РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2022 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області під головуванням судді Пустовойт Т.В., з участю секретаря Мазій І.В., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Володимирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилась спадщина за заповітом на все належне йому на момент смерті майно, серед якого є земельна ділянка площею 0,10 га, призначена для ведення садівництва, яка розташована на території Володимир-Волинської районної ради Масив "МАРС", Волинської області.

Згідно заповіту, спадщину прийняв онук спадкодавця ОСОБА_2 , окрім зазначеної вище земельної ділянки.

Зазначає, що вона проживала зі спадкодавцем ОСОБА_4 та його дружиною ОСОБА_3 однією сім`єю близько восьми років, оскільки спадкодавець був похилого віку і потребував сторонньої допомоги, а онук - ОСОБА_2 проживав у м. Києві і не мав змоги доглядати діда та бабу.

Вона користувалася вищевказаною земельною ділянкою і спадкодавець за життя стверджував, що ця земельна ділянка після його смерті буде їй, чого і не заперечувала дружина спадкодавця - ОСОБА_3 . Ані дружина спадкодавця - ОСОБА_3 , ані його внук оформляти земельну ділянку на своє ім`я не бажають. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину їй, як спадкоємцю четвертої черги було відмовлено через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів, у зв`язку з чим вона змушена була звернутися до суду із зазначеним позовом.

Просить визнати за нею право власності на земельну ділянку, площею 0,10 га, призначена для ведення садівництва, яка розташована на території Володимир-Волинської районної ради Масив "МАРС", Волинської області, яку вона успадкував за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явилась, надала суду письмову заяву згідно якої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити та слухати справу у її відсутність.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не з`явилися, подали суду письмові заяви, згідно яких заявлені позовні вимоги визнали у повному обсязі, просили суд слухати справу у їх відсутність.

З урахуванням вищезазначеного суд вважає за можливе провести розгляд справи у підготовчому судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків.

Згідно із ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних обов`язків, передбачених законом.

Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтями 1268-1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 .

Відповідно до заповіту, посвідченого 04.07.2018 року державним нотаріусом Володимир-Волинської державної нотаріальної контори Волинської області Билень Н.П. та зареєстрованого в реєстрі за № 2-903, ОСОБА_4 все своє майно з чого б воно не складалось і де б воно не знаходилось та взагалі все те, на що він буде мати право за законом чи за заповітом заповів своєму онукові ОСОБА_2 , який являється відповідачем по справі.

Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ВЛ № 0515324 ОСОБА_4 належала земельна ділянка площею 0,10 га, призначена для ведення садівництва, яка розташована на території Володимир-Волинської районної ради масив "МАРС".

Як вбачається з позовної заяви, позивачка по справі - ОСОБА_1 проживала зі спадкодавцем ОСОБА_4 та його дружиною ОСОБА_3 однією сім`єю близько останніх восьми років, оскільки спадкодавець був похилого віку і потребував сторонньої допомоги, а отже згідно ст. 1264 ЦК України відноситься до спадкоємців четвертої черги.

Судом встановлено, що спадкоємець за заповітом - ОСОБА_2 та спадкоємець першої черги - ОСОБА_3 , які являються відповідачами по справі від прийняття спадщини, а саме: земельної ділянки площею 0,10 га, призначеної для ведення садівництва, яка розташована на території Володимир-Волинської районної ради масив "МАРС" відмовились на користь позивача, про що подали суду відповідні заяви про визнання позову.

Крім того, на звернення ОСОБА_5 мається лист Володимир-Волинської державної нотаріальної контори про те, що ОСОБА_4 складено заповіт не на її користь та вона не належить до кола осіб, які згідно ст..1241 ЦК України мають право на обов,язкову частку на спадкування. Спадкоємець, визначений в заповіті посвідчений від імені ОСОБА_4 , звернувся за видачею свідоцтва про право на спадщину. Даний лист ОСОБА_5 був направлений поштовим повідомленням 26.05.2021р.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялись внаслідок його смерті.

Відповідно до відповіді державного нотаріуса Володимир-Волинської державної нотаріальної контори № 1353/01-16 від 15.09.2021 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно за законом після померлого ОСОБА_4 у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на нього.

Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України).

У відповідності до ст.346 ЦК України, смерть власника є однією з підстав припинення права власності.

Право позивача, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки після смерті спадкодавця ОСОБА_4 не залишилося оригіналів правовстановлюючих документів на це майно, що є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні спадщини.

Таким чином вимога позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.328, 346, 1217-1218, 1258, 1262, 1268-1270 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 200, 206, 247, 258, 259 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 право власності на спадкове майно, а саме: земельну ділянку загальною площею 0,10 га, призначену для ведення садівництва, яка розташована на території Володимир-Волинської районної ради Волинської області масив "МАРС" в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у відповідності до п.п.15.5 п.15 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи до Волинського апеляційного суду через Володимир-Волинський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Тетяна ПУСТОВОЙТ