Номер провадження: 22-ц/813/8150/22
Головуючий у першій інстанції Ковтун Ю. І.
Доповідач Ігнатенко П. Я.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі :

головуючого-судді Ігнатенко П.Я.,

суддів: Воронцової Л.П.

Полікарпової О.М.,

за участю секретаря Трофименка О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 серпня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів, визнання дій щодо розірвання договору і закриття рахунків неправомірними та зобов`язання вчинити дії щодо належного виконання умов договору, - ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 12.12.2016 між нею та відповідачем укладено договір №SAMDNWFD700 на вклад «Субординований» на суму 20000 доларів США на п`ять років з відсотковою ставкою 10% річних. Після укладення договору на ім`я позивача в АТ КБ «Приватбанк» було відкрито відповідні рахунки. 07.06.2021 при спробі зайти до «Приват24» позивач дізналась про блокування рахунків банком, після чого у телефонному режимі її було повідомлено про прийняте рішення щодо розірвання договору і закриття (блокування) рахунків та запропоновано надати документи для перерахування наявних грошових коштів в інший банк. Письмово звернувшись до банку, позивачка отримала 14.07.2021 року відповідь, що їй нібито направлявся лист, згідно якого повідомлялось про прийняте рішення банком щодо розірвання укладених договорів та закриття поточних рахунків з посиланням на Закон України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення». До відповіді було додано копію повідомлення №20.1.0.0.0/7-20210528/3553 від 28.05.2021 про відмову від підтримання ділових відносин/відмову в обслуговувані шляхом розірвання ділових відносин/розірвання договору і закритті рахунку та додано примірник заяви про перерахування залишків коштів та закриття рахунків у зв`язку з встановленням неприйнятно високого рівня ризику/ненадання необхідних для здійснення належної перевірки документів чи відомостей/неможливістю здійснення ідентифікації та/або верифікації, а також встановлення даних, що дають змогу встановити кінцевих бенефіціарних власників/подання недостовірної інформації/подання інформації з метою введення в оману АТ КБ «Приватбанк». Позивач, заперечуючи отримання повідомлень/листів щодо надання необхідних документів для перевірки, вважає розірвання договору відповідачем та закриття рахунків неправомірним. Посилаючись на те, що згідно умов Договору в односторонньому порядку розірвання договору не передбачено, а відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а також беручи до уваги, що банком не надано жодного доказу протиправної поведінки позивачки, вважає дострокове розірвання договору вкладу та відмову від подальших ділових відносин необґрунтованими.

На підставі викладеного позивачка просила:

1. Визнати дії Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» щодо розірвання договору №SAMDNWFD700 на вклад «Субординований» на 5 років від 12.12.2016, який було укладено з ОСОБА_1 , - неправомірними;

2. Визнати дії Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» щодо закриття рахунків відритих на ім`я ОСОБА_1 , відповідно до договору №SAMDNWFD700 на вклад «Субординований» на п`ять років від 12.12.2016, а саме:

- №7315, особовий рахунок, на який зараховано вклад у розмірі 20000,00 USD (двадцять тисяч доларів США 00 центів);

- Рахунок/карту № НОМЕР_1 , для зарахування 10% річних від суми вкладу;

- №4025 - для зарахування відсотків по ставці - 1 % річних, на суму коштів по вкладу «до вимоги», - неправомірними;

3. Зобов`язати Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» вчинити дії щодо належного виконання умов договору №SAMDNWFD700 на вклад «Субординований» на п`ять років від 12.12.2016 та відновити доступ до рахунків відповідно до договору №SAMDNWFD700 на вклад «Субординований» на п`ять років від 12.12.2016;

4. Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 , судові витрати за надання правової допомоги у розмірі 20000,00 гривень.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10 серпня 2022 року позов задоволено частково. Визнано дії Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» щодо розірвання договору № SAMDNWFD700 на вклад «Субординований» на п`ять років від 12.12.2016, який було укладено з ОСОБА_1 , - неправомірними. У задоволенні іншої частини позовних вимог, відмовено. Стягнуто з банку на користь позивачки судові витрати в сумі 908 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням АТ КБ «Приватбанк» подало апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що потягло ухвалення незаконного рішення. Скаржник зазначає, що підставою для розірвання ділових відноин з позивачкою стали фінансові операції та дії клієнта, які АТ КБ «Приватбанк» вважає підозрілими за ознакою, визначеною ст. 12 Закону України «Про запобігання та протидію легаліції (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню терроризму та фінансуванню розпосюдження зброї массового знищення» (далі Закон про ПВК/ФТ) та Додатку 6 «Посилені заходи належної перевірки клієнта «Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого постановою Правління НБУ від 19.05.2020 року №65, а саме: фінансові операції проведені в незвичний спосіб; не мають очевидної економічної чи законної мети. Окрім того, скаржник зазначає, що позивачка не реагувала на запит банку про надання інформації та документів, що є індикаторами підозрілості відповідно до Додатку 20 «Індикатори підозрілості фінансових операцій» до Положення №65 : п.2 «Клієнт не бажає або відмовляється надавати інформацію, потрібну для вжиття заходів належної перевірки, надає її в недостатній мірі або надає сумнівну інформацію, яку важко перевірити»; п.27 «Фінансова операція/сукупність пов`язаних між собою фінансових операцій не є характерною/характерними для звичайної діяльності клієнта (наприклад, цілі, тип та обсяг операції), а надані пояснення не є аргументованими».

Скаржник зазначає, що 27.04.2021 року банком було проведено аналіз фінансових операцій позивачки та встановлено, що характер таких фінансових операцій може нести ознаки підозрілої діяльності у сфері фінансового моніторингу і наражати на ризик застосування до банку відповідних заходів впливу. В зв`язку з цим на адресу позивачки 21.04.2021 року за вих. №20.1.0.0.0/7-20210421/3870 направлено запит та витребувано інформацію/документи щодо визначення фінансового стану: декларацію про майновий стан і доходи з відміткою контролюючого органу України про її отримання (для податкових резидентів України); декларацію про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру; довідку Державної фіскальної служби України про суму сплачених податків з доходів фізичної особи, довідку про доходи; інформацію щодо джерел походження коштів у всіх валютах, які були попередньо розміщені на депозитних рахунках банку та згодом переведені в готівку. Не отримавши відповідь, 28.05.2021 року прийнято рішення про розірвання ділових відносин з клієнтом, про що ОСОБА_1 повідомлено листом. Скаржник просить скасувати рішення в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Адвокат Чумаченко С.О., який діє від імені ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу , просить не брати до уваги доводи, викладені в апеляційній скарзі та залишити її без задоволення, а рішення суду без змін. Звертає увагу суду на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які документальні підтвердження отримання позивачкою від відповідача листів від 21.04.2022 року та від 28.05.2022 року. Реєстри поштових відправлень надані банком у вигляді роздруківки без підписів та не завірені. Окрім того, наявність реєстру поштових відправлень,посвідченого/підписаного представником банку не може свідчити про направлення поштових відправлень та отримання їх позивачкою. Також зазначає, що відповідачем не представлено будь-яких доказів на підтвердження того, що відносини із позивачем створюють небезпеку (загрозу, уразливі місця) в діяльності банку бути використаним з метою легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму або фінансування розповсюдження зброї масового знищення тощо. Отже, посилання відповідача на ст. 15 Закону України «Про запобігання та протидію легаліції (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню терроризму та фінансуванню розпосюдження зброї массового знищення», як на підставу прийняття рішення про дострокове розірвання договорів з позивачем та відмову від подальших ділових відносин вважає необґрунтованими.

В ході апеляційного розгляду адвокат Ніц А.С. апеляційну скаргу не визнав, пояснив, що рішення суду законне і обгрунтоване. Доказів направлення на адресу ОСОБА_1 повідомлень банк не надав. Окрім того, в копії листів та в наданих суду реєстрах поштових відправлень зазначені різні адреси, що вказує на те, що відправлень взагалі не було. Також пояснив, що позивачка зарепечує вчинення будь-яких сумнівних чи ризикованих операцій по рахункам в банку. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Адвокат Пучкова Л.А., яка діє в інтересах АТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Просить апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно вимог ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

З матеріалів справи вбачається та сторонами не заперечується перебування у договірних відносинах та надання позивачці АТ КБ «Приватбанк» послуг за договором від 12.12.2016 року №SAMDNWFD700 на вклад «Субординований» строком на п`ять років з відсотковою ставкою 10% річних (а.с.15-18).

Також з матеріалів справ вбачається, що АТ КБ Приватбанк в односторонньому порядку 28.05.2021 року прийняв рішення про розірвання ділових відносин/договору з позивачкою з посиланням на ч.1 ст. 15 Закону про ПВК/ФТ, згідно якої у разі встановлення клієнту неприйнятно високого ризику або ненадання клієнтом необхідних для здійснення належної перевірки клієнта документів чи відомостей банк, як суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний відмовитися від встановлення (підтримання) ділових відносин/відмовити клієнту у відкритті рахунка (обслуговуванні), у тому числі шляхом розірвання ділових відносин/закриття рахунка.

В обгрунтування доведення правомірності своїх дій банком не надано суду доказів на підтвердження наявності порушень позивачем вимог законодавства або наявність ризиків, які б давали підстави банку для перевірки, як суб`єкту первинного фінансового моніторингу і розірвання договірних відносин з клієнтом. Позивачем заперечується вчинення підозрілих фінансових операцій чи дій. Банком не доведено, а судом не встановлено наявність підстав для проведення фінансового моніторингу, а також дотримання його порядку. Достеменно не встановлено обізнаність позивачки щодо проведення перевірки її фінансового стану/діяльності та свідома відмова/ненадання необхідних документів.

Наданим банком реєстрам відправлень поштової кореспонденції, як неналежному доказу повідомлення позивачки щодо вимог банку про надання додаткової інформації та повідомлення про розірвання договірних відносин, суд першої інстанції дав належну оцінку та обгрунтовано не взяв до уваги (а.с.103).

В зв`язку з викладеним, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині визнання дій банку щодо розірвання договору на вклад «Субординований» на п`ять років від 12.12.2016 року з ОСОБА_1 ,- неправомірними.

Суд апеляційної інстанції погоджується із такими висновками, оскільки підстав для одностороннього розірвання договірних відносин в порядку ст. 15 Закону про ПВК/ФТ банком не доведено,а судом не встановлено, з огляду на те, що тягар доказування покладено на надавача послуг.

Банк є професійним учасником ринку надання банківських послуг, у зв`язку з чим до нього висуваються певні вимоги щодо дотримання правил та процедур, які є традиційними в цій сфері, до обачності та розсудливості у веденні справ тощо. Відповідно, вимоги до рівня та розумності ведення справ банком є вищими, ніж до споживача - фізичної особи, яка зазвичай є слабшою стороною в цивільних відносинах з такою установою. З врахуванням наведеного всі сумніви та розумні припущення мають тлумачитися судом на користь такої слабшої сторони, яка не є фактично рівною у спірних правовідносинах. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в постанові від 29.06.2022 року, справа № 755/11610/16-ц.

Колегія суддів приходить до переконання, що висновок районного суду ґрунтується на матеріалах справи, відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Таким чином, оскільки під час розгляду справи АТ КБ «ПриватБанк» не надало належних та допустимих доказів, що є його процесуальним обов`язком в силу положень статей 12, 81 ЦПК України, на підтвердження правомірності одностороннього розірвання договірних відносин,то такі дії банку свідчать про порушення прав позивача.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції помилково задовольнив позовні вимоги, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки, такі доводи зводяться до викладення недоведених обставин із наданням коментарів та тлумаченням норм чинного законодавства на власний розсуд.

Посилання скаржника на те, що п. 1.1.8.2 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено ініціативу банку розірвання договору та закриття рахунків за наявності підстав ,передбачених законодавством з питань фінансового моніторингу,- не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, оскільки підстави застосування даної норми банком не доведені, а судом не встановлені.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновки суду першої інстанції не спростовують та позбавлені правового обґрунтування.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом правильно встановлені фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний і процесуальний закон та ухвалено законне, обґрунтоване рішення, яке підлягає залишенню без змін в оскарженій частині задоволених позовних вимог про визнання неправомірними дій банку щодо розірвання договору № SAMDNWFD700 на вклад «Субординований» на п`ять років від 12.12.2016, укладеного з ОСОБА_1 , в решті рішення суду не переглядалось. Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, скарга підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст.374,375,382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 серпня 2022 року в частині задоволених позовних вимог про визнання неправомірними дій банку щодо розірвання договору № SAMDNWFD700 на вклад «Субординований» на 5 років від 12.12.2016, укладеного з ОСОБА_1 ,- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 31.10.2022 року.

Головуючий П.Я.Ігнатенко

Судді: Л.П.Воронцова

О.М.Полікарпова