Справа № 513/116/22
Провадження № 2/513/165/22
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2022 року Саратський районний суду Одеської області у складі головуючого судді Бучацької А.І., за участю: секретаря судового засідання Златіної О.І., представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідачки ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Сарата Одеської області цивільну справу за позовом Селянського (фермерського) господарства "Золота Нива" в особі голови Цуркан Віктора Івановича до ОСОБА_3 про розірвання договору оренди земельної ділянки та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Селянського (фермерського) господарства "Золота Нива" про стягнення орендної плати,

В С Т А Н О В И В:

в лютому 2022 року Селянське (фермерське) господарство "Золота Нива" в особі голови Цуркан В.І. звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про розірвання договору оренди земельної ділянки площею 3,316 га, кадастровий номер :01:003:0585, який укладений 11 серпня 2017 року між Селянським (фермерським) господарством "Золота Нива" та ОСОБА_3 .

В обґрунтування позову послався на те, що у зв`язку із посухою протягом 2019-2020 років у господарстві склалося вкрай тяжке матеріальне становище. Необхідність погашення обов`язкових платежів державі, відсутність коштів для сплати орендної плати, змусили господарство повернути земельну ділянку власникові ОСОБА_3 .

З 17 серпня 2020 року позивач фактично не користується зазначеною земельною ділянкою, проте відповідачка відмовляється розірвати договір оренди зазначеної земельної ділянки, що змушує позивача звернутись до суду.

Ухвалою Саратського районного суду від 10 лютого 2022 року позовну заяву Селянського (фермерського) господарства "Золота Нива" в особі голови Цуркан Віктора Івановича до ОСОБА_3 про розірвання договору оренди земельної ділянки було прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, призначено справу до судового розгляду по суті; встановлено відповідачці п`ятнадцятиденний строк для надання письмового відзиву (а.с.27).

06 квітня 2022 року відповідачка ОСОБА_3 надала до канцелярії Саратського районного суду зустрічну позовну заяву до Селянського (фермерського) господарства "Золота Нива" в особі голови Цуркан Віктора Івановича, в якій просить стягнути з Селянського (фермерського) господарства "Золота Нива" в особі голови Цуркан Віктора Івановича на користь ОСОБА_3 орендну плату в розмірі 16678,50 гривень, а також судовий збір в розмірі 992,40 грн. та витрати за надання правової допомоги в сумі 5000 гривень (а.с.42-47).

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 11 серпня 2017 року між нею та СФГ "Золота Нива" в особі голови Цуркан В.І. був укладений договір оренди земельної ділянки площею 3,316 га, кадастровий номер :01:003:0585, розташованої на території Успенівської сільської ради. У 2020 році орендар земельною ділянкою користувався, але орендну плату не сплатив. Наприкінці 2020 року ОСОБА_3 в черговий раз звернулась до ОСОБА_1 з вимогами щодо сплати орендної плати. Однак останній відмовив їй, оскільки була посуха та відсутні можливості сплатити орендну плату та в односторонньому порядку відмовився від використання зазначеної земельної ділянки. Тому у 2021 році свою земельну ділянку ОСОБА_3 обробляла сама, з іншим орендарем договору оренди земельної ділянки не укладала.

Вважає, що ініціатором розірвання договору оренди був орендар, який порушив умови договору оренди шляхом відмови від сплати орендної плати.

За підрахунками ОСОБА_3 відповідач повинен сплатити їй орендну плату за 2020 рік в сумі 11119 гривень, що складаються з наступного: 10000 гривень - вартість 2 тон зерна, 924 гривні - за 20 літрів олії і 195 гривень за 10 кг цукру, як передбачено умовами договору. Відповідно до абзацу 2 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" за шість місяців 2021 року - 5000 гривень - вартість зерна, 462 гривні- вартість олії, 97,5 гривень - за вартість 5 кг цукру.

За підрахунками позивачки загальна сума заборгованості СФГ "Золота Нива" по орендній платі за 2020 рік та шість місяців 2021 року складає 16678,5 гривень.

