ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5539/22 Справа № 210/7629/21 Суддя у 1-й інстанції - Сільченко В. Є. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2022 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого судді Бондар Я. М.

суддів Зубакової В.П., Остапенко В. О.

секретар судового засідання Гладиш К. І.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України за наявними у справі матеріалами, цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 , який діє від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 березня 2022 року, яке ухвалене суддею Хлистуненко О.В. в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, (відомості щодо дати складання повного судового рішення відсутні),

УСТАНОВИВ

В грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та стягнення 1/2 частини вартості відчуженого рухомого майна, що є об`єктом права спільної власності подружжя.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 березня 2022 року відмовлено у відкритті провадження у справі ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та стягнення 1/2 частини вартості відчуженого рухомого майна, що є об`єктом права спільної власності подружжя.

В апеляційній скарзі позивач представник ОСОБА_3 , який діє від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Скаржник вважає, що відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те що зазначені позовні вимоги з тих самих правових підстав, були предметом розгляду, судом першої.

Так, дійсно в провадженні Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу перебувала справа 210/1969/19, в якій предметом поділу була квартира за адресою: АДРЕСА_1 та автомобіль Volkswagen Tiguan 2008 року випуску, вимоги де ставилось питання про поділ між позивачем та відповідачем сумісного майна шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та визнання за відповідачем ОСОБА_2 права власності на автомобіль Volkswagen Tiguan 2008 року випуску, та стягнення з відповідача на користь позивача половину різниці між вартістю автомобіля і вартістю квартири.

В даному позові позивачем ставиться питання про визнання однокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 та автомобіля Volkswagen Tiguan 2008 року випуску, об`єктом спільної сумісної власності подружжя та поділу даної квартири , шляхом визначення розміру ідеальних часток співвласників по Ѕ частині кожному.

Тобто, матеріально-правова вимога позивача до відповідача у справі № 210/1969/19 та з даним позовом є різна, у зв`язку з чим судом помилково застосовано п.2ч.1 ст. 186 ЦПК України, оскільки частково змінились підстави позову та предмет позову.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог п.11 частини 3 статті 2 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку сторін та їх представників в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.4 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі суд першої інстанції, виходив з того, що є таке, що набрало законної сили, рішення суду між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що згідно із положеннями пункту 2 частини 1 статті 186 ЦПК України є підставою для відмови у відкритті провадження у справі.

Колегія суддів не може повністю погодитись з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступні обставини.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: 1) заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства; 2) є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами; 3) у провадженні цього чи іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав; 4) є рішення третейського суду, прийняте в межах його компетенції, щодо спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, за винятком випадків, коли суд відмовив у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду або скасував рішення третейського суду і розгляд справи в тому самому третейському суді виявився неможливим; є рішення суду іноземної держави, визнане в Україні в установленому законом порядку, щодо спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав; 6) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 липня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відмовлено, у зв`язку з тим, що позивачем не надано доказів, що слугувало б підставою для збільшення частки позивача при його розподілі у розумінні ст.. 70 СК України.

У вказаному позові вирішувалось питання про розділ між сторонами сумісного майна, нажитого під час шлюбу, зокрема, квартири за адресою: АДРЕСА_1 , та автомобіля Volkswagen Tiguan, 2008 року випуску, державний реєстраційний № НОМЕР_1 .

В обґрунтування позову у справі №210/1969/19 зазначено було, що за час перебування у шлюбі нею та відповідачем, було набуте майно, яке зареєстроване на ім`я відповідача ОСОБА_2 , а саме: 1) однокімнатна квартира загальною площею 31,7 кв. метри, житловою площею 16,7 кв. метри, яка знаходиться на другому поверсі п`ятиповерхового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 . Вартість вказаної квартири відповідно до висновку експерта становить 69740,00 грн.; 2) автомобіль Volkswagen Tiguan, 2008 року випуску, державний реєстраційний № НОМЕР_1 . Вартість вказаного автомобіля відповідно до висновку експерта становить 296970,00 грн.

У вказаному позові позивачка просила розділити майно та просила визнати за нею право власності на однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , за відповідачем право власності на автомобіль Volkswagen Tiguan, 2008 року випуску, державний реєстраційний № НОМЕР_1 .

У даній справі (210/7629/21) позивач зазначає аналогічні обставини проте вимоги позивача в даному позові заявлено про визнання однокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 та автомобіля Volkswagen Tiguan, 2008 року випуску, державний реєстраційний № НОМЕР_1 спільною сумісною власністю подружжя та визнання за кожним по Ѕ частині даного майна. Стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 Ѕ частину вартості відчуженої мисливської гладкоствольної рушниці Вепрь-12, К-12, № НОМЕР_2 в сумі 17 307 грн.

Таким чином, на думку колегії суддів підстави звернення з позовними вимогами у цивільній справі № 210/1969/19 та у цій справі є ідентичними, однак вимоги є різними, тому висновки суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження є помилковими.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, у зв`язку з чим, ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права на підставі ст.379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст. ст. 381-384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 , який діє від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 березня 2022 року скасувати справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному поряду безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25 жовтня 2022 року.

Головуючий:

Судді: