Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2022 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Арапіної Н.Є., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» до ОСОБА_1 за участю третьої особи приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Корольова Вадима Вячеславовича про зняття арешту з майна,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 за участю третьої особи приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Корольова Вадима Вячеславовича про зняття арешту з майна. Свої вимоги мотивував тим, що 26 червня 2008 року в забезпечення належного виконання вимог Договору кредиту № 0 від 26 червня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 був укладений Договір іпотеки № 88922, відповідно до умов якого відповідач передала в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 . 30 серпня 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Корольовим Вадимом Вячеславовичем в межах виконавчого провадження № 56696770 накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон та відчуження об`єктів нерухомого майна 12 серпня 2020 року за Товариством з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія «Гефест» зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 . Наявність арешту на спірну квартиру порушує право користування та розпорядження позивача правом власності. У зв`язку з чим просить зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія «Гефест», який накладено на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова Вадима Вячеславовича про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 56696770 від 30 серпня 2018 року, запис № 37789207 від 31 серпня 2018 року.

26 жовтня 2020 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

13 січня 2021 року ухвалою суду зупинено провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» до ОСОБА_1 за участю третьої особи приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Корольова Вадима Вячеславовича про зняття арешту з майна - до набрання законної сили судовим рішенням по справі № 755/12378/20 за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юдіна Максима Анатолійовича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» про скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування реєстраційного запису та визнання права власності на майно.

18 лютого 2022 року ухвалою суду постановлено відновити провадження по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» до ОСОБА_1 за участю третьої особи приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Корольова Вадима Вячеславовича про зняття арешту з майна та продовжити судовий розгляд справи.

Згідно вимог ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини.

26 червня 2008 року в забезпечення належного виконання вимог Договору кредиту № 0 від 26 червня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 був укладений Договір іпотеки № 88922, відповідно до умов якого відповідач передала в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 (а.с.15-16).

30 серпня 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Корольовим Вадимом Вячеславовичем в межах виконавчого провадження № 56696770 накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 18 зв.).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон та відчуження об`єктів нерухомого майна 12 серпня 2020 року за Товариством з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія «Гефест» зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 17, 18-19).

Позивач просить зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія «Гефест», який накладено на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова Вадима Вячеславовича про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 56696770 від 30 серпня 2018 року, запис № 37789207 від 31 серпня 2018 року.

Підставою для задоволення позовних вимог позивач зазначає про порушення його права користування та розпорядження майном, як власника спірної квартири.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Відповідач не скористалася процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.

Третя особа не скористався своїм правом подачі письмових пояснень щодо позову.

За правилами ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вигадах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають г касі боржника або надходять бо неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 вищезазначеного Закону про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Також ч. 1 cт. 59 цього ж закону зазначає, що особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з-під арешту.

Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установ, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Аналогічний висновок міститься в постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03 червня 2016 року.

Відповідно ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 16 ЦКУ кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частина 1 ст. 317 ЦКУ зазначає, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Також відповідно до ч. 1,2 ст. 319 ЦК України - власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Непорушність права власності регулюється ст. 321 Цивільного кодексу України та зазначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Так, відповідно до ч. 1,2 ст. 386 ЦКУ держава забезпечує рівний захист прав усі суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно ч. 1 ст. 391 ЦКУ власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Судом встановлено, що 22 червня 2021 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва позов ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юдіна Максима Анатолійовича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» про скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування реєстраційного запису та визнання права власності на майно задоволено частково: скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юдіна Максима Анатолійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 53639360 від 17.08.2020 13:55:53 про державну реєстрацію за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест», , права приватної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) право власності на квартиру АДРЕСА_1 ). В решті позовних вимог - відмовити (а.с. 70-75).

Отже, оскільки припинено право власності позивача на спірну квартиру, тому суд приходить висновку про відсутність правових підстав для зняття арешту з квартири АДРЕСА_1 .

За встановлених обставин, у задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» до ОСОБА_1 за участю третьої особи приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Корольова Вадима Вячеславовича про зняття арешту з майна слід відмовити повністю.

Оскільки судом ухвалене рішення про відмову у задоволенні позову, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 41, 129 Конституції України, ст.ст. 16, 317, 319, 321, 386, 391 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 247, 259, 263, 264-265, 273 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» до ОСОБА_1 за участю третьої особи приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Корольова Вадима Вячеславовича про зняття арешту з майна відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.Є.Арапіна