Провадження № 2/337/1369/2022
ЄУН № 337/1670/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2022 року м. Запоріжжя

Хорицький районний суд м. Запоріжжя

у складі : головуючого судді Ширіної С.А.,

за участі секретаря Бикової С.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

14 червня 2022 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що 22 серпня 2022 року рішенням № 47/6 виконавчого комітету Запорізької міської ради малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 надано статус дитини, позбавленої батьківських прав, у зв`язку з тим, що мати малолітньої дитини ОСОБА_3 ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а батько дитини ОСОБА_2 тримався під вартою у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» на підставі ухвали слідчого судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 15.01.2021 р. На підставі Розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району №126 р від 25.03.2021 р. встановлено опіку над малолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та призначено ОСОБА_1 опікуном над малолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на якого покладено відповідальність за життя, здоров`я, фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя малолітньої дитини. Дитина проживає разом з позивачем за адресою : АДРЕСА_1 , є зареєстрованою за адресою : АДРЕСА_2 . Відповідач матеріально дитині не допомагає, внаслідок чого позивач не має можливості самостійно її утримувати. У зв`язку з чим позивач був змушений звернутися до суду з вищевказаним позовом.

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 14.06.2022 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та наданням відповідачу строку на подання відзиву на позовну заяву.

Позивач у судове засідання не з`явився. Представником позивача адвокатом Курінним О.І. до початку судового засідання через канцелярію суду подано заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач у судове засідання не з`явився., позовна заява з додатками була надіслана останньому у відповідності з ч.7 ст.130 ЦПК України на місцем його перебування - ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», однак документи повернулись на адресу суду без вручення, оскільки ОСОБА_2 вибув з вказаної установи до ДУ «П`ятихатська ВК №122» - для подальшого відбування покарання.

Судом задля не порушення прав сучасника судового розгляду, було надіслано позовну заяву з додатками до ДУ «П`ятихатська ВК №122» для вручення ОСОБА_2 відповідачу у справі, однак 02.08.2022 р. з вказаної установи було повернуто надіслані судом документи із зазначенням про те що ОСОБА_2 15.07.2022 р. був звільнений з установи після відбуття покарання.

25.07.2022 року відповідача ОСОБА_2 , за поданою ним заявою, було ознайомлено з матеріалами цивільної справи безпосередньо у приміщенні Хортицького районного суду м. Запоріжжя.

На судове засідання призначене на 23.08.2022 р., ОСОБА_2 подано заяву про перенесення судового засідання у зв`язку з тим, що його адвокат Патяк А.С. зайнятий в іншому судовому засіданні.

В судове засідання , призначене на 20.09.2022 року,10.10.2022 р. відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, причину відсутності суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом вручення судової повістки під розпис безпосередньо у приміщенні суду, про свідчить розписка про отримання судової повістки, наявна в матеріалах справи (а.с.30). Повідомлень щодо поважності причин відсутності відповідача , заяви про слухання справи за його відсутністю та відзиву на позов до суду не надходило. Відповідно до вимог ст. 44 ЦПК України учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Тому, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважаних причин.

Відповідно до ч.8 ст.178, ч.2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи рішення ЄСПЛ у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» ( № 12307/16), яким визначено, що якщо повістку було направлено за однією з відомих адрес, а особа ухиляється від її отримання то особа може стежити за ходом справи з офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду, а тому права такої особи щодо розгляду справи у його відсутності, порушені не були.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши мотиви та фактичні обставини , які враховуються при стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Судом встановлено, що батьками малолітньої ОСОБА_3 є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 відповідно до свідоцтва про народження, копія якого знаходиться в матеріалах справи(а.с.7), серія НОМЕР_1 , яке видане 21.07.2015 р. Хортицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис за № 579. Відповідно до вказаного свідоцтва про народження у графі «батько» зазначено ОСОБА_2 , який є відповідачем по вищевказаній цивільній справі , у графі «мати» - ОСОБА_4 .

Відповідно до рішення № 47/6 виконавчого комітету Запорізької міської ради від 22.02.2021 року, копія якого знаходиться в матеріалах справи(а.с.8), малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 надано статус дитини, позбавленої батьківських прав, у зв`язку з тим, що мати малолітньої дитини ОСОБА_3 ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 видане Хортицьким районним у м. Запоріжжі ВДРАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Батько дитини ОСОБА_2 відповідач по справі , тримався під вартою у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» на підставі ухвали слідчого судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 15.01.2021 р.

На підставі Розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району №126 р від 25.03.2021 р., копія якого знаходиться в матеріалах справи(а.с.9), враховуючи висновок служби(управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 10.03.2021 р. № 01.01-18/512 про доцільність(недоцільність) встановлення опіки , піклування та відповідність її /його інтересам дитини , згідно з протоколом комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району від 18.03.2021 за №6 , на підставі ст.ст.61,63 ЦК України , ст.ст.243,244 СК України встановлено опіку над малолітньою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та призначено ОСОБА_1 , 1969 р.н., - позивача у вказаній цивільній справі , опікуном над малолітньою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на якого покладено відповідальність за життя, здоров`я, фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя малолітньої дитини. Зобов`язано ОСОБА_1 , 1969 р.н., щороку з моменту призначення його опікуном подавати до відділу по Хортицькому району служби(управління) у справах дітей Запорізької міської ради висновок про стан свій здоров`я.

Малолітня дитина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з позивачем за адресою : АДРЕСА_1 , є зареєстрованою за адресою : АДРЕСА_2 .

Відповідач матеріально дитині не допомагає, внаслідок чого позивач не має можливості самостійно її утримувати. У зв`язку з чим позивач був змушений звернутися до суду з вищевказаним позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України та особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов`язку щодо утримання дітей і тому, одночасно із позбавленням батьківських прав, суд на вимогу позивача може вирішити питання про стягнення аліментів на утримання дитини.

Згідно статті 243 СК України, опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених ЦК України.

Також, відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 249 СК України, опікун, піклувальник зобов`язаний виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, психічний, духовний розвиток, забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти. Цивільні права та обов`язки опікуна, піклувальника встановлюються Цивільним кодексом України.

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 67 ЦК України, опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун малолітньої особи зобов`язаний дбати про її виховання, навчання та розвиток. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 72 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про збереження та використання майна підопічного в його інтересах. Опікун самостійно здійснює витрати, необхідні для задоволення потреб підопічного, за рахунок пенсії, аліментів, відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника, допомоги на підопічну дитину та інших соціальних виплат, призначених на підопічну дитину відповідно до законів України, доходів від майна підопічного тощо.

Отже, позивач, як опікун та законний представник малолітньої дитини має право на звернення до суду із позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно із ст. 181 цього Кодексу, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З роз`яснень, викладених у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 вбачається, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Відповідачем не надано відзиву на позов, як і не зазначено жодних обставин, які б свідчили про його матеріальний стан. Даних, які могли вказувати на неможливість або істотність обмеження надавати відповідачем матеріальну підтримку позивачу судом не встановлено.

Відповідно до ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991р. та набула чинності для України 27.09.1991р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, і визначення указаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до рівності прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч.1 ст.79 та ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Підстав, встановлених сімейним законодавством, для звільнення відповідача від обов`язку утримувати свою малолітню дитину на даний час судом не встановлено.

На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідач є працездатною особою, за таких обставин суд дійшов висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу дочці ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебуває на утриманні опікуна, позивача у справі та зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, яка перебуває на утриманні опікуна, позивача в справі, суд вважає за необхідним стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви 14.06.2022 року і до досягнення дитиною повноліття, про що просить позивач.

Крім того, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 992,40 грн.

Керуючись ст. ст. ст.2,4,5,12,13,76-81,89,141, 178,191, 247, 258,259, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст.7, 79-81, 166, 180-183, 191 Сімейного Кодексу України, Конституцією України, Законом України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р., Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України», суд,

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП : НОМЕР_3 , адреса : АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса : АДРЕСА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви 14.06.2022 року і до досягнення дитиною повноліття до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП : НОМЕР_3 , адреса : АДРЕСА_2 на користь держави ( Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Отримувач: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; Код ЄДРПОУ отримувача: 37993783; Номер рахунку отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106) судові витрати у вигляді судового збору в розмірі в розмірі 992,40 грн.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня ухвалення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.А. Ширіна10.10.2022