РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2022 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

судді Борєйко О.М.

за участю секретаря судового засідання Чорнуцької І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Черкаської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою.

В обгрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 червня 1996 року (суддя Гой А.А.) у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 було визначено порядок користування земельною ділянкою при домоволодінні по АДРЕСА_1 згідно варіанта №3 висновку судово технічної експертизи та виділено: ОСОБА_3 земельну ділянку площею 219,5 кв.м, ОСОБА_2 , - земельну ділянку площею 219,5 кв.м; земельну ділянку площею 24,4 кв.м залишено в спільному користуванні.

ОСОБА_1 є співвласником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про право власності серії та номер: НОМЕР_1 , виданого 17 квітня 2014 року Реєстраційною службою Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,0220 га, за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 01, цільове призначення для будівництва обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Рішенням Черкаської міської ради від 24 січня 2019 року № 2-3779 «Про передачу земельної ділянки у власність по АДРЕСА_1 , громадянину ОСОБА_2 (існуюче домоволодіння)» затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) по АДРЕСА_1 , громадянина ОСОБА_2 ; передано громадянину ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) земельну ділянку по АДРЕСА_1 , площею 00249 га (кадастровий номер :04:011:0097) безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Враховуючи, що рішенням Черкаської міської ради від 24 січня 2019 року № 2-3779 «Про передачу земельної ділянки у власність по АДРЕСА_1 , громадянину ОСОБА_2 (існуюче домоволодіння)» відповідачу передано у власність в тому числі і земельну ділянку площею 24,4 кв.м, яку рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 червня 1996 року залишено в спільному користуванні ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , позивач звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою.

Черкаською міською радою надано пояснення, в яких відповідач зазначив, що рішення від 24 січня 2019 року № 2-3779 прийнято Черкаською міською радою на підставі, в межах повноважень і у спосіб, визначених Конституцією та Законами України; просив відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог в зв`язку з їх необґрунтованістю та безпідставністю.

Відповідачем ОСОБА_4 , надано відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог в зв`язку з їх необгрунтованістю та безпідставністю.

Зазначив, що позивачем не доведено належними достатніми достовірними доказами факт набуття останнім права власності на частину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке належало на праві власності ОСОБА_3 .

Позивач надав відповідь на відзив та докази набуття останнім права власності на частину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначив, що на підставі договору дарування 16/50 частин домоволодіння, посвідченого приватним нотаріусом ЧМНО Міняйло І.П, 14 січня 1999 року, зареєстрованого в реєстрі за № 143, ОСОБА_3 подарував ОСОБА_5 16/50 частин будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно договору купівлі-продажу жилого будинку від 06 квітня 1999 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , посвідченого державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори Зуєвою Н.В., зареєстрованого в реєстрі за № 4-915, позивач є власником 16/50 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 30 Земельного кодексу України (від 18 грудня 1990 року), чинного на момент виникнення спірних правовідносин, при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить в розмірах, передбачених статтею 67

цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення, якщо інше не передбачено в договорі відчуження - будівлі та споруди.

При переході права власності громадян на жилий будинок і господарські будівлі та споруди до кількох власників, а також при переході права власності на частину будинку в разі неможливості поділу земельної ділянки між власниками без шкоди для її раціонального використання земельна ділянка переходить у спільне користування власників цих об`єктів.

Таким чином, до позивача перейшло право користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , в обсязі та на умовах, визначених рішенням Соснівського районного суду м Черкаси від 17 червня 1996 року.

Відповідно до ч.5 ст. 116 Земельного кодексу України, земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Позивач не надавав згоди на припинення права користування, вилучення земельної ділянки площею 24,4 кв.м., яка згідно рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 червня 1996 року, знаходиться в спільному користуванні ОСОБА_3 до ОСОБА_2 .

Ухвалою судді Соснівського районного суду м. Черкаси Мельник І.О. від 22 серпня 2019 року відкрито провадження у справі.

09 грудня 2020 року відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, в зв`язку із звільненням судді ОСОБА_6 у відставку на підставі Рішення Вищої Ради правосуддя №3124/0/15-20 від 17 листопада 2020 року «Про звільнення ОСОБА_6 з посади судді Соснівського районного суду м. Черкаси у зв`язку з поданням заяви про відставку», автоматизованим розподілом судової справи між суддями головуючим у даній справі обрано суддю Борєйко О.М.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 грудня 2020 року цивільну справу за позовною ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Черкаської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення, прийнято до провадження та призначено судове засідання.

Позивач - ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Самофал В.І. в судове засідання не з`явились, останній звернувся до суду з заявою про розгляд справи без часті позивача та представника позивача.

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача адвокат Передерій В.Г. в судове засідання не з`явились, останній звернувся до суду з заявою про розгляд справи без часті відповідача та представника відповідача.

Представник відповідача Черкаської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини своєї неявки не повідомив; відзиву на позовну заяву суду не надав.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, надані позивачем докази, дослідивши їх всебічно, повно, об`єктивно, безпосередньо в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Згідно інформації КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 20 вересня 2022 року, наданої на виконання ухвали Соснівського районного суд м. Черкаси від 16 вересня 2022 року у справі № 712/11145/19, за матеріалами інвентаризаційної справи № 2973 на домоволодіння АДРЕСА_1 станом на 01 січня 1995 року право власності на житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , було зареєстровано в КП « Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» за:

- ОСОБА_7 (частка 16/50) на підставі Свідоцтва про право власності б/н, виданого Черкаським житлово - експлуатаційним відділом 09 лютого 1994 року та договору про порядок користування р. № 2 -6251 від 15 листопада 1994 року, посвідченого Першою черкаською державною нотаріальною конторою;

- Мельниковим Анатолієм Никифоровичем (частка 16/50) на підставі Свідоцтва про право власності б/н, виданого Черкаською державною нотаріальною конторою , та договору про порядок користування р. № 2-6251 від 15 листопада 1994 року, посвідченого Першою черкаською державною нотаріальною конторою;

- Щербина Євдокією Фотіївною (частка 9/25), на підставі Свідоцтва про право власності б/н, виданого Черкаським житлово - експлуатаційним відділом 09 лютого 1994 року, та договору про порядок користування р.№ 2-6251 від 15 листопада 1994 року, посвідченого Першою черкаською державною нотаріальною конторою.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 червня 1996 року (суддя Гой А.А.) в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 було визначено порядок користування земельною ділянкою при домоволодінні по АДРЕСА_1 згідно варіанта №3 висновку судово технічної експертизи та виділено: ОСОБА_3 земельну ділянку площею 219,5 кв.м, ОСОБА_2 , - земельну ділянку площею 219,5 кв.м; земельну ділянку площею 24,4 кв.м залишено в спільному користуванні.

На підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського нотаріального округу 26 грудня 1995 року, зареєстрованого за р.№ 14253, ( ОСОБА_8 подарувала ОСОБА_2 16/50 частин будинку за адресою: АДРЕСА_1 , з відповідною частиною надвірних споруд.

Згідно договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу 14 січня 1999 року, зареєстрованого за р. № 143, ОСОБА_3 подарував ОСОБА_5 16/50 частин будинку за адресою: АДРЕСА_1 , з відповідною частиною надвірних споруд.

Згідно договору про порядок користування, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу 05 квітня 1999 року, зареєстрованого за р. № 1253, ОСОБА_2 набув право користування сараєм гаражем, що зазначений в технічному паспорті під літ. «Д».

Згідно договору купівлі - продажу від 06 квітня 1999 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , посвідченого державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори, р. № 4-915, зареєстрованого КП « Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» 07 травня 199 року, ОСОБА_1 набув право власності на 16/50 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , з відповідною частиною надвірних споруд.

15 червня 2001 року в КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» зареєстровано право власності на 16/50 частин будинку з належною частиною надвірних споруд за ОСОБА_2 на підставі дублікату договору дарування р.№ 4008 від 14 червня 2001 року, виданого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу та дублікату договору про порядок користування р.№ 3585 від 14 червня 2001 року, виданого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу.

Згідно ст.5 Цивільного кодексу України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, що виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії в часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Відповідно до ст. 30 Земельного кодексу України (від 18 грудня 1990 року), чинного на момент виникнення спірних правовідносин, при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67

цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення.

При переході права власності громадян на жилий будинок і господарські будівлі та споруди до кількох власників, а також при переході права власності на частину будинку в разі неможливості поділу земельної ділянки між власниками без шкоди для її раціонального використання земельна ділянка переходить у спільне користування власників цих об`єктів.

Згідно ст. 42 Земельного кодексу України (від 18 грудня 1990 року), чинного на момент виникнення спірних правовідносин, Громадяни, яким жилий будинок, господарські будівлі та споруди і земельна ділянка належать на праві спільної сумісної власності, використовують і розпоряджаються земельною ділянкою спільно. Використання і розпорядження земельною ділянкою, що належить громадянам на праві спільної часткової власності, визначаються співвласниками цих об`єктів і земельної ділянки

пропорційно розміру часток у спільній власності на даний будинок, будівлю, споруду.

Наступні зміни в розмірі часток у спільній власності на жилий будинок і господарські будівлі, що сталися у зв`язку з прибудовою, надбудовою або перебудовою, не тягнуть за собою змін установленого порядку використання та розпорядження земельною ділянкою.

Угода про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою є обов`язковою для особи, яка згодом придбала відповідну частку в спільній власності на жилий будинок і господарські будівлі.

Якщо згоди на використання та розпорядження спільною

земельною ділянкою не досягнуто, спір вирішується судом.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 червня 1996 року (суддя Гой А.А.) в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 було визначено порядок користування земельною ділянкою при домоволодінні по АДРЕСА_1 згідно варіанта №3 висновку судово технічної експертизи та виділено: ОСОБА_3 земельну ділянку площею 219,5 кв.м, ОСОБА_2 , - земельну ділянку площею 219,5 кв.м; земельну ділянку площею 24,4 кв.м залишено в спільному користуванні.

Доказів скасування рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 червня 1996 року матеріали справи не містять і учасниками справи суду не надано.

Згідно інформації КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 20 вересня 2022 року, наданої на виконання ухвали Соснівського районного суд м. Черкаси від 16 вересня 2022 року у справі № 712/11145/19, за матеріалами інвентаризаційної справи № 2973 на домоволодіння АДРЕСА_1 станом на 01 січня 1995 року право власності на житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , було зареєстровано в КП « Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» за:

- ОСОБА_7 (частка 16/50) на підставі Свідоцтва про право власності б/н, виданого Черкаським житлово - експлуатаційним відділом 09 лютого 1994 року та договору про порядок користування р.№ 2 -6251 від 15 листопада 1994 року, посвідченого Першою черкаською державною нотаріальною конторою;

- Мельниковим Анатолієм Никифоровичем (частка 16/50) на підставі Свідоцтва про право власності б/н, виданого Черкаською державною нотаріальною конторою , та договору про порядок користування р.№ 2-6251 від 15 листопада 1994 року, посвідченого Першою черкаською державною нотаріальною конторою;

- Щербина Євдокією Фотіївною (частка 9/25), на підставі Свідоцтва про право власності б/н, виданого Черкаським житлово - експлуатаційним відділом 09 лютого 1994 року, та договору про порядок користування р.№ 2-6251 від 15 листопада 1994 року, посвідченого Першою черкаською державною нотаріальною конторою.

На підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського нотаріального округу 26 грудня 1995 року, зареєстрованого за р.№ 14253, ( ОСОБА_8 подарувала ОСОБА_2 16/50 частин будинку за адресою: АДРЕСА_1 , з відповідною частиною надвірних споруд.

Згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 04 грудня 2018 року у справі № 910/18560/16, «правові норми, які визначали долю земельної ділянки, наданої у власність чи користування, в разі відчуження розташованих на ній будівель чи споруд неодноразово змінювалися. Так, при відчуженні об`єктів нерухомого майна під час дії статті 30 ЗК України в редакції 1992 року закон передбачав автоматичний перехід права власності на земельну ділянку до набувача з необхідністю подальшого оформлення набувачем цього права. За приписами статті 120 ЗК України в редакції від 25 жовтня 2001 року (в період з 1 січня 2002 року до 20 червня 2007 року) при відчуженні об`єкта нерухомого майна, розташованого на відповідній ділянці, до набувача могло переходити право на цю земельну ділянку. Водночас автоматичний перехід права на земельну ділянку при відчуженні будівлі чи споруди передбачала стаття 377 ЦК України».

Згідно ч.6 ст. 13 Закону України « Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Враховуючи викладене, до позивача перейшло право користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , в обсязі та на умовах, визначених рішенням Соснівського районного суду м Черкаси від 17 червня 1996 року.

Крім того, згідно рішення Виконавчого комітету Черкаської міської ради народних депутатів № 629 від 19 грудня 1995 року «Про впорядкування землекористування домоволодінь», при передачі права власності на будівлі споруди, разом з цими об`єктами перейшли земельні ділянки у розмірах:

п.1.1. по АДРЕСА_1 громадянам ОСОБА_9 , ОСОБА_10 площею 839 кв.м в постійне користування.

Враховуючи викладене, земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , площею 839 кв.м на підставі рішення Виконавчого комітету Черкаської міської ради народних депутатів № 629 від 19 грудня 1995 року була передана в постійне користування ОСОБА_8 та ОСОБА_10 .

На підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського нотаріального округу 26 грудня 1995 року, зареєстрованого за р.№ 14253, ( ОСОБА_8 подарувала відповідачу - ОСОБА_2 16/50 частин будинку за адресою: АДРЕСА_1 , з відповідною частиною надвірних споруд.

Таким чином, на момент ухвалення рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 червня 1996 року, земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі рішення Виконавчого комітету Черкаської міської ради народних депутатів № 629 від 19 грудня 1995 року, була передана в постійне користування ОСОБА_11 та ОСОБА_10 .

Рішенням Виконавчого комітету Черкаської міської ради народних депутатів № 629 від 19 грудня 1995 року земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , в постійне користування ОСОБА_3 або ОСОБА_5 - не передавалась.

Згідно відповіді Виконавчого комітету Черкаської міської ради від 26 серпня 2022 року за вих. № 12149-01-21, 1240-в, 203-р на запит Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 серпня 2022 року, за документами архівного фонду Черкаської міської ради та її виконавчого комітету, в оригіналі рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 19 грудня 1995 року № 629 відсутні відомості стосовно втрати рішенням чинності.

Доказів визнання нечинним або скасування рішення Виконавчого комітету Черкаської міської ради народних депутатів № 629 від 19 грудня 1995 року «Про впорядкування землекористування домоволодінь» матеріали справи не містять у учасниками справи суду не надано.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 червня 1996 року (суддя Гой А.А.) у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 було визначено порядок користування земельною ділянкою при домоволодінні по АДРЕСА_1 згідно варіанта №3 висновку судово технічної експертизи та виділено: ОСОБА_3 земельну ділянку площею 219,5 кв.м, ОСОБА_2 , - земельну ділянку площею 219,5 кв.м; земельну ділянку площею 24,4 кв.м залишено в спільному користуванні.

Згідно ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляд іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Доказів скасування рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 червня 1996 року матеріали справи не містять і учасниками справи суду не надано.

Враховуючи викладене, є чинним і не скасоване рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 червня 1996 року, яким визначено порядок користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 , та виділено: ОСОБА_3 земельну ділянку площею 219,5 кв.м, ОСОБА_2 , - земельну ділянку площею 219,5 кв.м; земельну ділянку площею 24,4 кв.м залишено в їх спільному користуванні,

а також є чинним і не скасоване рішення Виконавчого комітету Черкаської міської ради народних депутатів № 629 від 19 грудня 1995 року, яким вказана земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , передана в постійне користування ( ОСОБА_8 та ОСОБА_10 .

Відповідно до ч.5 ст. 116 Земельного кодексу України, в реакцій чинній на момент виникнення спірних правовідносин, земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Згода позивача на припинення права користування, вилучення земельної ділянки площею 24,4 кв.м., яка згідно рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 червня 1996 року, знаходиться в спільному користуванні ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , в матеріалах справи - відсутня.

Відповідно до ч.6 ст. 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. До клопотання додається, в том числі, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває в користуванні інших осіб).

Доказів надання відповідачем ОСОБА_2 разом з клопотанням погодження землекористувача ОСОБА_1 на вилучення земельної ділянки для отримання безоплатно у власність земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , частина якої знаходилась у спільному користуванні відповідача ОСОБА_2 та позивача ОСОБА_1 , матеріали справи не містять і учасниками справи суду не надано.

Вказані обставини не були враховані Черкаською міською радою при прийнятті оскарженого рішення від 24 січня 2019 року № 2-3779 «Про передачу земельної ділянки у власність по АДРЕСА_1 , громадянину ОСОБА_2 (існуюче домоволодіння)».

Посилання відповідачів на правовий висновок Верховного суду щодо необов`язковості погодження меж власниками суміжних земельних ділянок є необґрунтованими і безпідставними, оскільки в даному випадку йдеться не про згоду власника суміжної, тобто іншої, земельної ділянки, а про згоду на вилучення земельної ділянки (припинення права користування) у користувача земельної ділянки на користь іншого користувача цієї ж, а не іншої суміжної земельної ділянки.

На підставі вищевикладеного, позовні вимоги в частині визнання недійсним рішення Черкаської міської ради від 24 січня 2019 року № 2-3779 « Про передачу земельної ділянки у власність по АДРЕСА_1 , громадянину ОСОБА_2 (існуюче домоволодіння)» підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено вимоги про скасування запису про державну реєстрацію права власності та повернення спірної земельної ділянки в комунальну власність

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній із 16 січня 2020 року) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Тож у розумінні наведеної норми права у редакції, яка є чинною на час ухвалення судом першої інстанції рішення про задоволення позову, на відміну від положень частини другої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у попередній редакції, яка передбачала скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, правомірним нині є саме скасування рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року у справі № 712/1100/20.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як заз зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Позовних вимог про скасування рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав позивачем не заявлено.

Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно квитанцій № 0.0..1 від 21 серпня 2019 року, № 0.0..1 від 23 вересня 2022 року, № 9282-6312-5452-9908 від 27 вересня 2022 року, позивачем при зверненні позовної заяви до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою сплачений судовий збір в загальній сумі 2450 гривень.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 15, 16, 319, 321, 377 Цивільного кодексу України, згідно ст.ст. 30, 42 Земельного кодексу України (від 18 грудня 1991 року), ст.ст. 116, 118, 120, 122, 152, 158, Земельного кодексу України, згідно ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та керуючись ст.ст. 13, 76-81, 83, 89, 95, 133, 141, 247, 263, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Черкаської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення, - задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати рішення Черкаської міської ради №2- 3779 від 24 січня 2019 року «Про передачу земельної ділянки у власність по АДРЕСА_1 , громадянину ОСОБА_2 (існуюче домоволодіння)».

В решті заявлених позовних вимог відмовити.

Стягнути солідарно з Черкаської міської ради, адреса: м. Черкаси, вул. Б.Вишневецького, б. 36, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 25212542, та ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , витрати зі сплати судового збору в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (сорок) копійок.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

В разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ;

Відповідач: Черкаська міська рада, адреса: 18001, м. Черкаси, вул. Б.Вишневецького, б. 36, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 25212542;

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя О.М. Борєйко