Дата документу 14.07.2022
Справа № 334/2523/22
Провадження № 6/334/75/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2022 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Турбіної Т.Ф., за участю секретаря Кузьменко К.В., розглянувши у судовому засіданні подання державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Букацелі Світлани Ігорівни, заінтересовані особи: керівник боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький ДБК» Сабашук Петро Павлович, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа,

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Букацелі С.І., за погодженням із заступником начальника відділу Проценко Ю.М., про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа керівника боржника ТОВ «Запорізький ДБК» Сабашука П.П.

В обґрунтування подання посилається на те, що на примусовому виконанні Відділу знаходиться зведене виконавче провадження 64496174, до складу якого входять 23 виконавчі провадження з виконання виконавчих листів про стягнення з ТОВ «Запорізький ДБК» на користь фізичних осіб заборгованості по заробітній платі, загальна сума заборгованості по яким складає 877729,11 грн.

Рішення до цього часу не виконані, декларацію не надано, будь-яких дій, спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам ч.5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження».

Під час виконання рішень суду виконавцем встановлено, що за боржником зареєстроване право власності на транспортні засоби, об`єкти нерухомого майна, яке було описано та арештовано виконавцем. Однак згідно ухвали господарського суду Запорізької області суд відмовив у задоволенні заяви державного виконавця про звернення стягнення на майно боржника.

Враховуючи викладене, рішення до теперішнього часу не виконане, керівник ТОВ «Запорізький ДБК» Сабашук П.П. ухиляється від його виконання, не вживає заходів для їх виконання за рахунок належного йому майна і доходів.

З наведених підстав, з посиланням на ст. 377-1 ЦПК України, просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон керівника ТОВ «Запорізький ДБК» ОСОБА_1 до виконання зобов`язань, покладених на нього згідно виконавчих листів за зведеним виконавчим провадженням 64496174.

Питання про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України регламентується ст. 441 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Дослідивши матеріали подання та перевіривши його доводи, суд дійшов висновку, що підстави для задоволення подання відсутні.

Згідно матеріалів справи, на примусовому виконанні Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) знаходиться зведене виконавче провадження 64496174 про стягнення грошових коштів з боржника ТОВ «Запорізький ДБК».

Згідно облікової картки на зведене виконавче провадження, до його складу входить 45 виконавчих проваджень з виконання виконавчих документів. Загальна сума, що підлягає стягненню по зведеному виконавчому провадженню, складає 886197,29 грн., стягнуто в процесі виконання 17378,24 грн., залишок що підлягає стягненню, становить 868819,05 грн. З них 25 виконавчих проваджень зупинено.

На підтвердження доводів клопотання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника державним виконавцем надано копії 23 виконавчих документів про стягнення з боржника заробітної плати та постанов державного виконавця про відкриття провадження з їх примусового виконання.

Згідно зі ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Так, п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачено як підставу для тимчасового обмеження у праві на виїзд з України ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до редакції ч. 1 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні (ч. 3 ст. 441 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом п. 19 ч. 3 ст. 18 вказаного вище Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Отже, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням інших органів, що підлягає примусовому виконанню - до виконання зобов`язань.

Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню відповідно до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в листі від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Оскільки відповідно до положень ст. 441 ЦПК України подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим більше, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Критерій достатності вжитих боржником з метою належного виконання зобов`язання заходів визначається судом.

Юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду передбачені саме за ухилення від виконання зобов`язань, а не за наявність факту їх невиконання.

При цьому, під ухиленням від виконання зобов`язань слід розуміти такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним таких обов`язків.

Невиконання боржником самостійно зобов`язань, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

Обмеження у праві виїзду за кордон може бути застосовано не автоматично при непогашенні боргу, а за встановлення необхідності застосування такого заходу з урахуванням обставин справи при доведеності факту ухилення з боку боржника. Окрім того, обмеження повинно сприяти стягненню боргу, а не навпаки. Нарешті, усі обмеження прав громадян залишати свою країну повинні бути виправдані конкретними обставинами справи.

Отже, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Надані державним виконавцем матеріали виконавчого провадження не підтверджують жодних обставин, зазначених у поданні, документів, які б свідчили про вчинені виконавчі дії та їх результати, про умисне ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, і що особа, відносно якої ставиться питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, є керівником боржника ТОВ «Запорізький ДБК».

На переконання суду, сам по собі розмір непогашеного боргу достеменно не свідчить про ухилення від виконання боржником обов`язків щодо його погашення, а тому суб`єктом подання не доведені обставини, які б давали суду можливість обмежити ОСОБА_1 у конституційних правах.

На підставі викладеного, керуючись ст. 441 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Букацелі Світлани Ігорівни, заінтересовані особи: керівник боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький ДБК» Сабашук Петро Павлович, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому цієї ухвали суду.

Суддя: Турбіна Т. Ф.