УХВАЛА

Справа № 495/7002/22

Номер провадження 6/495/88/2022

19 жовтня 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеськоїобласті

у складі головуючого судді - Шевчук Ю.В.,

при секретарі - Бучка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському заяву представника боржника Комунального підприємства «Старокозацький сількомунгосп» про розстрочення виконання судового наказу та скасування арешту,-

ВСТАНОВИВ:

13.10.2022 року на адресу суду надійшла заява від представника Комунального підприємства «Старокозацький сількомунгосп» про розстрочення виконання судового наказу.

Свою заяву представник заявника обґрунтовує тим, що 14 вересня 2022 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було видано судовий наказ про стягнення з Комунального підприємства «Старокозацький сількомунгосп» на користь ОСОБА_1 заробітної плати в розмірі 8077,69 грн. та 248,10 грн. судового збору. Станом на сьогоднішній день рахунки підприємства-боржника арештовані, наявна заборгованість і перед іншими працівниками підприємства через складне фінансове становище підприємства, зумовлене воєнним станом на території України, введеним мораторієм на підвищення комунальних тарифів та відсутність додаткових джерел фінансування. У зв`язку з чим представник заявника просить розстрочити виконання зазначеного вище судового наказу терміном на 1 рік, а також просить зняти арешт з рахунку підприємства.

В судове засідання представник заявника Комунального підприємства «Старокозацький сількомунгосп» не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

В судове засідання стягувач ОСОБА_1 не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши доводи представника заявника, суд приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що 14 вересня 2022 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було видано судовий наказ про стягнення з Комунального підприємства «Старокозацький сількомунгосп» на користь ОСОБА_1 заробітної плати в розмірі 8077,69 грн. та 248,10 грн. судового збору на користь держави.

Як на підставу для розстрочення виконання зазначеного вище рішення суду, представник заявника посилається на те, що станом на сьогоднішній день рахунки підприємства-боржника арештовані, наявна заборгованість і перед іншими працівниками підприємства через складне фінансове становище підприємства, зумовлене воєнним станом на території України, введеним мораторієм на підвищення комунальних тарифів та відсутність додаткових джерел фінансування.

Відповідно до ч. 1 ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувана чи виконавця (у випадках, встановлених законом),встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно з ч. 3 ст.435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його не можливим.

Відповідно до ч. 4 ст.435 ЦПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Право сторони звернутися із заявою про розстрочку виконання рішення суду передбачене також статтею 33 Закону України«Про виконавчепровадження», згідно з якою сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).

Системний аналіз зазначених норм законодавства свідчить, що закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Підставою для застосування ст.435 ЦПК України і ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять не можливим.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Обов`язковість виконання судових рішень закріплена такожконвенцією «Про захист прав та свобод людини», яка ратифікованаЗаконом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав та свобод людини і основоположних свобод» від 17 липня 1997 року. Отже, її положення є обов`язковими для виконання Україною.

Стаття 6 Конвенції гарантує неухильність виконання рішення суду громадянами, юридичними особами та всіма органами влади України.

Тобто, рішення суду, яке набрало законної сили повинно бути виконано, а інші обставини щодо його невиконання суперечать основним принципам права і до уваги судом не приймаються.

У протилежному випадку буде мати місце порушення принципу юридичної визначеності, що є одним із базових складових принципу верховенства права, визнаного Україною як на рівніКонституції, так і шляхом ратифікаціїЄвропейської конвенції з прав людини. Судове рішення підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Як роз`яснено у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року №14, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року за №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду, встановлення або зміну способу й порядку виконання суду, потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність іншого майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, іншій надзвичайні події тощо).

Відповідно до ч. 5 ст. 435 ЦПК України, розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Оскільки судом достеменно встановлено, що станом на сьогоднішній день рахунки підприємства-боржника арештовані, наявна заборгованість і перед іншими працівниками підприємства через складне фінансове становище підприємства, зумовлене воєнним станом на території України, введеним мораторієм на підвищення комунальних тарифів та відсутність додаткових джерел фінансування, що є об`єктивною причиною неможливості виконання судового рішення в повному обсязі станом на теперішній час, а отже заява представника боржника Комунального підприємства «Старокозацький сількомунгосп» про розстрочення виконання судового наказу підлягає задоволенню.

Щодо вимоги представника заявника Комунального підприємства «Старокозацький сількомунгосп» в частині скасування арешту з розрахункового рахунку боржника, суд зазначає наступне.

Розділом ІІ «Наказне провадження» ЦПК України під час розгляду заяви про видачу судового наказу не передбачено процедури накладення арешту на рахунки боржника та зняття арешту з рахунків боржника.

З матеріалів справи вбачається, що арешт рахунків боржника був накладений в порядку ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», отже боржник має право звернутись до суду з відповідною заявою про скасування арешту або скаргою на дії державного виконавця.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст.ст. 83,84,258-261,435 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника боржника Комунального підприємства «Старокозацький сількомунгосп» про розстрочення виконання судового наказу та скасування арешту задовольнити частково.

Розстрочити Комунальному підприємству «Старокозацький сількомунгосп» (, Одеська область, Білгород-Дністровський район, с.Старокозаче, вул. Братів Іванових, буд.9-Б) виконання судового наказу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 вересня 2022 року щодо стягнення з Комунального підприємства «Старокозацький сількомунгосп» на користь ОСОБА_1 заробітної плати в розмірі 8077,69 грн. та 248,10 грн. судового збору на користь держави на 1 (один) рік за наступним графіком:

1) до 28.10.2022 року - 700,00 грн.;

2) до 28.11.2022 року - 700,00 грн.;

3) до 28.12.2022 року - 700,00 грн.;

4) до 28.01.2023 року - 700,00 грн.;

5) до 28.02.2023 року - 700,00 грн.;

6) до 28.03.2023 року - 700,00 грн.;

7) до 28.04.2023 року - 700,00 грн.;

8) до 28.05.2022 року - 700,00 грн.;

9) до 28.06.2023 року - 700,00 грн.;

10) до 28.07.2023 року - 700,00 грн.;

11) до 28.08.2023 року - 700,00 грн.;

12) до 28.09.2023 року - 377,69 грн.;

13) щодо сплати судового збору в сумі 248,10 грн. - до 28.09.2023 року.

В задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання в 15-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Суддя: