Провадження № 2/727/2101/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2022 року Шевченківський районний суд м. Чернівці, в складі:

головуючого - судді Слободян Г.М.

секретар судових засідань - Івасишин О.І

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чернівці у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України (, зареєстроване місцезнаходження юридичної особи: м. Київ, бульвар Русанівський, буд.8) до ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , (зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позову.

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просять, стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 15278,90 грн. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України витрати пов`язані з оглядом пошкодженого транспортного засобу на проведення експертного дослідження в розмірі 920, 00 грн. та стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судовий збір у розмірі 2481.00 грн., документально підтверджені платіжним дорученням №9807702 від 11.11.2022р. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначили, що 11.03.2019 року в м. Чернівці, по вул. Героїв Майдану сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Audi А6 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля Mitsubishi Colt д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 . Згідно Довідки №139032 про ДТП та Постанови Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07.06.2019 року (справа № 727/2977/19), ДТП сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 п. 13.1, 13.3, 2.3.б ПДР України. Вказують, що 14.03.2019 року ОСОБА_3 звернулася до МТСБУ із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної події, яка сталася 11.03.2019 року. Відповідно до Наказу № 3866 від 25.04.2018 року та вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір регламентної виплати склав 15 278, 90 грн., яке МТСБУ було сплачено потерпілій особі згідно платіжного доручення № 1152310 від 04.09.2019 року, оскільки, на момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Audi А6 д.н.з. НОМЕР_1 не була застрахована, що підтверджується витягом з ЦБД МТСБУ, то саме до останнього МТСБУ має право на вимоги в порядку регресу. Посилаються на те, що 03.09.2019 МТСБУ було направило ОСОБА_1 лист яким повідомлено останньому, що загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає 16 198, 90 грн. та запропоновано компенсувати кошти у добровільному порядку, зокрема шляхом реструктуризації боргу.18.08.2020 року представником МТСБУ було повторно направлено вимогу про відшкодування шкоди заподіяної ДТП, проте усі вищезгадані документи залишились без реагування. Таким чином до МТСБУ у порядку регресу перейшло право вимоги на отримання від ОСОБА_1 компенсації у повному обсязі регламентної виплати матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля Mitsubishi Colt д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП, яка мала місце 11.03.2019 року у м.Чернівці по вул. Героїв Майдану.

Рух справи та позиція сторін.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12.12. 2022 року відкрито провадження в справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження

Позивач, представник МТСБУ у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання, про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити; не заперечував в клопотанні про розгляд справи в заочному порядку.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за останнім відомим місцем проживання в порядку, передбаченому положеннями ст.129-131 ЦПК України, про що у справі є належні докази, про причини неявки до суду не повідомила, відзиву до суду не надав.

Відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд вважає, що можливо розглянути справу у відсутність відповідача, та зі згоди позивача в заочному порядку, що відповідатиме вимогам ст. 280 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Положеннями ст. 4 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Досліджені судом докази та застосовані норми права

Судом належними доказами по справі встановлено, що відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07.10.2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.(а.с 7-9). Зі змісту зазначеної постанови вбачається, що 11.03.2019 року о 08 год. 54 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки Audi А6, номерний знак НОМЕР_1 , в м.Чернівці по вул. Героїв Майдану, 4, порушив п. п. 13.1, 13.3, 2.3.б Правил дорожнього руху України, а саме під час виконання маневру обгону не дотримався безпечного бокового інтервалу, в результаті чого трапилось зіткнення з автомобілем Mitsubishi Colt д.н.з. НОМЕР_2 . Автомобілі отримали механічні пошкодження, заподіяно матеріальну шкоду. Своїми діями ОСОБА_1 здійснив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП та. Постанова набрала законної сили 18.06.2019 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність автомобіля Mitsubishi Colt д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована відповідно до поліса № АM/5899777 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в ПрАТ СК «ПЗУ Україна».(а.с.19)

11.03.2019 року ОСОБА_3 звернулася до МТСБУ з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду. (а.с.14-15)

З вказаного повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду вбачається, що на момент ДТП у ОСОБА_1 , який керував автомобілем Audi А6, номерний знак НОМЕР_1 , відсутній поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Крім того, вказаний факт підтверджено централізованої бази даних МТСБУ.

24.06.2019 року ОСОБА_3 звернулася до МТСБУ із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної події, яка сталася 11.03.2019 року. (а.с. 21)

Відповідно до звіту № 42-1870 дослідження спеціаліста експерта-оцінювача автомобіля Mitsubishi Colt д.н.з. НОМЕР_2 , складеного 12.04.2019 року, матеріальний збиток, завданий власникові ОСОБА_3 в результаті його пошкодження при ДТП складає 16782,17 грн.(а.с .23-28).

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне)страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту.

Згідно ст. 41.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне)страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом,у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Відповідно до пункту 38.2. статті 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону (підпункт 38.2.1.); до водія транспортного засобу, який заволодів транспортним засобом за допомогою протиправних дій (підпункт 38.2.2.); до страховика, якщо забезпечений транспортний засіб, що заподіяв шкоду, було встановлено та страховик був зобов`язаний, але не виплатив страхове відшкодування у порядку, встановленому цим Законом (підпункт 38.2.3.); до підприємства, установи, організації, що відповідають за стан дороги, якщо заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди шкода виникла з їх вини (підпункт 38.2.4.); до особи, визначеної у пункті 13.1 статті 13 цього Закону, яка причетна до дорожньо-транспортної пригоди, якщо вона керувала транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також якщо вона відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та/або вжила алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), та/або вона керувала транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії, та/або самовільно залишила місце пригоди (підпункт 38.2.5.).

Отже, зазначена стаття передбачає наявність у МТСБУ права на пред`явлення регресного позову за наявності однієї з умов, що вказані у підпунктах 38.2.1. - 38.2.5. пункту 38.2. цієї статті.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 22.19.2020 року у справі № 910/18279/19.

Відповідно до ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. У п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» судам роз`яснено, що відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Інші прийняті в рамках кримінальної справи чи справи про адміністративне правопорушення постанови оцінюються судом згідно з положеннями ст. 212 ЦПК України. На підтвердження висновку суду щодо розміру відшкодування збитків у рішенні, крім посилання на вирок у кримінальній справі чи постанову у справі про адміністративне правопорушення, необхідно також зазначати докази, подані сторонами при розгляді цивільної справи (наприклад, врахування матеріального становища відповідача або вини потерпілого). Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду України, враховуються іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Так, суд враховує правовий висновок Верховного Суду України, який зроблений на засіданні Судової палати у цивільних справах від 29 червня 2016 року в справі №6-192цс16, згідно з яким завдання потерпілому шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі-ДТП) особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі відповідає відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника (в договірному зобов`язанні ним є страховик).

Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Також, суд враховує правовий висновок Верховного Суду України, який зроблений на засіданні Судової палати у цивільних справах від 16 листопада 2016 року в справі № 6-2188цс16, за змістом якого згідно зі статтею 41 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальностівласників наземних транспортних засобів"МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 цього Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоду (статті 11, 599, 1166 ЦКУкраїни). Сторонами деліктного зобов`язання, зазвичай, виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим, правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. При цьому за статтею 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Таким чином, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обов`язку з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням (стаття 599 ЦК України).

Крім цього, суд враховує правовий висновок Верховного Суду України, який зроблений на засіданні Судової палати у цивільних справах від 23 березня 2016 року в справі № 6-2598цс15, згідно з яким перехід права вимоги за нормами статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування" слід відрізняти від зворотної вимоги (регресу), яка регулюється положеннями статті 1191 ЦК України, статті 38 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальностівласників наземних транспортних засобів".

Так, відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Системний аналіз цієї норми дає підстави для висновку про її застосування за таких умов: 1) право регресної вимоги до винної особи має третя особа після виконання нею зобов`язання перед потерпілим; 2) регрес застосовується після припинення зобов`язання з відшкодування шкоди. За регресними зобов`язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання, зокрема виплати страхового відшкодування (частина шоста статті 261 ЦК України). Разом з тим, статтею 993 ЦК передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. При цьому заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності (частина перша статті 262 ЦК України). Отже, страхувальник, який зазнав майнової шкоди в деліктному правовідношенні, набув право вимоги сплаченого страхового відшкодування до заподіювача і строк такої вимоги починає спливати з моменту заподіяння шкоди.

Як роз`яснено в п. 26 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК.

В п. 27 Пленуму роз`яснено, що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК України), а також статтею 38 ЗаконуУкраїни "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальностівласників наземних транспортних засобів".

Відповідно до ч.1ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як вбачається зі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи, що сума виплаченого позивачем страхового відшкодування на даний час відповідачем не відшкодована, суд вважає позовні вимоги підставними і такими, що підлягають до задоволення.

Понесені позивачем документально підтверджені судові витрати, а саме: сплачений судовий збір в розмірі 704,80 грн., підлягає стягненню з відповідача на користь позивача згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 14, 22, 512, 514, 979, 990, 1166, 1187, 1191, 1192 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 206, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд -, суд,-

УХВАЛИВ:

Заочне рішення по справі.

Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , (зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ), про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою задовольнити.

1.Стягнути з ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (, зареєстроване місцезнаходження юридичної особи: м. Київ, бульвар Русанівський, буд. 8, п/р НОМЕР_3 в АТ «Укрексімбанку м. Києва», МФО 322313, ) матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 15278,90 грн.

2. Стягнути з ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (, зареєстроване місцезнаходження юридичної особи: м. Київ, бульвар Русанівський, буд. 8, п/р НОМЕР_3 в АТ «Укрексімбанку м. Києва», МФО 322313, ) витрати пов`язані з оглядом пошкодженого транспортного засобу на проведення експертного дослідження в розмірі 920, 00 грн.

3.Стягнути з ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (адреса місцезнаходження: бульвар Русанівський, 8 м.Київ; п/р НОМЕР_3 в АТ «Укрексімбанку м. Києва», МФО 322313, ) судовий збір у розмірі 2481.00 грн., документально підтверджені платіжним дорученням №9807702 від 11.11.2022р.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення (в порядку ст. 284 ЦПК України) може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20 ти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду

Повний текст судового рішення складено 06.01.2023 року.

Суддя Слободян Г.М