Провадження № 6/344/162/22
У Х В А Л А

17 листопада 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді Бабій О.М.,

секретаря Кочержук З.В.,

за участі приватного виконавця Витвицького В.В., представника стягувача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду подання приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицького Володимира Васильовича про визначення частки майна боржника у нерухомому майні, -

В С Т А Н О В И В:

Приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицький В.В. звернувся в суд із поданням в порядку ч. 1 ст. 443 ЦПК України про визначення частки майна боржника ОСОБА_3 у нерухомому майні: земельна ділянка площею 0,0590 га, кадастровий номер :01:001:0181, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, Тисменицький район, с. Загвіздя, та житловий будинок АДРЕСА_1 у розмірі 1/2 частки, яким він володіє спільно з ОСОБА_4 .

Подання обґрунтовує тим, що на виконанні у приватного виконавця перебуває виконавче провадження № 62951678 з виконання виконавчого листа № 344/19883/18 виданого 22 листопада 2019 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики від 03 березня 2017 року у розмірі 1 712 279 гривень 24 копійки, з яких: 856 139,62 грн. основна заборгованість; 856 139,62 грн. пеня згідно п. 8 Договору. Виконавче провадження було відкрито 03.09.2020. Пунктом 2 постанови про відкриття виконавчого провадження було зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно та попереджено про відповідальність за неподання такої декларації. Одночасно з постановою боржнику було направлено пам`ятку про його права та обов`язки, а також виклик приватного виконавця з вимогою з`явитися 16.09.2020 до приватного виконавця з приводу виконання рішення суду. Але, боржник не виконав вимоги виконавця та не з`явився 16.09.2020, не надав декларацію про доходи та майно боржника. Постановою про арешт майна боржника від 07.09.2020 № 62951678 накладено арешт на все майно боржника в межах суми 1 883 708 грн. 08 коп. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 08.09.2020, відповідей з Управління держпраці в Івано-Франківській області від 15.09.2020, Регіонального сервісного центру МВС в Івано-Франківській області від 17.09.2020, Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 16.09.2020, майно на яке можна звернути стягнення відсутнє. Рішення суду до цього часу не виконано.

У відповідності до актового запису про шлюб № 30 від 31.08.1996 зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 . 16.08.2021 ОСОБА_4 укладено два договори купівлі продажу земельної та житлового будинку, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0181. В договорах зазначено, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , згода якого викладена в заяві, підпис на якій засвідчено нотаріусом. Вказане майно є спільно нажитим, придбане в період шлюбу, частки подружжя у спільному майні є рівними. Виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом заходів щодо примусового виконання рішення суду, ефективно та своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, тому звернувся із поданням в порядку ч. 1 ст. 443 ЦПК України про визначення частки майна боржника у нерухомому майні: земельній ділянці та житловому будинку у розмірі 1/2 частки.

Приватний виконавець в судовому засіданні подання підтримав з мотивів наведених у ньому.

Представник стягувача в судовому засіданні повідомив, що оскільки рішення суду до цього часу не виконано, приватний виконавець звернувся із поданням, яке слід задоволити та визначити частку боржника ОСОБА_4 у спільному майні.

Боржник ОСОБА_4 та власник майна в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду подання повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили, відповідно до ч. 2 ст. 443 ЦПК України, не є перешкодою для розгляду подання.

Заслухавши пояснення приватного виконавця, представника стягувача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 жовтня 2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення бору за договором позики задоволено частково. Судом вирішено стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , заборгованість за договором позики від 03 березня 2017 року у розмірі 1 712 279 (один мільйон сімсот дванадцять тисяч двісті сімдесят дев`ять) гривень 24 копійки, з яких: 856 139,62 грн. основна заборгованість; 856 139,62 грн. пеня згідно п. 8 Договору, а також судовий збір в розмірі 8 810 (вісім тисяч вісімсот десять) гривень.

На виконання рішення Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області 22.11.2019 видано виконавчий лист.

