Справа № 361/7338/20
Провадження № 2/361/429/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2022 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Лелека В.А.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання дітей та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

27 жовтня 2020 року позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 у якому просив суд збільшити розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_3 на його користь на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнувати з неї алімети у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. щомісячно, починаючи з дати звернення до суду до досягнення дітьми повноліття відповідно до індексу інфляції.

Позивач зазначив, що між ним та ОСОБА_3 19 липня 2003 року було зареєстровано шлюб виконавчим комітетом Красилівської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис №6.

11 листопада 2019 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області шлюбу між сторонами було розірвано.

Від шлюбу вони мають двох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . За спільним рішенням сторін діти проживають разом з батьком за місцем його реєстрації.

Починаючи з серпня 2019 року сторони проживають окремо, діти проживають з батьком.

В грудні 2019 року Броварським міськрайонним судом було видано судовий наказ про стягнення із ОСОБА_3 аліменти у розмірі 1/3 частини від заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З незрозумілих для нього причин відрахування почали робити тільки з вересня в сумі 2500 грн. на двох дітей. Діти повністю знаходяться лише на його утриманні. Відповідач добровільно відмовляється допомогати та нести додаткові витрати, чим не виконує обов"язку щодо утримання батьками неповнолітніх дітей. На даний час він повністю самостійно утримує дітей, а це продукти харчування, одяг, навчання, лікування, розвиток особистих здібностей дітей, оплата комунальних послуг, коштів катастрофічно не вистачає.

11 листопада 2021 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання на 22 січня 2021 року.

01 лютого 2021 року від представника відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив, в якому вона посилається на те, що дійсно 19 липня 2003 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Красилівської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис №6.

Сторони мають двох малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2019 року шлюб сторін було розірвано.

Після розірвання шлюбу спільні діти сторін залишились проживати разом з ОСОБА_2 та його матір`ю ОСОБА_6 за адресою їх реєстрації: АДРЕСА_1 .

Доводи позивача відносно того, що їх спільні діти перебувають повністю на утриманні позивача, суперечать фактичним обставинам справи.

Водночас, посилання ОСОБА_2 відносно того, що ОСОБА_3 не сплачує додаткові витрати на дітей, не відносяться до предмету спору у даній справі.

Крім того, твердження позивача, що відповідач ухиляється та не виконує свого обов`язку по утриманню дітей, не відповідають дійсності та спростовуються наступним.

Представник відповідача зазначає, що відповідач належним чином виконує свої материнські обов`язки по утриманню своїх малолітніх дітей.

Так, з 01 жовтня 2019 року ОСОБА_3 офіційно працевлаштована у Товаристві з обмеженою відповідальністю ?Торгова компанія ?АСОРТИМЕНТ? на посаді оператор комп`ютерного набору та з її заробітної плати щомісячно бухгалтерією підприємства стягуються аліменти на утримання спільних із позивачем дітей на виконання судового наказу № 361/8895/2019 виданого 04.02.2020 року Броварським міськрайонним судом Київської області.

Водночас, із змісту довідки про доходи та дослідження сум утриманих коштів із заробітної плати відповідача, які перевищують 1/3 частину заробітку щомісячно, можна зробити висновок, що крім поточних платежів по аліментам, із заробітної плати ОСОБА_3 також утримуються кошти, спрямовані на погашення заборгованості по аліментам, яка виникла не з її вини.

Крім того, розмір коштів, які утримуються із заробітної плати відповідача на утримання дітей, є більшим ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для двох дітей у віці від 6 років до 18 років, тобто більший, ніж 2 395 гривень (1197,5 гривень (50 % від прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 років до 18 років станом на 01.02.2021 року) х 2).

Загальна сума доходу відповідача за період з липня 2020 року по грудень 2020 року становить 35 627 гривень 29 копійок.

Так, у позовній заяві позивач стверджує, що він повністю самостійно утримує дітей та придбав сину та доньці продукти харчування, сезонний одяг, оплачує навчання, лікування, відвідування дітьми гуртків для розвитку їх творчих здібностей, оплачує комунальні послуги,

Однак, ОСОБА_2 не додано до позовної заяви жодного доказу, який підтверджує понесені ним витрати на придбання продуктів харчування, одягу, на оплату навчання дітей, лікування, оплату відвідування дітьми гуртків для розвитку їх творчих здібностей, оплату комунальних послуг.

Водночас, позивачем до позовної заяви не додано жодного доказу, який підтверджує той факт, що саме у розмірі 5000 гривень щомісячно повинні стягуватися аліменти на утримання їх спільних дітей та ОСОБА_3 спроможна сплачувати дану суму аліментів.

Залишається тільки здогадуватися, яким чином з міркувань позивача, відповідач спроможна сплачувати аліменти на утримання дітей у сумі 5000 гривень отримуючи щомісячну місячну заробітну плату у розмірі 6000 гривень. Фізично існувати людині на 1000 гривень в місяць не уявляється можливим, не говорячи вже про задоволення її базових потреб у харчуванні, придбанні одягу, взуття, оплату послуг за утримання будинку.

Представник відповідача просить прийняти до уваги, враховуючи при визначенні розміру аліментів, які відповідач має сплачувати на користь позивача для забезпечення потреб їхніх спільних дітей, є той факт, що позивач є молодою, фізиччно здоровою, працездатною людиною.

Водночас, у позивача наявний багаторічний досвід роботи в галузі складання та встановлення металопластикових вікон, що дозволяє йому знайти роботу в межах Києва та Київської області із окладом в середньому 20 000,00-25 000,00 гривень щомісячно. Доказами, що підтверджують дані обставини, є інформація із сайту пошуку роботи. Крім того, на утриманні інших непрацездатних родичів позивач не має.

Зазначає, що ОСОБА_2 є матеріально забезпеченою людиною.

Так, відповідно до офіційної Інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, позивач є власником трьох земельних ділянок на території Красилівської сільської ради площею 0,29 га, 0,25 га та 1,8098 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно, що дозволяє йому самостійно обробляти дані земельні ділянки або здавати їх в оренду та отримувати орендну плату.

Вищевказані обставини свідчать про те, що позивач повинен нарівні з відповідачем виконувати свій батьківський обов`язок по утриманню їх спільних дітей.

Повідомляє суд, що матеріальний, сімейний стан та стан здоров`я ОСОБА_3 з моменту ухвалення Броварським міськрайонним судом Київської області судового наказу про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей, тобто з 29.01.2020 року не змінився, також не змінився матеріальний, сімейний стан та стан здоров`я позивача, а тому підстави для збільшення розміру аліментів, передбачені статтею 192 СК України, відсутні.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, просив їх задовольнити, пояснення надав аналогічні змісту позовної заяви. В судовому засіданні була оголошена перерва для уточнення позивачем позовних вимог, після оголошеної перерви позивач у судове засідання не з"явився, будь яких уточнень до суду не подав.

Суд відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України вважає за можливе продовжити судовий розгляд, враховуючи те, що позивач надав свої пояснення, та будь які перешкоди для розгляду справи за наявними матеріалами справи відсутні.

В судове засідання також не з`явився представник позивача, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала, пояснення надала аналогічні викладеним у відзиві.

Суд, вислухавши позивача та відповідача, дослідивши письмові докази у справі, встановив обставини у справі та виниклі правовідносини, дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 19 липня 2003 року було зареєстровано шлюб виконавчим комітетом Красилівської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис №6.

11 листопада 2019 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області шлюбу між сторонами було розірвано.

Від шлюбу вони мають двох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . За спільним рішенням сторін діти проживають разом з батьком за місцем його реєстрації.

Починаючи з серпня 2019 року сторони проживають окремо, діти проживають з батьком.

В грудні 2019 року Броварським міськрайонним судом було видано судовий наказ про стягнення із ОСОБА_3 аліменти у розмірі 1/3 частини від заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

01 жовтня 2019 року ОСОБА_3 офіційно працевлаштована у Товаристві з обмеженою відповідальністю ?Торгова компанія ?АСОРТИМЕНТ? на посаді Оператор комп`ютерного набору та з її заробітної плати щомісячно бухгалтерією підприємства утримуються аліменти на утримання спільних із позивачем дітей на виконання Судового наказу № 361/8895/2019 виданого 04.02.2020 року Броварським міськрайонним судом Київської області.

Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до положень ст. 192 СК України підставою для зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Заявляючи вимоги про збільшення розміру аліментів на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження обставин ним наведених та які могли б бути підставою для збульшення розміру аліментів, визначених судом.

У статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст. 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст.184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі").

З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про збільшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що позивач звертаючись до суду із даним позовом фактично просив змінити спосіб стягнення призначених раніше аліментів із визначених судовим наказом від 29 січня 2020 року Броварського міськрайонного суду частки, на тверду грошову суму в розмірі 5000 грн. на двох дітей при цьому ніяких чином не обґрунтувавши вказану вимогу, та не надавши відповідні докази. ОСОБА_2 також не надав належних доказів погіршення свого матеріального становища або покращення матеріального становища відповідача, тим паче, що із заробітної плати відповідача регулярно відраховуються аліменти на утримання дітей.

Таким чином слід зазначити, що позивач є працездатною особою, доказів на підтвердження неможливості працювати за станом здоров`я матеріали справи не містять, тому позовні вимоги є необґрунтованими, не доведеними та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання дітей та стягнення аліментів- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.