КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 753/2893/21 Апеляційне провадження № 22-ц/824/7048/2022Головуючий у суді першої інстанції - Якусик О.В. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2022 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Вербова І.М., Невідома Т.О.,

секретар Ольшевська Ю.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна Акціонерна Страхова Компанія «ОРАНТА» на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 24 січня 2022 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна Акціонерна Страхова Компанія «ОРАНТА», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «НАСК «ОРАНТА», ОСОБА_2 в якому просив:

стягнути з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на його користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди страхову виплату за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності у розмірі 99 000,00 грн;

стягнути з ОСОБА_2 на його користь різницю між сумою виплати страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту автомобіля «DАР ХР 105.410», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , і розміру збитку, завданого напівпричіпу «КRОNЕ SDР 27ВЗ», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , у розмірі 224 170,00 грн.

стягнути з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» та ОСОБА_2 на його користь судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору та витрати на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що він є власником автомобіля «DАР ХР 105.410» (реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 ) з напівпричіпом «КRОNЕ SDР 27ВЗ» (реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 ), Внаслідок ДТП, що мала місце 27.09.2018 о 02 год. 00 хв. на 91 км автодороги «Київ-Харків» за участю автомобіля марки «DAF 75250СF», (реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 ) під керуванням ОСОБА_2 , що у свою чергу буксирував автомобіль марки «DAF ХР 105.410» (реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 ) з напівпричепом «КOGEL S24» (реєстраційний номерний знак НОМЕР_5 ), його автомобіль та напівпричіп отримали механічні пошкодження.

Вказує, що у січні 2019 року звернувся до ПАТ «НАСК «ОРАНТА», з яким у ОСОБА_2 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 06.03.2018 № АК 9889414, із заявами про виплату йому страхового відшкодування, за яким ПАТ «НАСК «ОРАНТА» заведено страхові справи № 1202 та № 1378, проте страховиком рішення про виплату страхового відшкодування не прийнято через відсутність постанови суду у справі про адміністративне правопорушення, а також необхідність огляду представниками страхової компанії пошкоджених транспортних засобів. 28.01.2019 представниками ПАТ «НАСК «ОРАНТА» було оглянуто транспортні засоби позивача, а 05.05.2019 позивач за власний рахунок здійснив відновлювальний ремонт належних йому транспортних засобів. Після набрання постановою суду у справі про адміністративне правопорушення законної сили, позивач вдруге звернувся до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» із заявами про виплату страхового відшкодування, втім, останній у такій виплаті відмовив, посилаючись на пропуск строків звернення із заявою (а.с. 1-5зв.).

Рішенням Дарницького районного сду м. Києва від 21.01.2022 позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «НАСК «ОРАНТА», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задоволено повністю.

Стягнуто з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди страхову виплату у розмірі 99 000,00 грн; Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 різницю між сумою виплати страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту у розмірі 224 170,00 грн.

Стягнуто з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 990,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2241,70 грн (а.с. 195-203).

В апеляційній скарзі, ПАТ «НАСК «ОРАНТА», посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. просить скасувати рішення в частині стягнення з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» 99 000,00 грн, та постановити нове рішення, яки відмовити у частині вимог до ПАТ «НАСК «ОРАНТА». Вказує, що суд першої інстанції не належним чином дослідив зміст письмових доказів, а саме, заяви та повідомлення про страхове відшкодування, не визначив юридичного значення цих двох різних документів, послідовність їх надання, що позбавило відповідача права на захист та справедливий судовий розгляд.

Також, не застосував норму ст. 37.1.4 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» яка надає право страховику у відносинах у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на відмову у виплаті страхового відшкодування у зв`язку з не дотриманням присічного строку на подання заяви про страхове відшкодування (а.с. 209-212).

Відзиву від учасників справи не надходило.

В судовому засіданні представник ПАТ «НАСК «ОРАНТА» - Лінкевич О.В. підтримав подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 заперечував проти поданої апеляційної скарги та просив її відхилити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Слід зазначити, що рішення суду оскаржується лише в частині задоволених позовних вимог про стягнення з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на користь позивача матеріальної шкоди, в іншій частині рішення суду першої інстанції не переглядається.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є власником автомобіля «DAF XF 105.410» (реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 ) з напівпричіпом «KRONE SDP 27B3» (реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 ), що підтверджується свідоцтвами про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 та НОМЕР_7 .

