Справа №760/1303/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2022 року Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Кушнір С.І.

за участю секретаря Федоренко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Відешиної Анастасії Сергіївни, заінтересована особа: ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

В січні 2022 р. заявник ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на дії державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Відешиної А.С., в якій просить:

визнати неправомірними дії державного виконавця та зобов`язати державного виконавця Солом`янського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ Відешину А.С. перерахувати на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання, у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , щомісячно, протягом усього часу проживання ОСОБА_1 з дітьми з інвалідністю - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та опікування ними, починаючи з 15 жовтня 2019 р., які не були перераховані у червні 2021 р. по ВП №62946957, а також стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 7000 грн.

Вимоги скарги мотивовані наступним.

Так, у Солом`янському РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ перебуває на виконанні виконавчий лист, виданий Солом`янським районним судом м. Києва 25.02.2020 р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання, у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, протягом усього часу проживання позивача з дітьми з інвалідністю - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та опікування ними, починаючи з 15 жовтня 2019 р., а також про стягнення з ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн.

Заявник зазначає, що вона отримує аліменти по даному виконавчому провадженню кожного місяця до 13 числа, проте у червні 2021 року аліменти їй нараховано не було.

Заявник вказує, що зі слів боржника ОСОБА_2 кошти по сплаті аліментів у червні 2021 року були відраховані з його заробітної плати, що підтверджується подальшими виплатами аліментів щомісячно.

Заявник зауважує на тому, що робота державних виконавців зобов`язана забезпечувати сумлінне, старанне та неупереджене здійснення примусового виконання судових рішень.

Таким чином, заявник вважає, що державний виконавець Солом`янського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ Відешина А.С. не дотримується вимог закону і не добросовісно виконує свої обов`язки державного виконавця, які покладені на неї чинним законодавством, які виразились у діях, щодо не перерахування аліментів заявнику у червні 2021 року.

На підставі викладеного, заявник звернулась до суду за захистом своїх прав.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 19.01.2022 р. зазначена справа передана в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І.

Ухвалою суду від 24.01.2022 р., відкрито провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Відешиної Анастасії Сергіївни, та призначено справу до розгляду з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 08.08.2022 р. до участі у справі залучено заінтересовану особу ОСОБА_2 .

Представник скаржника та заявник в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Через канцелярію суду від представника скаржника надійшла заява, відповідно якої представник просить проводити розгляд скарги за його відсутності та відсутності заявника. Скаргу підтримав в повному обсязі, просив її задовольнити.

Державний виконавець Солом`янського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ Відешина А.С. надала пимсьмові пояснення, просила у задоволенні скарги відмовити, зазначил, що згідно звіту про здійснення відрахувань та виплат КП ШЕУ Шевченківського району м.Києва з заробітної плати ОСОБА_5 за червень 2021 р. аліменти перераховані стягувачу 07.07.2021 року. Також долучила до матеріалів скарги копію виконавчого провадження та відповідь на адвокатський запит.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, будь-яких клопотань, заяв, письмових пояснень щодо заявлених вимог скарги від заінтересованої особи до суду не надійшло.

Згідно ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про необґрунтованість скарги та відмову у її задоволенні, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.09.2020 року державним виконавцем Солом`янського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ на підставі виконавчого листа №760/28483/19, виданого 22.01.2020 року, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 62946957 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання, у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, протягом усього часу проживання позивача з дітьми з інвалідністю - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та опікування ними, починаючи з 15 жовтня 2019 р.

Постановою від 30.10.2020 державним виконавцем Солом`янського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_2 та направлено до виконання у КП "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та спору на них Шевченківського району м.Києва".

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та у порядку, встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною першою статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Перевіряючи обґрунтованість та доведеність вимог скарги, суд приймає до уваги те, що згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Звертаючись до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Солом`янського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ Відешиної А.С., заявник посилається на те, що державним виконавцем всупереч вимогам чинного законодавства України не здійснено перерахування аліментів заявнику у червні 2021 року.

Аналіз статей 2, 13, 447, 451 ЦПК України дозволяє дійти висновку про те, що в порядку контролю за виконанням судових рішень суд може визнати лише конкретну бездіяльність виконавця неправомірною, тобто ту бездіяльність, яка стосується невчинення конкретної виконавчої дії в рамках виконавчого провадження.

Також, суд може зобов`язати державного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника) в конкретний та ефективний спосіб, тобто шляхом зобов`язання вчинити певну дію, розглянути певне клопотання тощо.

Згідно ч. 1, п. 1. ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Зміст вищенаведених норм статей 18, 19 Закону України «Про виконавче провадження» вказує на те, що в разі бездіяльності виконавця з приводу виконання конкретного виконавчого документа, стягувач має право звернутися до нього із клопотанням з приводу вчинення конкретних виконавчих дій, а виконавець буде зобов`язаний розглянути таке клопотання та повідомити про результати його розгляду стягувача.

При цьому стягувач має право з власної ініціативи надавати виконавцю додаткові матеріали та документи (наприклад, матеріали щодо наявності у боржника певного майна, рахунків тощо).

В разі ж, якщо стягувач вважатиме незаконним результат розгляду його клопотання або якщо стягувач не отримає будь-якої інформації з приводу результату розгляду клопотання, він має право оскаржити конкретне рішення, дію чи бездіяльність виконавця з приводу розгляду його клопотання до суду.

Порядок визначення розміру аліментів врегульовано Сімейним кодексом України, Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до п. 4 розділу XVI «Інструкції з примусового виконання рішень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, зі змінами, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Судом встановлено, що у матеріалах справи виконавчого провадження, наявна заява стягувача ОСОБА_1 від 17.12.2020 в якій, зокрема, зазначено, що стяном на грудень 2020 р. заборгованість по аліментам відсутня, борг сплачено в повному обсязі.

На вимогу державного виконаця КП ШЕУ Шевченківського району м.Києва надало звіт про здійснені відрахування та виплати щодо ОСОБА_2 за постановою від 30.10.2020 ВП № 62946957 за період з 01.06.2021 по 30.06.2021, утримана сума 10927,28 грн. перерахована 07.07.2021 року.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Постанова про відкриття виконавчого провадження містить інформацію про ідентифікатор доступу до АСВП, положення про яку чітко викладені у ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», де зокрема передбачається, що реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України; вільний та безоплатний доступ до інформації автоматизованої системи виконавчого провадження забезпечує Міністерство юстиції України у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації, на основі поширених веб-оглядачів та редакторів, без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, без обмежень та цілодобово; Автоматизованою системою виконавчого провадження забезпечується надання сторонам виконавчого провадження інформації про виконавче провадження.

12.09.2022 року на адвокатський запит надано відповідь державним виконавцем Солом`янського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ Відешиною А.С., повідомлено про хід виконавчого провадження 62946957 та зазначено, що згідно звітів КП ШЕУ Шевченківського району м.Києва стягнення проводяться шомісячно з 30.12.2020 року на рахунок стягувача. Підстави для винесення постанови про тимчасові обмеження боржника відсутні.

Судом встановлено, що у боржника відсутня заборгованість по сплаті аліментів за червень 2021р.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що подана скарга є необґрунтованою та в її задоволенні слід відмовити.

Відповідно до ст. 452 ЦПК України, судові витрати пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

З урахуванням того, що в задоволені скарги ОСОБА_1 відмовлено, підстави для стягнення з Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції витрат на правову допомогу відсутні.

Керуючись ч. 2 ст. 19, 124, 129 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 2, 18, 76-81, 89, 258-260, 268, 273, 447-453 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Відешиної Анастасії Сергіївни, заінтересована особа: ОСОБА_2 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кушнір С.І.