Справа №173/869/22
Провадження №2-о/173/56/2022
У Х В А Л А

03 жовтня 2022 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Новіченко Н.В.,

за участю секретаря судового засідання: Демяненко С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за заявою ОСОБА_1

заінтересована особа Верхньодніпровська міська рада Дніпропетровської області

про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі заявник) звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з заявою, відповідно до змісту якої просить суд встановити факт її проживання однією сім`єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу з померлим ОСОБА_2 у період з 2008 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто по день його смерті.

У вищевказаній заяві заявник зазначив про те, що встановлення вказаного факту йому необхідно для подальшого оформлення своїх спадкових справ на спільно нажите з померлим майно.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 11.07.2022 відкрито провадження у справі № 173/869/22, судове засідання призначено на 04.08.2022 року.

04.08.2022 року розгляд справи відкладено на 17.08.2022 року.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 17.08.2022 розгляд справи відкладено на 03.10.2022 року, в порядку ч. 2 ст. 294 ЦПК України витребувано додаткові докази у справі.

18.08.2022 року заявником подано до суду заяву про залишення заяви без розгляду.

У судове засідання 03.10.2022 року учасники справи не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

26.09.2022 року та 29.09.2022 року до суду надійшли витребувані судом документи.

У судовому засіданні 03.10.2022 року судом розглянуто клопотання заявника про залишення поданої заяви без розгляду та вирішено відмовити в її задоволенні, враховуючи наступне.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 217 ЦПК України з оголошенням головуючим судового засідання відкритим розпочинається розгляд справи по суті.

У даному випадку, розгляд даної справи по суті розпочався 04.08.2022 року, що підтверджується протоколом судового засідання.

Проте, клопотання про залишення поданої заяви без розгляду було подано заявником 18.08.2022 року, тобто вже після початку розгляду справи по суті, що суперечить приписам п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

За таких обставин, суд відмовляє у задоволенні поданого заявником клопотання про залишення заяви без розгляду.

Разом з тим, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду на підставі ч. 4 ст. 315 ЦПК України, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного, позовного провадження (загального або спрощеного) та окремого провадження.

Згідно з ч. 7 ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

В силу приписів ч. ч. 1, 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293, ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Встановлення факту, що має юридичне значення в окремому провадженні можливе при умові, що факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

Як на тому наголошено у постанові Верховного Суду від 19.03.2020 у справі № 639/489/18 справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Судом встановлено, що метою звернення із заявою про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є встановлення в судовому порядку обставин, необхідних для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , зокрема з метою наступного вирішення питання про право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті останнього.

При цьому, заінтересованою особою у заяві заявник вказує Верхньодніпровську міську раду Дніпропетровської області.

Суд зазначає, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

У разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням (частини перша, третя статті 1277 ЦК України).

Отже, за умови відсутності спадкоємців за заповітом та законом, усунення спадкоємців від спадщини, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття спадщина може перейти до територіальної громади на підставі рішення суду.

Відповідно до статті 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Разом з тим, зазначаючи заінтересованою особою Верхньодніпровську міську раду заявник у судовому засіданні зазначив, що у померлого ОСОБА_2 є інші спадкоємці.

Враховуючи вищевикладене, судом відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦПК України під час судового розгляду було роз`яснено заявнику його право на подання відповідних клопотань до суду, в т.ч. про витребування доказів та наслідки вчинення або не вчинення заявником відповідних процесуальних дій.

Проте, заявник наданими йому процесуальними правами не скористався, відповідні клопотання, в т.ч. про витребування додаткових доказів в порядку ст. 84 ЦПК України, не подав.

Згідно з ч. 2 ст. 294 ЦПК України з метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази.

За таких обставин, судом в порядку частини 2 статті 294 ЦПК України витребувано у Приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу Бас Яніни Анатоліївни копію спадкової справи, що відкрита після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також витребувано у Верхньодніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) повний витяг з державного реєстру актів цивільного стану щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (в т.ч. з відомостями про народження у ОСОБА_2 дітей), з метою з`ясування у даній справі кола спадкоємців та наявності спору про право.

Зі змісту спадкової справи та відомостей з Державного реєстру актів цивільного стану, наданих на виконання ухвали суду, вбачається наявність інших спадкоємців ОСОБА_3 (брата померлого), який подав заяву про прийняття спадщини, сина померлого ОСОБА_4 , та доньки померлого ОСОБА_5 .

Заявник, у свою чергу, у судове засідання не з`явився та подав клопотання про залишення заяви без розгляду.

Таким чином, факт постійного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, встановлення якого просить заявник, не підлягає з`ясуванню у порядку окремого провадження, оскільки судом встановлено, що існує спір про право, який підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження, тоді як визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

При цьому залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду не позбавляє її можливості захистити свої права та інтереси, оскільки вона може звернутися до суду з відповідним позовом.

Керуючись ч. 4 ст. 315, ст. ст. 260, 261 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

1.Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про залишення заяви без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

2.Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу залишити без розгляду на підставі ч. 4 ст. 315 ЦПК України.

3.Відповідно до статті 261 ЦПК України дана ухвала набирає законної сили після її підписання, та може бути оскаржена протягом 15 днів з дня підписання її повного тексту шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 03.10.2022 року.

Суддя Н.В. Новіченко