Номер провадження: 22-ц/813/4592/22
Головуючий у першій інстанції Середа І. В.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.,

при секретарі судового засідання Чепрас А.І.,

розглянувши у м. Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 08 вересня 2021 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «НАДРА» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

02 грудня 2013 року представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк «НАДРА» - Молчанова Олена Сергіївна звернулася до Суворовського районного суду м. Одеси із позовною заявою, в якій просила суд стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором №05/02/2008/840-R/185 від 15.02.2008 року в розмірі 2723698,85 грн та вартість судового збору в розмірі 3441,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 15.02.2008 року між ОСОБА_2 та Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «НАДРА», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство комерційний банк «НАДРА» був укладений кредитний договір № 05/02/2008/840-R/185, згідно з яким відповідач отримав у банку кредит у розмірі 192664,08 доларів США. 15.02.2008 року між ОСОБА_3 та Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «НАДРА», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «НАДРА» було укладено договір поруки №05/02/2008/840-П/185, відповідно до якого ОСОБА_3 стала поручителем за вищезазначеним кредитним договором між ОСОБА_2 та Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «НАДРА», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «НАДРА». Позивач зазначав, що станом на момент подання позовної заяви до Суворовського районного суду м. Одеси, погашення заборгованості позичальником не здійснено. Згідно розрахунку заборгованості по кредиту станом на 13.03.2013 року заборгованість Відповідача становить 2 723 698,85 грн в тому числі - заборгованість по тіло кредиту - 191 214,62 доларів США (що в еквіваленті за курсом НБУ складає 1 528 348,46 грн), заборгованість по відсоткам - 114 120,50 доларів США (що в еквіваленті за курсом НБУ становить 912 165,16 грн), пеня за прострочення сплати кредиту - 16 158,99 доларів США (що в еквіваленті за курсом НБУ складає 129 158,81 грн), штраф за порушення виконання умов договору - 19 266,41 доларів США (що в еквіваленті за курсом НБУ складає 153 996,42 грн) та загальна сума простроченої заборгованості - 340 760,52 доларів США (що в еквіваленті за курсом НБУ складає 2 723 698,85 грн) (т. 1, а.с. 2-27).

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 03 листопада 2015 року позов було вирішено задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за кредитним договором заборгованість у розмірі 2 723 698,85 грн та вартість судового збору у розмірі 3441,00 грн. В частині вимог позивача стосовно стягнення заборгованості з ОСОБА_3 відмовити (т.1, а.с. 263-264).

01 липня 2020 року до Суворовського районного суду м. Одеси надійшла заява директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» про заміну сторони її правонаступником, в якій просить суд замінити сторону стягувача Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» її правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс», зазначаючи, що 24.04.2020 року між ПАТ «Комерційний банк «Надра» та ТОВ «Консалт Солюшенс» було укладено договір № GL3N216954 про відступлення права вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою І.В. та зареєстрованим в реєстрі № 125 (т. 2, а.с. 1-29).

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 01 жовтня 2020 року заяву директора ТОВ «Консалт Солюшенс» було вирішено задовольнити (т.2, а.с. 40).

11 серпня 2020 року до Суворовського районного суду м. Одеси надійшла заява директора ТОВ «Консалт Солюшенс» про видачу дубліката виконавчого документа зазначаючи, що на момент звернення до суду із відповідною заявою будь-яке активне виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа №523/18600/13-ц від 06.04.2016 року відсутнє, оригінали виконавчого документу в матеріалах кредитної справи відсутні, доказів його направлення стягувачу немає, тому роблячи висновок про втрату виконавчого листа №523/18600/13-ц від 06.04.2016 року, просив суд видати ТОВ «Консалт Солюшенс» дублікат вищезазначеного виконавчого лита (т.3, а.с. 1-24).

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 08 вересня 2021 року заяву ТОВ «Консалт Солюшенс» про видачу дубліката виконавчого листа було вирішено задовольнити, видати ТОВ «Консалт Солюшенс» дублікат виконавчого листа №523/18600/13-ц, виданого 06.04.2016 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором від 15.02.2008 року №05/02/2008/840-К/185 у розмірі 2 723 698,85 грн (т.3, а.с. 50).