03.09.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області відкрито виконавче провадження № 62951678 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики від 03 березня 2017 року у розмірі 1 712 279 гривень 24 копійки, з яких: 856 139,62 грн. основна заборгованість; 856 139,62 грн. пеня згідно п. 8 Договору. Пунктом 2 постанови про відкриття виконавчого провадження було зобов`язано боржника ОСОБА_4 подати декларацію про доходи та майно та попереджено про відповідальність за неподання такої декларації. Одночасно з постановою боржнику було направлено пам`ятку про його права та обов`язки, а також виклик приватного виконавця з вимогою з`явитися 16.09.2020 до приватного виконавця з приводу виконання рішення суду.

Боржник ОСОБА_4 отримав такі документи та повідомлення, що підтверджується його підписом на повідомленні про вручення поштового відправлення.

Але, боржником вимоги приватного виконавця не виконано.

Постановою про арешт майна боржника від 07.09.2020 № 62951678 накладено арешт на все майно боржника в межах суми 1 883 708 грн. 08 коп.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 08.09.2020 за ОСОБА_4 не зареєстровано право власності на нерухоме майно, але на земельну ділянку загальною площею 0,2500 га, кадастровий номер 010010024 накладено заборону відчуження на підставі договору іпотеки Д-1426 від 27.12.2006.

Згідно відповідей з Управління держпраці в Івано-Франківській області від 15.09.2020, Регіонального сервісного центру МВС в Івано-Франківській області від 17.09.2020, Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 16.09.2020, майно на яке можна звернути стягнення відсутнє.

Таким чином рішення суду до цього часу не виконано та боржник ОСОБА_4 ухиляється від його виконання.

У відповідності до актового запису про шлюб № 30 від 31.08.1996 зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

16.08.2021 ОСОБА_4 укладено договір купівлі продажу земельної ділянки площею 0,0590, кадастровий номер :01:001:0181, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, Тисменицький район, с. Загвіздя. У п. 7 договору зазначено, що покупець перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , згода якого на придбання земельної ділянки викладена в заяві підпис на якій засвідчено приватним нотаріусом Квочак Л.Т.

Також 16.08.2021 ОСОБА_4 укладено договір купівлі продажу житлового будинку АДРЕСА_1 . У п. 11договору зазначено, що покупець перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , згода якого на придбання житлового будинку викладена в заяві підпис на якій засвідчено приватним нотаріусом Квочак Л.Т.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення статті 129-1 Конституції України визначають, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Частиною 1 ст. 443 ЦПК України визначено, що питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Статтею 60 Сімейного кодексу України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Не має значення за ким зареєстровано таке майно, оскільки спільна сумісна власність розповсюджується на майно і у тому випадку, коли право власності на нього майно зареєстровано лише за одним з подружжя.

Крім того, за загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя, згідно зі статтею 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, і позивач не зобов`язаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя. Той із подружжя, який порушує питання про спростування зазначеної презумпції, зобов`язаний довести обставини, що її спростовують.

Зазначена правова позиція також висловлена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року № 6-843цс17 та у постанові Верховного Суду від 27 лютого 2019 року № 464/7011/16-ц.

Також, відповідно до ч. 3 ст. 368 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Отже, земельна ділянка та житловий будинок, які придбані ОСОБА_4 під час шлюбу з боржником ОСОБА_4 є їх спільною сумісною власністю та їх частки є рівними, тобто кожному належить по 1/2 земельної ділянки та житлового будинку відповідно.

Виконання судових рішень це заключна стадія цивільного процесу, заключний етап у процесі реалізації захисту цивільних прав.

Приватним виконавцем на даний час вичерпано всі заходи примусового виконання рішення суду і звернення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншою особою та звернення на неї стягнення є єдиним можливим способом виконання рішення суду в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 443 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Подання приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицького Володимира Васильовича про визначення частки майна боржника у нерухомому майні задовольнити.

Визначити частку майна боржника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 у нерухомому майні: земельна ділянка площею 0,0590 га, кадастровий номер :01:001:0181, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, Тисменицький район, с. Загвіздя, та житловий будинок АДРЕСА_1 у розмірі 1/2 частки, яким він володіє спільно з ОСОБА_4 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 17 листопада 2022 року.

Суддя Бабій О.М.