Номер провадження: 22-ц/813/2214/22
Головуючий у першій інстанції Середа І. В.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Колеснікова Г.Я., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Поворозко І.Ю.,

переглянувши справу №523/14094/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2020 року у складі судді Середи І.В., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 21 вересня 2020 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що 2 березня 2017 року уклав шлюб з ОСОБА_2 . Від шлюбу дітей не мають, подружнє життя не склалося, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть. Позивач ОСОБА_1 просив розірвати шлюб з ОСОБА_2 , зареєстрований Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №181 (а.с.2-4).

Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 9 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі (а.с.15).

Відповідач ОСОБА_2 позов визнала, подала заяву від 17 грудня 2020 року №8793/20 про те, що вважає за необхідне розірвати шлюб та можливе розглянути справу за її відсутності (а.с.18).

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2020 року позов задоволено (а.с.20).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 5 березня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в позові.

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає в наступному. Про звернення ОСОБА_1 до суду з позовом про розірвання шлюбу не знала, про розгляд справи повідомлена не була, заяв на адресу суду не направляла. Ухвалюючи рішення, суд не з`ясував фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, не вжив заходів для примирення сторін.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з огляду на наступне.

Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрували шлюб 2 березня 2017 року, про що складено актовий запис №181 Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с.10).

Спільних дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не мають.

Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану (ч.1 ст.21 СК України).

Відповідно до принципу добровільності шлюбу, визначеного статтею 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання (ч.2 ст.104 СК України).

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України).

Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства (ст.111 СК України).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб у державному органі реєстрації актів цивільного стану 2 березня 2017 року. Позов про розірвання шлюбу пред`явлено ОСОБА_1 в порядку реалізації передбаченого частиною 1 статті 110 СК України права. ОСОБА_2 проти розірвання шлюбу не заперечувала, про що зазначила в адресованій до суду заяві.

Доводи ОСОБА_2 щодо невжиття судом заходів щодо примирення подружжя не приймаються, так як ОСОБА_2 вважала за необхідне розірвати шлюб, крім того, жоден із сторін не заявив клопотання щодо надання судом відповідно до положень статті 111 СК України строку для примирення.

ОСОБА_1 посилався на припинення шлюбних відносин, не ведення спільного господарства, формальне існування сім`ї. ОСОБА_2 дане не спростовано.

Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя передбачено статтею 112 СК України.

У даному випадку суд постановив рішення про розірвання шлюбу, так як встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам ОСОБА_1 , який не бажає зберігати сім`ю.

Доводи ОСОБА_2 щодо відсутності підстав для розірвання шлюбу не приймаються.

Посилання ОСОБА_2 на розгляд справи за її відсутності безпідставні, так як в справі наявна її заява від 17 грудня 2020 року №8793/20 про те, що вважає за необхідне розірвати шлюб та можливе розглянути справу за її відсутності.

Справа в провадженні суду першої інстанції з 21 вересня 2020 року, в суді апеляційної інстанції з лютого 2021 року, за два роки сторони не примирились, сім`ю не відновили.

Підстави для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про відмову в позові з огляду на принцип добровільності шлюбу відсутні.

Відповідно до положень частин 4, 5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

В суді апеляційної інстанції справа призначалася до розгляду на 30 вересня 2021 року, 2 грудня 2021 року, 10 березня 2022 року, 27 жовтня 2022 року. Інформація про дату, час та місце розгляду справи доступна на сайті «Судова влада». Судом апеляційної інстанції вимоги статей 128, 130 ЦПК України щодо судового виклику/повідомлення учасників процесу виконувались, порядок вручення судових повісток дотримувався, учасники справи правом на отримання/неотримання надісланих поштою судових повісток розпоряджалися на власний розсуд. За півтора роки жоден із сторін до суду не з`явився, справою не поцікавився. Підстав для подальшого відкладення розгляду справи не встановлено.

Ратифікуючи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку. У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Датою ухвалення призначеного у судове засідання на 27 жовтня 2022 року рішення судом апеляційної інстанції відповідно до положень частини 5 статті 268 ЦПК України є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 9 листопада 2022 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Г.Я.Колесніков

Є.С.Сєвєрова