Не погоджуючись із вказаною ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси, ОСОБА_2 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою заяву ТОВ «Консалт Солюшенс» про видачу дублікату виконавчого листа залишити без задоволення. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що відповідно до пункту 17.4 ХІІ «Перехідних положень» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції може видати дублікат виконавчого листа, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про видачу до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, однак матеріали поданої заяви про видачу дублікату виконавчого лита не містять жодних належних та допустимих доказів втрати оригіналу виконавчого листа. Крім того, апелянт зазначає, що ТОВ «Консалт Солюшенс» було пропущено строк для звернення із відповідною заявою, адже строк пред`явлення виконавчого листа №523/18600/13-ц сплив 19 червня 2020 року (т.3, а.с. 52-64).

13 грудня 2021 року до Одеського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому представник ТОВ «Консалт Солюшенс» зазначив, що не погоджується з позицією апелянта та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню. Представник заявника вважає, що на відсутність у ТОВ «Консалт Солюшенс» відповідного виконавчого листа вказують такі обставини: відсутність будь-якого активного виконавчого провадження щодо боржника ОСОБА_2 , відсутність у органах ДВС доказів направлення виконавчого листа стягувачу, не передання ТОВ «Консалт Солюшенс» оригіналу виконавчого листа від попереднього кредитора за Актом приймання-передачі документів. При цьому, представник заявника наголошує на тому, що належним доказом підтвердження надсилання стягувачу копії постанов про повернення виконавчого листа разом з направленням його оригіналу є виключно квитанція про відправлення та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Представник апелянта звертає увагу на те, що в органі ДВС відсутні будь-які докази надсилання та/або вручення ПАТ КБ «НАДРА» поштового відправлення, а саме постанови про повернення виконавчого листа та оригіналу виконавчого листа, у зв`язку з чим, на думку представника заявника, підстав стверджувати, що відповідні документи отримані стягувачем, а не втрачені, немає. З огляду на викладене, представник заявника просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 15, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило затягування розгляду справи по незалежним від суду причинам.

07 червня 2022 року ухвалою Одеського апеляційного суду вирішено задовольнити заяву представника ТОВ «Консалт Солюшенс» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

В судовому засіданні 09 червня 2022 року в режимі відеоконференції представник ТОВ «Консалт Солюшенс» - Жилко Е.О. проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Інші учасники справи в судовому засіданні в режимі відеоконференції участі не брали, про дату, час, місце розгляду справи, а також про проведення судового засідання в режимі відеоконференції повідомленні належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача та дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, а також враховуючи, що виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, приймаючи до уваги доводи стягувача про втрату виконавчого листа, а також те, що рішення суду не було виконано і не втратило своєї законної сили, дійшов висновку про необхідність видачі дублікату виконавчого листа (т. 3, а.с. 50).

Апеляційний суд, відхиляючи апеляційну скаргу, вважає за потрібне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 03.11.2015 року позовну заяву ПАТ «Комерційний Банк «Надра» задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Комерційний Банк «Надра» заборгованість за кредитним договором від 15.02.2008 року №05/02/2008/840-К/185 у розмірі 2723698,85 грн та судовий збір у розмірі 3441 грн. В частині вимог ПАТ «Комерційний Банк «Надра» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовлено. Відмовлено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в задоволенні позову до ПАТ «Комерційний Банк «Надра» про визнання кредитного договору недійсним (т.1, а.с. 263-264).

Відповідно до акту приймання-передачі оригіналів документів до договору №GL3N216954_ПВ_188 про відступлення прав вимоги від 24 квітня 2020 року, ПАТ «Комерційний банк «Надра» передало ТОВ «Консалт Солюшенс» кредитну справу №05/02/2008/840-К/185 по ОСОБА_2 , в тому числі кредитний договір №05/02/2008/840-К/185 від 15.02.2008 року, іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Рудницькою Ю.О., реєстровий номер №263 від 15.02.2008 року, договір поруки №05/02/2008/840-П/185 від 15.02.2008 року, а також матеріали претензійно-правової роботи (т. 3, а.с. 13-16).

Як вбачається із заяви про відкриття виконавчого провадження від 22.04.2015 року №244, Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» направлено на адресу Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції оригінал виконавчого листа №523/18600/13-ц (т. 3, а.с. 17-18).

Згідно з листом Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), на примусовому виконанні Суворовського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебував виконавчий лист №523/18600/13-ц, виданий 06.04.2016 року Суворовським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» коштів у розмірі 2727139,85 грн (виконавче провадження в АСВП №51079931), 19.06.2017 року державним виконавцем відділу винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (т. 3, а.с. 19).

01 жовтня 2020 року Суворовським районним судом м. Одеси постановлено ухвалу про заміну сторони у виконавчому провадженні (стягувача) з ПАТ «КБ «Надра» на ТОВ «Консалт Солюшенс» (т. 2, а.с. 40), яку було залишено без змін постановою Одеського апеляційного суду від 21 січня 2021 року (т. 2, а.с. 111-114 зворот).

Також, Першим Суворовським відділом державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повідомлено, що 19.06.2017 року виконавче провадження було закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», паперові матеріали виконавчого провадження АСВП №51079931 знищено за закінченням строку зберігання, надання належним чином завірених копій матеріалів виконавчого провадження не можливе.

Відповідно до листа Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 24 лютого 2021 року №13121 докази направлення виконавчого документа стягувачу відсутні у зв`язку із зміненням відділу (т. 3, а.с. 21).

Як вбачається із результатів пошуку виконавчих проваджень в АСВП станом на 02 серпня 2021 року, відкриті виконавчі провадження щодо ОСОБА_2 відсутні (т. 3, а.с. 23).

Пунктом 17.4 Перехідних положень ЦПК України визначено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, належним доказом підтвердження надсилання стягувачу копії постанови про повернення виконавчого листа разом з направленням його оригіналу є виключно квитанція про відправлення та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. До такого висновку дійшов Верховний Суд в своїй постанові від 24.10.2018 року, справа № 201/15305/14-ц.

До заперечень на заяву про видачу дублікату виконавчого листа ОСОБА_2 додав лист Другого Суворовського відділу ДВС у м. Одесі, в якому зазначено, що постанову ВП №51079931 про повернення виконавчого документу стягувачу від 19.06.2017 року та виконавчий лист направлено стягувачу на адресу: м. Київ, вул. Артема, буд. 15 (т. 3, а.с. 33) та копію постанови про повернення виконавчого документу стягувачу (т. 3, а.с. 34).

Однак, підтверджень надходження/ненадходження вище зазначеної постанови разом із оригіналом виконавчого листа за вказаною адресою надані ОСОБА_2 докази не містять.

При цьому необхідно зауважити, що відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки в матеріалах справи не містяться докази того, що постанова про повернення виконавчого листа стягувачу разом з оригіналом виконавчого листа належним чином була відправлена на адресу Банку, при цьому доводи та надані боржником докази не спростовують зазначеного, а отже відсутні підстави вважати, що втрата виконавчого листа сталася з вини заявника, то апеляційний суд доходить висновку, що судом першої інстанції були враховані всі обставини, які мають значення для справи при розгляді заяви стягувача та зроблено правильний висновок по суті поданої заяви про її задоволення.

Щодо доводів апелянта про пропуск заявником строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання апеляційний суд зазначає наступне.

Пунктом 9 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

З копії постанови про повернення виконавчого документа стягувачу вбачається, що державним виконавцем встановлено наявність заборони щодо звернення стягнення на майно боржника, передбачена Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», а тому на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» вирішено повернути виконавчий документ стягувачу (т. 3, а.с. 34).

Відповідно до пункту 2 «Прикінцевих та перехідних положень» Кодексу України з процедури банкрутства через вісімнадцять місяців з дня введення в дію цього Кодексу Закон № 1304-VII визнається таким, що втратив чинність.

Кодекс України з процедури банкрутства введено в дію 21 жовтня 2019 року, а отже мораторій, встановлений Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» був чинним до 21 квітня 2021 року.

Таким чином з урахуванням наведеного, оскільки постановою державного виконавця від 19.06.2016 року виконавчий документ стягувачу було повернуто на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», то на час звернення ТОВ «Консалт Солюшенс» до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа (у серпні 2021 року) строк пред`явлення виконавчого листа до виконання не закінчився, а отже заява про видачу дублікату виконавчого листа вважається такою, що подана у межах строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Таким чином, оскільки доводи апеляційної скарги не спростували правильних висновків суду першої інстанції, апеляційний суд на підставі ст. 375 ЦПК України залишає без задоволення апеляційну скаргу, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції залишає без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 08 вересня 2021 року про видачу дублікату виконавчого листа - залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький

Повний текст цієї постанови складено 14 червня 2022 року.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк