Провадження № 22-ц/4808/874/22
Головуючий у 1 інстанції Атаманюк Б. М.
Суддя-доповідач Пнівчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Бойчука І.В., Томин О.О.

розглянувши у порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на рішення Івано-Франківського міського суду від 10 травня 2022 року, в складі судді Атаманюка Б.М., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У грудні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 10 березня 2020 року між позичальником ОСОБА_1 та ТзОВ «Фінансова компанія «Синерджи Фінанс Солюшин» був укладений кредитний договір №1-0917, за умовами якого відповідач отримала 5000 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів (додаток №1 до кредитного договору №1-0917) платіж повернення кредиту та сплати комісії та процентів мав бути внесений відповідачем 09.04.2020 року. Відповідач підписала кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що підтверджується копією довідки про ідентифікацію. ТзОВ «Фінансова компанія «Синерджи Фінанс Солюшин» свої зобов`язання перед відповідачем виконав у повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а позивальник зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом не пізніше строку, визначеного договором. Однак відповідач зі свого боку не виконала умов кредитного договору.

11 листопада 2020 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Синерджи Фінанс Солюшин» та ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», укладено договір відступлення прав вимоги №СФС-111120. ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги, в тому числі і до відповідача. Після набуття статусу нового кредитора та отримавши право грошової вимоги за кредитним договором №1-0917 від 10 березня 2020 року позивач не нараховував пеню або будь-які штрафи. Станом на 18 лютого 2021 року сума заборгованості відповідача становить 23925 грн, з них: 5000 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 175 грн - прострочена заборгованість за комісією; 18750 грн - прострочена заборгованість за процентами. Відповідачці 24 грудня 2020 року було надіслано письмову претензію про погашення кредитної заборгованості, однак остання не виконала умов кредитного договору.

Посилаючись на зазначені обставини позивач просив стягнути з відповідачки 23 925 грн заборгованості за кредитним договором та судові витрати.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 10 травня 2022 року в задоволенні позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що на підтвердження факту видачі кредитних коштів ними було надано достатньо належних та допустимих доказів. Так ними було надано довідку про ідентифікацію, виписку з особового рахунку та письмову претензію про погашення кредитної заборгованості, видану первісним кредитором.

06 липня 2022 року ОСОБА_1 надала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення першої інстанції залишити без змін. Наголошувала на тому, що позивачем не доведені заявлені позовні вимоги. Надана позивачем виписка є неналежним доказом наявності заборгованості, оскільки такими доказами є первинні документи, оформлені відповідно до вимог ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік».

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Зважаючи на те, що ціна позову становить 23 925 грн та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 10 березня 2020 року між позичальником ОСОБА_1 та ТзОВ «Фінансова компанія «Синерджи Фінанс Солюшин» був укладений кредитний договір №1-0917, за умовами якого кредитодавець надає позичальникові грошові кошти у розмірі 5000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Відповідач підписала кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що підтверджується копією довідки про ідентифікацію (а.с.5-9).

11 листопада 2020 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Синерджи Фінанс Солюшин» та ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», було укладено договір відступлення прав вимоги №СФС-111120. ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги, в тому числі за кредитним договором №1-0917 (а.с.10-16).

Згідно виписки з особового рахунка за кредитним договором №1-0917 від 10 березня 2020 року станом на 18 лютого 2021 року заборгованість за кредитним договором не погашена та становить 23 925 грн з них: 5000 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту, 18750 грн прострочена заборгованість за процентами (а.с.17).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», суд першої інстанції виходив із їх недоведеності та необґрунтованості. Позивачем не надано виписки по кредитному договору, а з поданого розрахунку позивача суд позбавлений можливості перевірки правильності нарахування заборгованості.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції у зв`язку з наступним.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, належним чином дослідити поданий стороною доказ (в даному випадку - розрахунок заборгованості), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду.

Звертаючись до суду з цим позовом ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» на підтвердження наявності заборгованості та її розміру подала до суду виписку з особового рахунку ОСОБА_1 за кредитним договором №1-0917 від 10 березня 2020 року, проте така не є безспірним доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру заборгованості, оскільки з даної виписки неможливо встановити на який картковий рахунок такий було нараховано та який кредитний ліміт встановлювався.

Колегія суддів звертає увагу на те, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписка по рахунку ОСОБА_1 не може підтверджувати наявність кредитної заборгованості, оскільки не є касовим документом та документом первинного бухгалтерського обліку.

До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 30.01.2018 у справі №161/16891/15-ц.

Виходячи з викладеного, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Таким чином, доводи, викладені в апеляційній скарзі стосовно обґрунтованості позову, не можуть бути прийняті до уваги у зв`язку з їх недоведеністю.

Інші доводи не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення має бути залишено без змін.

Судові витрати понесені у зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського міського суду від 10 травня 2022 року без зміни.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів.

Головуюча О.В. Пнівчук

Судді: І.В. Бойчук

О.О. Томин