27.09.2018 о 02 год. 00 хв. на 91 км автодороги «Київ-Харків» за участю транспортних засобів позивача та ОСОБА_2 сталася ДТП, а саме ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки «DAF 75250CF» (реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 ) та буксируючи автомобіль марки «DAF XF 105.410» (реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 ) з напівпричепом «KOGEL S24» (реєстраційний номерний знак НОМЕР_5 ) при зміні напрямку руху, а саме здійсненні маневру розвороту ліворуч на смугу зустрічного руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпек іншим учасникам руху та здійснив зіткнення з тягачем та напівпричепом позивача, який рухався по смузі в напрямку м. Харків. Внаслідок ДТП належні позивачу транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

За фактом порушення правил дорожнього руху 27.09.2018 до ЄРДР були внесені відомості про кримінальне провадження № 0000630 за ознаками кримінального провадження, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Постановою слідчого СВ Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області від 31.03.2020 закрито кримінальне провадження № 0000630 від 27.09.2018, виділено з матеріалів кримінального провадження та передано матеріали в копіях для застосування в установленому порядку заходів адміністративного стягнення, тобто для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП.

На момент вчинення ДТП відповідальність ОСОБА_2 була застрахована за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 06.03.2018 № АК 9889414 у ПАТ «НАСК «ОРАНТА», ліміт відповідальності страховика становив 100 000,00 грн, франшиза - 1 000,00 грн.

У січні 2019 року представник позивача звернувся до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» із заявами (вх. №№ 19-32-1202, № 19?32-1378), на підставі яких ПАТ «НАСК «ОРАНТА» відкрив страхові справи № 1202 та № 1378 відповідно.

Розглянувши вказані заяви, ПАТ «НАСК «ОРАНТА» у листах від 25.01.2019 № 09-03-09/38-08 та від 15.02.2019 № 09-03-09/77-04 поінформував позивача, що для прийняття рішення про здійснення виплати, йому необхідно надати додаткові документи, зокрема, постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, заяви на виплату страхового відшкодування з вказаними банківськими реквізитами, пред`явити транспортні засоби для огляду представникам страхової компанії.

28.01.2019 ПАТ «НАСК «ОРАНТА» за участю представника позивача складено протоколи (акти) огляду транспортних засобів у страхових справах № 1202 та № 1378, а саме автомобіля «DAF XF 105.410» та напівпричіпа «KRONE SDP 27B3».

Згідно з дослідженнями № НОМЕР_2 -2 від 12.02.2019 та № НОМЕР_1 -2 від 08.02.2019 із визначення попереднього розрахунку розміру матеріального збитку, виконаними ТОВ «Гарант-Асістанс» (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 774/17 від 04.08.2017 зі строком дії до 04.08.2020), матеріальний збиток, завданий власникові КТЗ «KRONE SDP 27B3» (реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 ) становить 2 020,00 грн, а автомобілю «DAF XF 105.460» (реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 ) - 351 062,30 грн., вартість металобрухту автомобіля складає 29 380,00 грн.

Як зазначає позивач, він за власний рахунок здійснив відновлюваний ремонт автомобіля, що підтверджується рахунком-фактурою № 1905-01 від 05.05.2019 та актом надання послуг № 1905-01 від 05.05.2019. Згідно з наданими документами загальна вартість наданих послуг (робіт) склала 323 170,00 грн.

30.04.2020 відносно ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, який було надіслано на розгляд до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області.

Постановою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 25.05.2020 у справі № 373/572/20 ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн.

Указана постанова суду ОСОБА_2 не оскаржувалася та набрала законної сили 05.06.2020.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

03.07.2020 позивач з метою отримання страхового відшкодування надав ПАТ «НАСК «ОРАНТА» копію постанови Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 25.05.2020 у справі № 373/572/20, а також банківські реквізити, рахунок-фактуру № 1905-01 від 05.05.2019, акт про надання послуг № 1905-01 від 05.05.2019.

Розглянувши вказану заяву, ПАТ «НАСК «ОРАНТА» листами від 07.07.2020 № 09-02-22/6285 та № 09-02-22/6283 відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на положення ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зокрема, на пропуск строку звернення із заявою про здійснення страхової виплати, так як ДТП сталася 27.09.2018, а заяву про страхове відшкодування було отримано 03.07.2020.

У відповідь на повторне звернення позивача, відповідач листом від 03.09.2020 № 09-02-16/8314, посилаючись на раніше викладені мотиви, відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування.

За змістом статей 9, 22-28, 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Підстави відшкодування шкоди і відмови страховика у такому відшкодуванні, так само як і процедури, за якими така шкода відшкодовується, визначені Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Закон передбачає, що потерпілий, який володіє правом на майнове відшкодування заподіяної йому шкоди, повинен вчинити ряд активних дій, які б свідчили про його волевиявлення щодо здійснення цього права. Вказані активні дії потерпілого закон пов`язує, зокрема, із поданням заяви про страхове відшкодування впродовж визначеного законом строку (пункт 331.1статті 331, підпункт 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), зі сприянням у визначенні характеру та розміру збитків.

Підставою для відмови страховиком у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є, зокрема, неподання потерпілою особою заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння ДТП (підпункт 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Пунктом 35.1. статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися:

а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ;

б) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження;

в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують;

г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих;

ґ) підпис заявника та дата подання заяви.

До заяви, зокрема, додаються:

а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа;

в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа;

г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну;

є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності).

Як встановлено судом, позивач у січні 2019 року звернувся до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» із заявою, до якої було додано документи, передбачені пп. а), в), г) пункту 35.2. статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», після отримання заяви ПАТ «НАСК «ОРАНТА» заведено страхові справи № 1202 та № 1378, проведено огляд транспортних засобів позивача, а також дослідженно із визначенням розміру завданого матеріального збитку.

31.03.2020 кримінальне провадження за фактом ДТП закрито, а питання щодо особи, винної у ДТП, вирішено постановою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 25.05.2020 у справі № 373/572/20. Після цього, 03.07.2020 позивач подав ПАТ «НАСК «ОРАНТА» заяви про виплату страхового відшкодування у зв`язку з пошкодженням автомобіля та напівпричіпа, до яких, крім раніше поданих документів, були додані банківські реквізити позивача, копія постанови про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, а також документи, що підтверджували проведення відновлювального ремонту транспортного засобу.

Таким чином, наведені обставини свідчать, що позивач звернувся до відповідача за отриманням страхового відшкодування та відсутні обставини, що вказують на неможливість страховика встановити факт ДТП, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди, тобто у вказаних правовідносинах поведінка позивача є добросовісною.

При цьому, річний строк подання заяви (з документами, які вимагало подати ПАТ «НАСК «ОРАНТА») пропущено через незалежні від позивача, та поважні причини, а саме після закриття щодо ОСОБА_2 кримінального провадження, і притягнення його до відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, і відповідно, відсутності у ОСОБА_1 документів, які від нього вимагала страхова на момент його звернення.

Щодо виконання позивачем підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», то є підставою для відмови у виплаті відшкодування лише у тому випадку, коли впродовж цього строку потерпілий взагалі не здійснював волевиявлення, спрямоване на одержання компенсації, тобто взагалі не звертався ані до страховика, ані до суду.

У даному випадку, звертаючись до страхової компанії із заявою про вчинення страхового випадку та виплати страхового відшкодування у січні 2019 року, позивачем подана відповідна заява до страхової компанії, що свідчить про те, що особа здійснила відповідне волевиявлення у визначений законом строк, обравши на власний розсуд один з альтернативно можливих способів захисту свого порушеного права.

Доводи апелянта про невідповідність форми і змісту поданих позивачем заяв як заяв про страхове відшкодування є помилковими, оскільки до вказаних заяв були додані всі наявні у позивача на момент звернення документи, передбачені статтею 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», сам факт подання цих заяв та їх зміст свідчить про волевиявлення позивача отримати страхове відшкодування у зв`язку із заподіянням йому майнової шкоди особою, відповідальність якої була застрахована ПАТ «НАСК «ОРАНТА», а дії позивача щодо надання для огляду пошкоджених транспортних засобів були спрямовані на сприяння ПАТ «НАСК «ОРАНТА» у встановлені обставин ДТП та визначення розміру відшкодування. Будь-якого іншого розумного пояснення необхідності позивачу вчиняти вказані дії, крім отримання ним страхового відшкодування, ПАТ «НАСК «ОРАНТА» під час розгляду справи не наведено, а судом не встановлено.

Також, апеляційний суд звертає увагу на те, що за змістом апеляційна скарга майже ідентична відзиву на позовну заяву, і на зазначені у ньому доводи суд першої інстанції надав повні, змістовні та обґрунтовані висновки, тому суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для повторного їх розгляду.

Враховуючи вищевикладене, судом першої інстанції правильно застосовано до правовідносин норми процесуального та матеріального права, повно та всебічно досліджено матеріали справи та прийнято обґрунтований висновок про задоволення позову. Доводи апелянта зводяться до його незгоди з висновками суду та на законність і обґрунтованість постановленого судового рішення не впливають.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна Акціонерна Страхова Компанія «ОРАНТА» залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 24 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Повний текст виготовлено 22 грудня 2022 року.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді І.М. Вербова

Т.О. Невідома