ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 672/992/21

Провадження № 22-ц/4820/1377/22

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,

з участю представників сторін,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення трьох відсотків річних, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Городоцького районного суду Хмельницької області в складі судді Шинкоренка С.В. від 12 квітня 2022 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасника справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 , звертаючись в суд з позовом до відповідача, вказував, що 07.10.2011 року він позичив ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 30000 доларів США, про що останній написав розписку, у якій зобов`язувався повернути позику в строк до 31.112.2011 року.

Кошти у вказаний строк не повернув, а тому рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 11.04.2014 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу 30000 доларів США та 3% річних від суми боргу 1978 доларів США, що еквівалентно 401935,41 грн.

Згідно платіжного доручення № 1097 від 05.07.2016 року на користь ОСОБА_1 перераховано кошти в сумі 405158,41 грн. і 19.07.2016 року державним виконавцем Городоцького районного відділу ДВС винесено постанову про закінчення виконавчого провадження про примусове виконання виконавчого листа №672/379/14-ц від 19.05.2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 30000 доларів США та 3% річних від суми боргу 1978 доларів США, що еквівалентно 401935,41 грн.

Проте перераховані позивачу кошти в сумі 401935, 41 грн. на час їх сплати були еквівалентні 16196,74 долари США, з яких було погашено частково суму боргу в розмірі 14218,74 долари США та 3% річних від суми боргу 1978 доларів США. Отже, рішення в повному обсязі не виконано досі. З моменту перерахування позивачу коштів в сумі 401935,41 грн. пройшло більше 5 років, а тому відповідач зобов`язаний сплатити 3% річних за прострочення виконання зобов`язання.

А тому позивач просив стягнути з ОСОБА_2 3% річних від суми боргу в розмірі 15781,26 доларів США за період з 07.09.2018 року по 07.09.2021 року в сумі 38148,50 грн.

Рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 12 квітня 2022 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 три відсотки річних від суми неповерненого боргу, що становлять 1422,91 долари США або суму, еквівалент у національній грошовій одиниці (гривні) на день виконання вказаного рішення суду по курсу Національного Банку України.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду як незаконне та відмовити в позові. На думку апелянта, суд першої інстанції не врахував, що рішенням Городоцького районного суду від 11.04.2014 року повністю вирішено спір між сторонами, на користь позивача стягнуто з відповідача кошти в сумі 30000 доларів США, в такому ж еквіваленті, як і в розписці від 07.10.2011 року.

Борг згідно рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 11.04.2014 року повністю сплачено, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження від 19.07.2016 року. Отже, грошове зобов`язання перед позивачем виконане ним 19.07.2016 року.

Рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 09.12.2016 року про стягнення з апелянта 3% річних, на яке посилався позивач у позові, не має законної сили, оскільки ухвалою Чемеровецького районного суду від 21.06.2017 року закрито провадження у справі.

Стягнення 3% річних можливе тільки до моменту фактичного виконання зобов`язання та обмежується останніми 3 роками, що передували подачі позову. На момент пред`явлення даного позову минуло більше шести років, позивач в позовній заяві не просить поновити строк позовної давності.

З огляду на те, що з апелянта стягнуто водночас курсову різницю та річні відсотки по 30.06.2016 року, що свідчить про повне припинення зобов`язання між сторонами, то відсутні підстави для стягнення будь-яких сум по спірному зобов`язанню.

В засіданні апеляційного суду представник апелянта підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній мотивів.

Представник позивача просив відхилити апеляційну скаргу як безпідставну.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, судом встановлено, що рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 11.04.2014 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу - 30000 дол. США та 3% річних від суми боргу - 1978 дол. США, а всього - 31978 дол. США, що було еквівалентно - 401935,41 грн.

Виконавчий лист, виданий на підставі цього рішення суду, перебував на виконанні у Городоцькому районному відділі ДВС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області.

05.07.2016 року ОСОБА_2 перераховано кошти в сумі 405158,41 грн. на виконання вказаного виконавчого документа.

Постановою державного виконавця від 19.07.2016 року виконавче провадження з виконання виконавчого листа Городоцького районного суду Хмельницької області №672/379/14ц від 19.05.2014 року закінчено у зв`язку з його повним виконанням.

04.07.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Городоцького районного суду Хмельницької області зі скаргою на постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження № 47265840 від 19.07.2016 року.

Ухвалою Городоцького районного суду Хмельницької області від 07.07.2017 року його клопотання про поновлення строку для подання скарги задоволено, прийнято до провадження матеріали № 4-с/672/4/17 за скаргою ОСОБА_1 на постанову державного виконавця та призначено скаргу до судового розгляду.

Водночас ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за курсовою різницею, яка виникла у зв`язку зі зміною курсу долара США з моменту ухвалення рішення про стягнення боргу - 392027,54 грн. до його фактичного виконання. Рішення у цій справі переглядалось в апеляційній і касаційній інстанції.

Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 02.08.2017 року у справі № 672/778/16-ц апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, скасовано рішення Чемеровецького райсуду від 21.06.2017 року про відмову в позові і стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 391624,98 грн., в решті позову відмовлено. Фактично вказаним рішенням достягнуто кошти, які не були стягнуті під час виконання рішення Городоцького районного суду Хмельницької області № 672/379/14-ц від 11.04.2014 року.

У зв`язку з цим ОСОБА_1 09.08.2017 року подано до Городоцького районного суду Хмельницької області заяву про залишення без розгляду його скарги на постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, яка ухвалою Городоцького районного суду Хмельницької області від 09.08.2017 року задоволена, скаргу ОСОБА_1 на рішення державного виконавця залишено без розгляду.

Постановою Верховного Суду від 21.11.2018 року у справі № 672/778/16-ц рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 02.08.2017 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 28.02.2019 року залишено в силі рішення суду першої інстанції про відмову в задоволені позову ОСОБА_1 про стягнення боргу (курсової різниці) з ОСОБА_2 .

У грудні 2018 року ОСОБА_1 знову звернувся до суду із скаргою на постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження № 47265840 від 19.07.2016 року. Однак згідно ухвали Хмельницького апеляційного суду від 19.02.2020 року така скарга була залишена без розгляду з підстав відсутності поважних причин для поновлення строку подання вказаної скарги.

Вказана ухвала залишена без змін постановою Верховного Суду від 15.04.2021 року.

Крім того, рішенням Городоцького районного суду від 05.09.2017 року у справі № 672/947/17-ц, частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та стягнуто з останнього 3% річних від неповернутої частини боргу в розмірі 15781.26 доларів США, в сумі 11909,65 грн. за період з 05.07.2016 року по 10.07.2017 року. Постановою Верховного Суду від 03.04.2019 року скасовано рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 12.10.2017 року та залишено в силі рішення Городоцького районного суду від 05.09.2017 року.

В цій справі суд першої інстанції виходив з того, що у разі ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті стягувачу має бути перерахована саме іноземна валюта, визначена судовим рішенням, а не її еквівалент у гривні. Перерахування суми у національній валюті України за офіційним курсом Національного Банку України не вважається належним виконанням.

Враховуючи, що судовим рішенням було зобов`язано відповідача сплатити на користь позивача 30000 доларів США, тоді як відповідачем на виконання цього рішення сплачено 401935,41 грн., що на день примусового виконання рішення суду становило лише 16196,74 доларів США, відповідач не виконав належно своїх зобов`язань перед позивачем.

Наведене підтверджується матеріалами справи.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що відповідач має неповернутий борг перед позивачем в сумі 15781,26 доларів США, ця обставина встановлена рішенням Городоцького районного суду від 05.09.2017 року у справі № 672/947/17-ц і є преюдиційною. У зв`язку з невиконанням грошового зобов`язання з відповідача відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України слід стягнути 3 % річних від суми неповернутого боргу, що складає 1422,91 долари США.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ч. 1 ст.610 ЦК України).

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст.625 ЦК України).

Доводи апеляційної скарги відсутність боргу у відповідача перед позивачем у зв`язку з повним виконанням рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 11.04.2014 року є безпідставними.

Так, згідно з ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд першої інстанції правильно констатував, що рішенням Городоцького районного суду від 05.09.2017 року у справі № 672/947/17-ц за аналогічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 3% річних від неповернутої частини боргу за період з 05.07.2016 року по 10.07.2017 року встановлено неповернутий борг відповідача перед позивачем в сумі 15781,26 доларів США.

Ця обставина має преюдиційний характер і не підлягає доказуванню в цій справі.

Той факт, що існує не скасована постанова державного виконавця від 19.07.2016 року про закінчення виконавчого провадження № 47265840 дійсно свідчить лише про те, що вказане судове рішення не може бути звернуте до примусового виконання, однак не спростовує наявність цього боргу.

Суд першої інстанції не взяв до уваги рішення Городоцького районного суду від 09.12.2016 року у справі № 672/778/16-ц про стягнення з апелянта 3% річних, на яке посилався позивач у позові, відтак відповідні доводи апеляційної скарги не мають значення для вирішення цього спору.

Посилання апелянта на пред`явлення позовних вимог поза межами позовної давності, що є підставою для відмови у позові, також є необґрунтованим.

Так, вказаний позов подано до суду 08.09.2021 року, при цьому позивач просив стягнути з ОСОБА_2 3% річних за період з 07.09.2018 року по 07.09.2021 року.

Отже, позивач просив стягнути 3% річних в межах останніх 3 років, що передували подачі позову, тобто, в межах позовної давності.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 12 квітня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 13 жовтня 2022 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк