Справа № 449/598/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2022 р. м. Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Савчак А.В.,

секретаря судового засідання Подусівська Л.В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Перемишляниі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ :

До суду надійшов вищезазначений позов, в якому в обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що між нею та відповідачем було укладено у простій письмовій формі договір купівлі-продажу земельної ділянки загальною площею 3,4934га кадастровий номер земельної ділянки :06:000:0247. За умовою договору позивач повністю сплатив відповідачу вартість відчуження зазначеного вище нерухомого майна, про що відповідачем було дано розписку від 04.04.2022р. Позивач не має можливості оформити вищевказаний правочин у нотаріальному порядку, у зв`язку з воєнним станом на території України. А тому просить визнати договір купівлі-продажу земельної ділянки від 04.04.2022р. дійсним та визнати за нею право власності на земельну ділянку загальною площею 3,4934га кадастровий номер земельної ділянки :06:000:0247.

Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Відповідач у судове засідання не з`явились, виклик відповідача в судове засідання здійснювався за наявною в матеріалах справи адресою та через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади Україна. Відповідач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що судовий розгляд справи можливий за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі, у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, встановив:

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно при реєстрацію права власності від 29.11.2021р. слідує, що ОСОБА_2 являється власником земельної ділянки площею 3,4934га кадастровий номер земельної ділянки :06:000:0247.

Згідно договору купівлі-продажу від 04.04.2022р. ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_1 купила земельну ділянку загальною площею 3,4934га кадастровий номер земельної ділянки :06:000:0247.

Згідно пункту 2.1 вищезазначеного договору сторони оцінили покупку земельної ділянки в 45000,00грн.

Згідно розписки про отримання коштів від 04.04.2022р. ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 кошти в сумі 45000,00грн. за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 04.04.2022р.

Згідно повідомлення приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Львівської області від 12.05.2022р. слідує, що посвідчення договору купівлі-продажу земельної ділянки на даний час неможливо у зв`язку з введенням на території України воєнного стану.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно зі ст.203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно зі статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу, одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст.334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно до частини 3 статті 640 ЦК України вбачається, що договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Статтею 657 ЦК України встановлено, що договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі - продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Суд звертає увагу на те, що з 1 січня 2013 року набрав чинності Закон України Про внесення змін до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та інших законодавчих актів, яким частину третю статті 640 ЦК викладено в новій редакції, згідно з якою договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним із дня такого посвідчення, а з частини другої статті 657 ЦК виключено слова та державної реєстрації. Таким чином, з цього часу не передбачено державної реєстрації правочину, якщо в договорі не передбачено інше. Аналогічна позиція викладена в пункті 2 листа ВССУ від 28 січня 2013 року № 24-150/0/4-13 Суд враховує положення абз. 4 п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», яким передбачено, що у зв`язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК. Так, згідно з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Крім того, вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного суду України від 06.09.2017 по справі № 6-1288цс17. Згідно вказаної постанови, відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Згідно із ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року № 9 роз`яснив, що вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма ч. 2 ст. 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до ст.ст. 210, 640 ЦК України пов`язується з їх державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов`язків для сторін. Статтею 657 ЦК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Однією з умов застосування ч. 2 ст. 220 ЦК України та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин. У даному випадку між сторонами мають місце саме зазначені вище правовідносини. З огляду на вищезазначене, оскільки сторони домовились щодо усіх істотних умов укладеного між ними правочину купівлі-продажу вищевказаного нерухомого майна, фактично відбулося повне виконання правочину, даний правочин відповідає дійсній волі сторін, що підтверджується матеріалами справи, однак підстави для нотаріального посвідчення вказаного правочину відсутні з незалежних від позивача зазначених вище обставин. Вказаний правочин на даний час не потребує державної реєстрації, а тому порушене право позивача підлягає захисту у судовому порядку.

На підставі ст. 328, 334, 638, 655 ЦК України, керуючись ст. 10, 12, 76-81, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу від 04 квітня 2022 року, за яким ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_1 купила земельну ділянку загальною площею 3,4934га кадастровий номер земельної ділянки :06:000:0247.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку загальною площею 3,4934га кадастровий номер земельної ділянки :06:000:0247.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом 30 днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1

с.Малі Ланки

Відповідач: ОСОБА_2

м.Бібрка

Суддя А. В. Савчак