договірного зобов`язання (невиплата на вимогу вкладника суми і відсотків зі спливом строку вкладу) в розмірі 164 362,31 доларів США; пеню згідно пунктом 5 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» за порушення банком договірного зобов`язання (невиплата всієї суми відсотків в момент повернення вкладу 29 листопада 2018 року) в розмірі 70 685,32 доларів США, всього - 243 280,20 доларів США.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 серпня 2022 року позов задоволено частково. Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 3 % річних за невиплату на вимогу вкладника суми вкладу та відсотків зі спливом строку вкладу в сумі 1 500,33 доларів США. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 25 жовтня 2022 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк» залишено без задоволення, а рішення Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 серпня 2022 року - без змін.

14 грудня 2022 року, тобто з пропуском встановленого законом строку на касаційне оскарження, ОСОБА_1 подав до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» касаційну скаргу на рішення Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 серпня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 жовтня 2022 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов.

ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 серпня 2022 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 25 жовтня 2022 року, посилаючись на те, що він не отримував повного тексту оскаржуваної постанови апеляційного суду в установленому статтею 272 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) порядку. Апеляційний суд 26 жовтня 2022 року надіслав на його адресу електронної пошти копію оскаржуваної постанови, однак він не зміг відкрити надіслані судом файли. Крім цього, після проголошення 25 жовтня 2022 року апеляційний судом вступної і резолютивної частини оскаржуваного судового рішення він поїхав з дружиною до її літніх батьків, які проживають в Куп`янському районі Харківської області та до цього часу перебували в окупації, тому він не міг завчасно ознайомитися зі змістом оскаржуваної постанови апеляційного суду.

Клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Враховуючи, що ОСОБА_1 обґрунтував пропуск строку на касаційне оскарження ненаправленням йому в установленому процесуальним законодавством порядку Київським апеляційним судом повного тексту оскаржуваної постанови від 25 жовтня 2022 року, а в розпорядженні Верховного Суду немає доказів, які спростовували б зазначені обставини, беручи до уваги наведені заявником обставини, пов`язані із введеним в Україні воєнним станом, з огляду на зміст частини другої статті 390 ЦПК України щодо права заявника на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання та поновлення ОСОБА_1 строку на касаційне оскарження рішення Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 серпня 2022 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 25 жовтня 2022 року. При цьому Верховний Суд врахував закріплені в частині третій статті 2 ЦПК України основні засади (принципи) цивільного судочинства, а саме верховенство права та забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з абзацом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Касаційна скарга подана на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

В обґрунтування підстави касаційного оскарження судових рішень ОСОБА_1 вказав, що суди попередніх інстанцій не врахували правових висновків, викладених в постановах Верховного Суду України від 29 травня 2013 року у справі № 6-39цс13, від 25 грудня 2013 року у справі № 6-140цс13, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі № 910/9072/17, від 20 березня 2019 року у справі № 761/26293/16-ц, від 15 червня 2021 року у справі № 904/5726/19, від 25 січня 2022 року у справі № 761/16124/15-ц, в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 19 травня 2020 року у справі № 910/9167/19.

Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України. ОСОБА_1 як споживач фінансових послуг звільнений від сплати судового збору за подання касаційної скарги в цій справі на підставі частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Оскільки наведені доводи касаційної скарги викликають необхідність їх перевірки, то слід відкрити касаційне провадження в цій справі.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 листопада 2022 року, якою відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк» на рішення Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 серпня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 жовтня 2022 року, матеріали справи № 209/1515/19 витребувано з Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 серпня 2022 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 25 жовтня 2022 року.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 серпня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 жовтня 2022 року.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 23 січня 2023 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко