Справа №333/2817/22
Провадження №2/333/2626/22
РІШЕННЯ

Іменем України

09 серпня 2022 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючої судді Варнавської Л.О.,

за участю секретаря судового засідання Іщенко А.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 відповідно до якого просить суд зменшити розмір аліментів призначених рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 26.05.2017 року з ј частини на 1/6 частину заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 16 березня 2013 року позивач перебував у шлюбі з ОСОБА_3 . Від шлюбу сторони мають спільну дитину, доньку - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

13 лютого 2017 рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя шлюб укладений між позивачем та відповідачем розірвано, справа №333/6729/16-ц

Відповідно до рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя справа № 333/1849/17, ОСОБА_1 , призначено сплачувати на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 03.04.2017 року.

07 листопада 2017 року позивач ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_5 . В шлюбі з ОСОБА_5 мають двох синів - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Починаючи з 03 квітня 2017 року ОСОБА_8 регулярно сплачує аліменти на користь доньки - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 від першого шлюбу, свій обов`язок по сплаті аліментів виконує добровільно та сумлінно.

Проте, на сьогодні обставини такі, що склад сім`ї змінився. В зв`язку з народженням двох синів у шлюбі з ОСОБА_5 , які також потребує належного матеріального забезпечення та дружина ( ОСОБА_9 ), яка перебуває у декретній відпустці, подальша сплата аліментів у повному обсязі стала обтяжливою та неможливою.

Посилаючись на вимоги ст. 192 СК України, просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення суду від 26.05.2017 року.

Ухвалою суду від 19.07.2022 року суддя прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі, а також відповідно до ст. 274 ЦПК України вирішила розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження.

26.07.2022 року на адресу суду відповідачем ОСОБА_10 надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого остання просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог,

Суд протокольною ухвалою від 09.08.2022 року відмовив у прийнятті вказаного відзиву оскільки відповідачем, у порушення вимог п. 2 ч. 5 ст. 178 ЦПК України, відповідача одночасно з наданням до суду відзиву не надіслав його копію та додані до нього документи (належним чином засвідчені копії доказів) позивачу. Через що позивач був позбавлений можливості ознайомитись з останнім та надати відповідні пояснення.

Крім того, протокольною ухвалою від 09.08.2022 року у задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів відмовлено, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів, які допоможуть суду зробити висновок щодо предмету позову, а витребуванні документи не несуть значення для розгляду справи по суті.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, надав пояснення аналогічні викладеним у позові.

Відповідач ОСОБА_10 у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заперечує проти задоволення позовних вимог.

Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_11 є батьками дитини: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9).

Рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 15.05.2017 року ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі по ј частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття починаючи з 03.04.2017 року.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано, що підтверджується рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя, від 13.02.2017 року.

Станом на час розгляду справи, дитина ОСОБА_4 ще не досягла повноліття.

Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення.

Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2ст. 182 СК України).

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

ОСОБА_1 та ОСОБА_11 є батьками дитини: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9).

Рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 15.05.2017 року ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі по ј частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття починаючи з 03.04.2017 року.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано, що підтверджується рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя, від 13.02.2017 року.

Станом на час розгляду справи, дитина ОСОБА_4 ще не досягла повноліття.

Як встановлено судом, та вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 уклав шлюбу з ОСОБА_12 07.11.2017 року, актовий запис №1567. Прізвище після реєстрації шлюбу « ОСОБА_13 та ОСОБА_13 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.10).

Від шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_5 мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.11,12).

Згідно наданого розрахунку зі сплати аліментів вбачається, що ОСОБА_1 не має заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.07.2022 року. Навпаки має переплату на суму1218,47 грн. Крім того, як вбачається з вказаного розрахунку, нарахування аліментів здійснюється відповідно до ст. 195 СК України та обчислюються виходячи із середньої заробітної плати для даної місцевості де проживає боржник.

Таким чином, вбачається, що ОСОБА_1 офіційно не працює, має на утриманні дитину ОСОБА_4 , дружину ОСОБА_5 та малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки народились сини від іншого шлюбу, дружина не працює, оскільки перебуває у декретній відпустці.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану.

Будь-яких доказів на підтвердження поліпшення майнового стану позивача ОСОБА_1 матеріали справи не містять. Більш того, судом встановлено, що останній не має офіційного заробітку. Суд приймає до уваги в якості доказів погіршення матеріального стану позивача той факт, що на його утриманні перебуває дружина та ще двоє малолітніх дітей. Крім того, судом враховано, що позивач є працездатного віку, проте з об`єктивних причин (військові дії) не може влаштуватись на роботу.

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 СК України «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 СК України «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини»).

Таким чином, у зв`язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджуються зібраними у справі доказами та не порушують прав та інтересів третіх осіб, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 180, 182, 192 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 142, 200, 206, 258, 263- 265, 354-355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

ПозовОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити в повному обсязі.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_14 на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя по справі №333/1849/ 17 від 15.05.2017 року на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з ј частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/6 частину заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складене 10.08.2022 р.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Л.О. Варнавська