Справа №345/1551/22
Провадження № 2/345/623/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.07.2022 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Онушканича В.В.

за участю секретаря судового засідання Пукіш В.В.,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. 24.02.2010 року між ним та його матір`ю ОСОБА_3 було укладено нотаріально посвідчені спадкові договори, згідно яких ОСОБА_3 передавала у власність ОСОБА_1 після своєї смерті 1/2 частину належного їй житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, а також земельну ділянку, кадастровий номер :19:003:0026 за адресою АДРЕСА_1 .

Водночас у 2015 році ОСОБА_3 виділила в цілому вказану 1/2 частину житлового будинку та господарських будівель і споруд, присвоїла будинку адресний номер «42а» та здійснила реєстрацію права власності вже як на окремий об`єкт нерухомого майна житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 . Однак, провівши виділ 1/2 частину житлового будинку та господарських будівель і споруд з присвоєнням нової адреси та його подальшу реєстрацію як цілісного об`єкта нерухомого майна, відповідні зміни до спадкового договору не були внесені.

Крім того, 26.09.2008 року мати позивача ОСОБА_3 згідно нотаріально посвідченого договору дарування передала у власність ОСОБА_2 (брата позивача) іншу 1/2 частину домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 . 20.07.2010 року відповідачем ОСОБА_2 отримано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, згідно якого за ним вже оформлено право власності на будинковолодіння не в частці, а в цілому один до одного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 мати позивача ОСОБА_3 померла. 11.02.2022 року Івано-Франківським ОБТІ виготовлено технічний паспорт на домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 . Коли позивач звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно із заявою про державну права власності на вказане домоволодіння, йому було відмовлено у зв`язку із тим, що проведено виділ об`єкта в цілому, змінено адресний номер об`єкта нерухомого майна, який є предметом спадкового договору від 24.02.2010 року №665. Враховуючи, що мати позивача померла і, відповідно, не можуть бути внесені зміни до спадкового договору, позивач змушений звернутися до суду та просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою АДРЕСА_1 .

Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просить суд позовні вимоги задоволити у повному обсязі.

Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, проте подав заяву, в якій просить суд розглядати справу в його відсутності, позов визнає, не заперечує щодо його задоволення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити за результатами проведення підготовчого судового засідання.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 24.02.2010 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено спадковий договір, за умовами якого ОСОБА_3 передає після смерті у власність ОСОБА_1 1/2 частину належного їй на праві приватної власності домоволодіння житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.8-9).

Зазначена частина житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд належала ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва по право на спадщину за законом, виданого 03.02.1982 року Калуською державною нотаріальною конторою по реєстру №233 і зареєстрований в Івано-Франківському ОБТІ, номер запису: 657 в книзі:5, реєстраційний номер: 24697135 (а.с.8).

З копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 26.05.2015 року, індексний номер 38047256 (а.с.11) вбачається, що ОСОБА_3 виділила в цілому вказану 1/2 частину житлового будинку та господарських будівель і споруд, присвоїла будинку адресний номер «42а» та здійснила реєстрацію права власності вже як на окремий об`єкт нерухомого майна житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 (а.с.12). На вказане будинковолодіння було виготовлено технічний паспорт (а.с.14-17, 18-21, 22-25). Водночас зміни до спадкового договору в частині предмета договору не були внесені.

Матеріалами справи також встановлено, що 26.09.2008 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладеного договір дарування, за умовами якого ОСОБА_3 передала ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 (а.с.30,31). 23.09.2010 року ОСОБА_2 Калуською міською радою було видано свідоцтво по право власності в цілому на будинковолодіння по АДРЕСА_1 (а.с.32), що підтверджується також Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с.46-47).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Ст.1302 ЦК України передбачено, що за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.

Із рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно від 15.06.2022 року №63870646 вбачається, що позивачу було відмовлено у державній реєстрації права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 , у зв`язку із тим, що 1/2 частині житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 , який є предметом спадкового договору від 24.02.2010 року №665, присвоєно окремий адресний номер «42а» та виділено в цілому. Виділ об`єкта в цілому, зміна адресного номеру унеможливлює проведення державної реєстрації права власності за набувачем майна ОСОБА_1 (а.с.10)

Відповідно до ст. 392 ЦК України особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності: 1) якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами; 2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З наданих позивачем доказів вбачається, що 1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , яка була предметом спадкового договору, після виділу та зміни адресного номера є фактично домоволодінням, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до приписів ст. 41 Конституції Українит а ст.ст.316, 319, 321 ЦК Україниправом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно бути позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні.

За відсутності у позивача можливості юридично оформити право власності на належне йому майно, власнику створюються юридичні перешкоди у повноцінному користуванні та розпорядженні майном.

За таких обставин, а також враховуючи визнання позову відповідачем, позов слід задоволити у повному обсязі.

На підставі викладеного, ст.ст. 316, 319, 321, 328,392 ЦК України, керуючись ст.ст.206, 259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 13.07.2022року.

Головуючий