БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 361/993/22 провадження № 2-ві/361/3/22
У Х В А Л А

«18» липня 2022 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі судді Василишина В.О., розглянувши заяву представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід головуючого судді Радзівіл Аліни Григорівни у справі № 361/993/22 за позовом акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення відшкодування за невиконання кредитного договору,

в с т а н о в и в:

У провадженні суду перебуває вказана вище цивільна справа.

14 липня 2022 року представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 через систему «Електронний суд» подала до суду заяву про відвід головуючої судді Радзівіл А.Г. Заява мотивована тим, що 15 лютого 2022 року представником Поліно В.М. на підставі довіреності № 016467/21 від

02 листопада 2021 року від імені АТ «Альфа-Банк» через систему «Електронний суд» подано вказану вище позовну заяву. Разом з тим, Поліно В.М. станом на 15 лютого 2022 року не мав повноважень представляти інтереси АТ «Альфа-Банк», оскільки строк дії довіреності закінчився 01 січня

2022 року.

Ухвалою суду від 08 квітня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду. З огляду на ці обставини, сторона відповідача вважає, що суддею Радзівіл А.Г. не враховано вимоги статті 257 Цивільного процесуального кодексу України, а саме не залишено позовну заяву без розгляду.

На підтвердження факту сплати судового збору, позивачем додано меморіальний ордер

№ 935447529 від 14 лютого 2022 року, який належним чином не оформлений. При цьому суддя, відкриваючи провадження у справі, не перевірила факту зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Дана справа не підсудна Броварському міськрайонному суду Київської області, так як відповідач зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 05 липня 2022 року клопотання відповідача ОСОБА_1 задоволено частково, ухвалено здійснити перевірку зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України шляхом роздруківки виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України та з цих підстав дану позовну заяву залишено без руху.

З огляду на всі викладені обставини, сторона відповідача вважає, що суддя упереджена та необ`єктивна, проявляє неповагу до відповідача та унеможливлює його доступ до ефективного захисту, особисто зацікавлена розглядати позовну заяву та заінтересована у результаті її розгляду.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 липня 2022 року визнано необґрунтованою заяву представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід головуючого судді Радзівіл А.Г. у справі № 361/993/22.

За наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вирішення даного процесуального питання передано судді Броварського міськрайонного суду Київської області Василишину В.О.

Приписами частин сьомої та восьмої статті 40 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

За змістом частини третьої статті 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Підстави для відводу (самовідводу) судді закріпленні в статті 36 ЦПК України. Згідно з вимогами вказаної статті суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді (частина перша статті 36 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року (BELUKHA v. UKRAINE N 33949/02, § 49 - 52).

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

В обґрунтування відводу судді заявник послався на її необ`єктивність та упередженість, нехтування вимогами процесуального законодавства, позбавлення сторони відповідача доступу до ефективного захисту, особисту зацікавленість розглядати позовну заяву та заінтересованість у результаті її розгляду. Проте на підтвердження таких доводів заявник не надає до суду жодних належних, достовірних та достатніх доказів, у зв`язку з чим та беручи до уваги, що відвід повинен бути вмотивованим, суд дійшов висновку, що такі доводи заявника щодо відводу судді ґрунтуються виключно на його суб`єктивній оцінці вищезазначених обставин, а тому не можуть бути підставою для відводу.

Не незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічна думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта статті 36 ЦПК України).

Доводи сторони відповідача про відвід судді фактично зводяться до незгоди із процесуальними рішеннями щодо відкриття провадження у справі, що не свідчить про існування об`єктивно обґрунтованих обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Слід зазначити, що необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є порушенням права на справедливий суд.

Законодавство, наділяючи учасника справи достатньо широким спектром процесуальних повноважень, зокрема і правом на відвід судді (суддів), разом з тим зауважує на недопустимості зловживання наданими процесуальними правами, оскільки необґрунтований відвід може сприяти безпідставному усуненню та ухиленню судді (суддів) від розгляду справи, що суперечить завданню цивільного судочинства і зазіхає на саму сутність правосуддя, як такого.

Частиною першої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що суд, який розглядає справу, має бути «безстороннім» і «незалежним».

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Тобто, наявність у осіб, які беруть участь у справі, заперечень, сумнівів щодо правильності та відповідності процесуальних дій судді протягом судового розгляду та судових рішень чинному законодавству України не можуть бути підставою згідно зі статтями 36, 37 ЦПК України, для відводу судді, всі ці заперечення можуть бути викладені цими особами в апеляційній скарзі, у разі незгоди з прийнятим судовим рішенням.

З огляду на викладене у задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись статтями 36, 39, 40 ЦПК України,

у х в а л и в:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід головуючого судді Радзівіл Аліни Григорівни у справі № 361/993/22 - відмовити.

Ухвала окремому апеляційному оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя В.О.Василишин