ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2022 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Єлізаренко І.А., Свистунової О.В.,

при секретарі Сахарову Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 02 вересня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі»,посилаючись на те, що 24.11.2018 року в деяких поштових скриньках, а також на підлозі їх під`їзду, серед іншої макулатури, лежали «Заяви-приєднання» нібито від імені АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», які були не зареєстровані, не оформлені, не мала відповідних реквізитів, підпису, не завірена печаткою. Ним, реалізуючи своє конституційне і законне право на отримання інформації, 14.12.2018 року на адресу відповідача було направлено звернення від 14.12.2018 року «Про порушення законодавства України при укладенні договорів», яке отримано адресатом 17.12.2018 року, в якому він просив надати йому належним чином, а саме з супровідним листом замовленою кореспонденцією «Заяву-приєднання» і два екземпляри договору про надання послуг з розподілу електричної енергії в паперовій формі для ознайомлення і можливого підписання, та просив надати відповідь відповідно до Закону України «Про звернення громадян» і «Про інформацію» невідкладно. З огляду на ненадання відповіді на вказане звернення, ним 20.02.2019 року на адресу відповідача повторно було направлено звернення від 19.02.2019 року «Про ненадання відповіді на звернення від 14.12.2018 року», з проханням надати відповідь невідкладно, яке було отримано адресатом 25.02.2019 року. У відповіді не по суті №8665/1001 від 27.02.2019 року начальником інформаційно-консультативного центру АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» Найда А.О. переказувались положення-зміст відомих позивачеві, але не виконаних відповідачем Законів «Про ринок електричної енергії», Ухвали №312 від 14.03.2018 року та інше. Тобто на 05.04.2019 року відповідачем не виконана обов`язкова для нього вимога ухвали №312 від 14.03.2018 року «Про затвердження правил роздрібного ринку електричної енергії», «Правил роздрібного ринку електричної енергії», не надана йому належним чином, а саме з супровідним листом і замовленій кореспонденцією «Заява-приєднання» і два екземпляри договору про надання послуг з розподілу електричної енергії в паперовій формі для ознайомлення і можливого підписання. В зв`язку з цим, 06.04.2019 року позивачем направлено відповідачу досудове попередження від 04.04.2019 року «Про порушення законів України «Про звернення громадян», «Про інформацію» і законодавства при складанні договорів», яке було отримано адресатом 10.04.2019 року, проте було проігноровано. Вказаним були порушені його права, які має бути відновлені шляхом визнання бездіяльності відповідача протиправною і зобов`язанням його задовольнити запит та надати йому з супровідним листом і замовленій кореспонденцією «Заяву-приєднання» і два екземпляри договору про надання послуг з розподілу електричної енергії в паперовій формі для ознайомлення і можливого підписання; стягненням з відповідача на його користь мінімальної компенсації моральної шкоди в розмірі 3000,00 грн., яка полягає у вимушеному витрачанні вільного від інших обов`язків час на складання позовних матеріалів, готування матеріалів до суду, захисті порушених прав, переживанні в зв`язку з безвихідністю положення, пов`язаного з неможливістю оперативно вирішити життєво важливі питання забезпечення своєї сім`ї належними умовами мешкання правовим не врегулюванням електропостачанням квартири. Крім того, діями відповідача йому заподіяна матеріальна шкода в сумі 119,00 грн., яка виразилася в тому, що він за рахунок власного відпочинку повинен був витрачати час на вивчення законодавства, зазнавати реальні збитки: готувати позовні матеріали для суду і відповідача, купувати конверт, марки для відправлення їх до суду. Тому, позивач просив суд визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка виявилася у ненаданні відповіді на його звернення від 14.12.2018, 19.02.2019р. і досудове попередження від 04.04.2019 року; зобов`язати відповідача в 10-денний строк надати йому відповідно до ухвали №312 від 14.03.2018 року «Про затвердженні Правил роздрібного ринку електричної енергії» (ч.4 абз.2), «Правил роздрібного ринку електричної енергії» (п.2.1.4, п.2.1.9) з супровідним листом і замовленій кореспонденцією «Заяву-приєднання» і два екземпляри договору про надання послуг з розподілу електричної енергії в паперовій формі для ознайомлення і можливого підписання; стягнути з відповідача на його користь мінімальну компенсацію моральної шкоди в розмірі 3000,00 грн. та матеріальної шкоди в сумі 119,00 грн.

Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 02 вересня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» щодо оскарження протиправної і протизаконної бездіяльності, заподіяної порушенням Законів «Про звернення громадян» і «Про інформацію», - задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» щодо не надання відповідей на звернення ОСОБА_1 від 14.12.2018 року і досудове попередження від 04.04.2019 року; в задоволенні решти частини позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» щодо оскарження протиправної і протизаконної бездіяльності, заподіяної порушенням Законів «Про звернення громадян» і Про інформацію відмовлено; стягнуто з Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» на користь держави судовий збір в сумі 2270,00 грн.; судові витрати у даній справі в іншій частині компенсовано за рахунок держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог та ухвалення у скасованій частині нового судового рішення про задоволення його позовних вимог у повному обсязі.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовими матеріалами справи. Від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення в оскарженій частині, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що ОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_1 і є споживачем електричної енергії, що надається Акціонерним товариством «ДТЕК Дніпровські електромережі» за вказаною адресою, відповідно до договору №0612200 про користування електричною енергією від 01.01.2018 року.

24 листопада 2018 року позивачем за місцем свого проживання було виявлено примірники «Заяви-приєднання», складеної нібито від імені АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», які не були зареєстровані, не оформлені, не мали відповідних реквізитів, підпису та не завірені печаткою.

14 грудня 2018 року, з метою отримання інформації, ОСОБА_1 на адресу АТ ДТЕК Дніпровські електромережі направив звернення «Про порушення законодавства України при укладенні договорів», яке отримано адресатом 17.12.2018 року, в якому просив відповідно до Закону України «Про звернення громадян» і «Про інформацію» невідкладно надати йому належним чином, а саме з супровідним листом замовленою кореспонденцією «Заяву-приєднання» і два екземпляри договору про надання послуг з розподілу електричної енергії в паперовій формі для ознайомлення і можливого підписання (а.с. 42-43).

З огляду на ненадання відповіді на вказане звернення, позивачем 20.02.2019 року на адресу відповідача повторно направлено звернення від 19.02.2019 року «Про ненадання відповіді на звернення від 14.12.2018 року» з проханням надати відповідь невідкладно, яке отримано адресатом 25.02.2019 року (а.с. 38-39).

На вказане звернення ОСОБА_1 від відповідача отримав письмову відповідь №8665/1001 від 27.02.2019 року, підписану начальником інформаційно-консультативного центру АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» Найда А.О., в якій, зокрема, було викладене положення-зміст Законів України «Про ринок електричної енергії», постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018 року та інше (а.с. 40-41).

Станом на 05.04.2019 року відповідачем не виконана обов`язкова для нього вимога постанови №312 від 14.03.2018 року «Про затвердження правил роздрібного ринку електричної енергії», «Правил роздрібного ринку електричної енергії», не надана належним чином, а саме з супровідним листом і замовленій кореспонденцією «Заява-приєднання» і два екземпляри договору про надання послуг з розподілу електричної енергії в паперовій формі для ознайомлення і можливого підписання.

Тому, ОСОБА_1 06.04.2019 року на адресу відповідача було направлено звернення - досудове попередження «Про порушення законів України «Про звернення громадян», «Про інформацію» і законодавства при складанні договорів», яке було отримано адресатом 10.04.2019 року, проте відповідь на це звернення позивачем отримана не була (а.с. 34-37).

Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України «Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Правилами роздрібного ринку електричної енергії, які затверджені постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року №312 (ПРРЕЕ) регулюються взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами. Учасниками роздрібного ринку є: електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, у тому числі оператори малих систем розподілу, споживачі, основні споживачі, субспоживачі, виробники електричної енергії, які підпадають під визначення розподіленої генерації, та інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачу з метою використання ним електричної енергії на власні потреби. Ці Правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку.

Пунктом 4 постанови НКРЕКП від 14.03.2018 року №312 визначено, що операторам систем розподілу (далі - ОСР) необхідно укласти договори про надання послуг з розподілу електричної енергії, які укладаються зі споживачем, з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані на території діяльності ОСР. Договір розробляється ОСР на основі істотних умов, визначених Кодексом систем розподілу, затвердженим постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року №310, та типової форми, встановленої Правилами, і розміщується на сайті ОСР, у засобах масової інформації і в пунктах обслуговування споживачів ОСР.

ОСР шляхом безпосереднього вручення персоналом ОСР або з рахунком, або поштовим відправленням надає споживачу заяву-приєднання до зазначеного договору, яка формується за базами даних вертикально інтегрованого суб`єкта господарювання та містить ЕІС-коди точок комерційного обліку об`єкта споживача. Надання такої заяви-приєднання є пропозицією споживачу про приєднання до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах діючого договору про користування або постачання електричної енергії (індивідуальні характеристики об`єкта, потужність, клас надійності, ідентифікаційні коди, особливості обліку тощо).

Договір вважається укладеним з дати підписання споживачем заяви-приєднання до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, яка повертається споживачем на адресу ОСР, та/або сплати за рахунком (квитанцією), який надсилається (надається) одночасно з договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, та/або з дати, указаної у заяві-приєднанні, якщо споживач протягом указаного в заяві-приєднанні терміну не звернувся до ОСР із запереченнями щодо укладення договору в цілому або щодо окремих умов договору та спожив будь-який обсяг електричної енергії.

Отже, надання заяви-приєднання та рахунку є пропозицією споживачу про приєднання до договору споживача про надання послуг з розподілу на умовах діючого договору. Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України.

Згідно до ч.1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції.

Відповідно до п.2.1.7. ПРРЕЕ для укладання договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії заявник у разі зміни споживача, форми власності чи власника електроустановки має надати оператору системи документи, перелік який зазначено у даному пункті Правил.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши, що позивач є споживачем електричної енергії за адресою АДРЕСА_1 ; приймаючи до уваги, що позивачем не надано доказів звернення та надання відповідачу документів для укладання договору; враховуючи, що позивачем не дотримано встановленого вказаними Правилами порядку укладання договору, - колегія дійшла висновку, що місцевий суд дійшов правильного висновку про передчасність позовної вимоги про зобов`язання відповідача в 10-денний строк надати позивачу, відповідно до постанови №312 від 14.03.2018 року «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» (ч.4 абз.2), «Правил роздрібного ринку електричної енергії» (п.2.1.4, п.2.1.9) з супровідним листом і замовленій кореспонденцією «Заяву-приєднання» і два екземпляри договору про надання послуг з розподілу електричної енергії в паперовій формі для ознайомлення і можливого підписання.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Зобов`язання про відшкодування шкоди це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Частиною 1 статті 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Аналіз положень статей 11 та 1166 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі. Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала шкоди та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди.

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги, що апелянтом не надано доказів, що йому заподіяна матеріальна шкода вищезазначеними діями відповідача, - колегія суддів дійшла висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди в розмірі 119,00 грн., не підлягає задоволенню.

Крім того, згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала в зв`язку із протиправною поведінкою відносно неї.

У відповідності до 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Виходячи з роз`яснень, викладених у п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року (зі змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 25.05.2001) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», критична оцінка певних фактів і недоліків, думки та судження, критичні рецензії творів не можуть бути підставою для задоволення вимог про відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги, що позивачем не доведено належними та достатніми доказами факту заподіяння йому моральної шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача та спричиненням моральної шкоди, - колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

За положеннями ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія звертає увагу, що рішення місцевого суду оскаржене лише в частині залишених без задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача моральної та матеріальної шкоди, про зобов`язання відповідача надати Заяву-приєднання і два екземпляри договору про надання послуг з розподілу електричної енергії для ознайомлення та можливого підписання, а тому суд апеляційної інстанції справу в частині задоволених позовних вимог не переглядає, відповідно до вимог ч. 1 статті 367 ЦПК України.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія приходить до висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення місцевого суду в оскаржуваній частині без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 вересня 2021 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова