Справа № 482/240/22
Номер провадження 2/482/292/2022
РІШЕННЯ

Іменем України

13 липня 2022 року місто Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Демінської О.І., секретар судового засідання Єфімова О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

У березні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

На обґрунтування позову вказано, що між нею та відповідачем 21.01.2017 р зареєстровано шлюб, в якому народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проте спільне життя з відповідачем не склалося та з січня 2019 року сторони проживають окремо.

Позивач у судове засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи судом повідомлявся неодноразово за зареєстрованим місцем проживання, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, правом на подачу відзиву не скористався

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.01.2017 р. (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , видане 21.01.2017 р. Інгульським районним у місті Миколаєві ВДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області (актовий запис №28).

Сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане 13.01.2009 р. Міським ВДРАЦС Миколаївського МУЮ.

Подружнє життя між сторонами не склалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та окремого проживання сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Позивач не бажає проживати разом із відповідачем, шлюбні відносини між ними припинено.

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ч. 1 ст. 55 СК України.

Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України).

Враховуючи вимоги позивача про розірвання шлюбу, суд, на підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим, суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у зв`язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню.

Заяви про присвоєння дошлюбного прізвища позивачем до суду не подано.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 141, 142, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 21.01.2017 р., зареєстрований Інгульським районним у місті Миколаєві ВДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області, актовий запис № 28, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_1 залишити прізвище, набуте під час шлюбу " ОСОБА_4 ".

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , 992,40 грн судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Рішення складено 13 липня 2022 року.

Суддя О.І. Демінська