Крім того, зазначила, що судові витрати на час звернення до суду з зустрічною позовною заявою складають 2000 гривень - часткові витрати, пов`язані з наданням правової допомоги та представництвом інтересів в суді та судовий збір в сумі 992,40 гривень.

Ухвалою Саратського районного суду від 12 травня 2022 року зустрічний позов ОСОБА_3 до Селянського (фермерського) господарства "Золота Нива" про стягнення орендної плати прийнято до спільного розгляду та об`єднано в одне провадження з цивільною справою за позовом Селянського (фермерського) господарства "Золота Нива" до ОСОБА_3 про розірвання договору оренди земельної ділянки. За клопотанням відповідачки суд перейшов до розгляду справи в порядку загального позовного провадження та призначив підготовче засідання (а.с.74-75).

Ухвалою суду від 17 червня 2022 року було закрито підготовче провадження та справу було призначено до судового розгляду по суті (а.с.98).

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 первісний позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 просив відмовити. Послався на те, що орендна плата за 2020 рік не була сплачена відповідачці не з вини СФГ "Золота нива", а у зв`язку з тим, що унаслідок несприятливих погодних умов протягом часу з листопада 2019 року по травень 2020 року у СФГ "Золота нива" були пошкоджені посіви, що на підставі пункту 39 укладеного між сторонами договору оренди землі, є підставою для звільнення СФГ "Нива" від відповідальності за порушення зобов`язання. Щодо стягнення орендної плати за 6 місяців 2021 року заперечував, посилаючись на те, що спірна земельна ділянка, кадастровий номер :01:003:0585, з серпня 2020 року знаходиться в оренді ФГ "Бубіліч".

Представник відповідачки ОСОБА_3 адвокат Парапір М.П. первісний позов не визнав, оскільки договір оренди може бути розірваний лише після виплати позивачем заборгованості по орендній платі за 2020 рік та за шість місяців 2021 року. Зустрічний позов просив задовольнити в повному обсязі.

Вислухавши представників сторін, дослідивши та оцінивши надані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За положеннями частини 1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частин 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За положеннями частини 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частинами 1, 2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 2 ст.78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 19890577, підтверджує, що ОСОБА_3 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 3,316, кадастровий номер :01:003:0585, яка розташована на території Успенівської сільської ради Саратського району Одеської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, дата державної реєстрації земельної ділянки 02.04.2014 (а.с.14).

11 серпня 2017 року ОСОБА_3 уклала з СФГ "Золота Нива" договір оренди земельної ділянки площею 3,316 га, кадастровий номер :01:003:0585, яка розташована на території Успенівської сільської ради Саратського району Одеської області, ділянка № НОМЕР_1 масив № НОМЕР_2 (а.с.15-18).

За положеннями п.8 зазначеного договору, договір оренди укладено на 7 років.

Пунктами 9, 11 зазначеного договору встановлено, що орендна плата вноситься Орендарем у формі та розмірі: зерно 1500 кг, олія 20 кг, цукор 10 кг, але не менше 3% від нормативної вартості земельної ділянки. Орендна плата вноситься у такі строки: до 31 грудня поточного року.

Згідно з пунктом 35 договору оренди землі, дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін, за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яка істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, індексний номер 115945082 від 02.03.2018 підтверджує, що 26.02.2018 року зареєстровано право оренди земельної ділянки площею 3,316 га, кадастровий номер :01:003:0558, на підставі договору оренди землі б/н, виданого 11.08.2017. Орендар Селянське фермерське господарство "Золота нива", Орендодавець ОСОБА_3 (а.с.19).

У зв`язку з відсутністю коштів для сплати орендної плати, 17 серпня 2020 року СФГ "Золота Нива" за згодою ОСОБА_3 передало останній земельну ділянку площею 3,316 га, кадастровий номер :01:003:0585, проте підписати угоду про розірвання договору оренди земельної ділянки відповідачка відмовилась (а.с.20).

Як встановлено з відповіді від 13.06.2022 р. за № Ц-103 Успенівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, згідно інформації, яка надана ФГ "Бубіліч" про використання земель сільськогосподарського призначення по Успенівській сільській раді у 2021 та 2022 роках, земельна ділянка з кадастровим номером :01:003:0585 знаходиться в оренді ФГ "Бубіліч" (а.с.92).

За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно із ч. 5 ст. 6 Закону України "Про оренду землі" від 6 жовтня 1998 року № 161-XIV (далі Закон № 161-XIV) право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

За статтею 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 1ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Орендодавець зобов`язаний передати в користування земельну ділянку у стані, що відповідає умовам договору оренди

За положеннями ч.1 ст. 25 Закону України " Про оренду землі" орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі.

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Систематична несплата орендної плати відповідно до п. "д" ст. 141 ЗК України є підставою припинення права користування земельною ділянкою.

Згідно із частинами 3, 4 ст. 31 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

За положеннями частини 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі", на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Згідно з пунктами 35 укладеного між сторонами договору оренди землі від 11 серпня 2017 року, дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яка істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Укладаючи 11 серпня 2017 року договір оренди землі, сторони узгодили усі умови (пункти) договору, визначились з їх змістом.

Відповідно до частини третьої статті 651 ЦК України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Судом установлено, що з серпня 2020 року позивач не користується земельною ділянкою, що належить відповідачці, яка передала земельну ділянку в оренду ФГ "Бубіліч".

Оскільки умовами договору оренди землі від 11 серпня 2017 року передбачено право орендаря розірвати в судовому порядку договір оренди земельної ділянки внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яка істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, вимога позивача про розірвання спірного договору оренди землі відповідає чинному законодавству та умовам укладеного сторонами договору оренди землі, а отже є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо зустрічного позову ОСОБА_3 в частині стягнення орендної плати суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про оренду землі" істотною умовою договору є також орендна плата.

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

Приписами ст. 24 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України "Про оренду землі" основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі.

Як вже зазначалося вище, згідно пункту 9 договору орендна плата вноситься орендарем у розмірі 1500 кг зернових, 20 кг олії, 10 кг цукру, але не менше 3% від нормативної вартості земельної ділянки.

Відповідно до статті 6 ЦК сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Суд дійшов висновку, що договір укладений сторонами добровільно, на узгодженим між ними умовах, і цей договір жодним чином не передбачає права орендодавця обирати, в якій формі грошовій чи натуральній, буде виплачена орендна плата.

Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України до загальних засад цивільного законодавства віднесено справедливість, добросовісність та розумність.

Справедливість та добросовісність - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного право відношення. В основі доктрини заборони суперечливої поведінки знаходиться принцип добросовісності.

Як вже зазначалося, згідно пункту 11 договору орендна плата вноситься орендарем до 31 грудня поточного року.

Проаналізувавши надані письмові докази і пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що позивач не сплатив орендну плату відповідачці за 2020 рік.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора (ч. 4 ст. 612 ЦК України).

Тому, суд дійшов висновку про задоволення зустрічного позову в частині стягнення орендної плати за 2020 рік у розмірі 1500 кг пшениці, 20 л олії, 10 кг цукру.

Посилання представника позивача ОСОБА_1 на те, що унаслідок несприятливих погодних умов протягом з листопада 2019 року по травень 2020 року у СФГ "Золота нива" пошкоджено посіви, що відповідно до пункту 39 укладеного між сторонами договору оренди землі, є підставою для звільнення СФГ "Нива" від відповідальності за порушення зобов`язання, суд не приймає до уваги. Так, згідно акту обстеження озимих посівів під урожай 2020 року на території Успенівської сільської ради Саратського району Одеської області, складеному 22 травня 2020 року, загальна площа посівів СФГ "Золота нива" складає 145,96 га, а внаслідок несприятливих погодних умов протягом з листопада 2019 року по травень 2020 року у СФГ "Золота нива" пошкоджено посіви на загальній площі 79,99 га (а.с.86). Отже, унаслідок несприятливих погодних умов не було знищено всі посіви, як стверджує представник позивача.

Зустрічний позов в частині стягнення орендної плати за 6 місяців 2021 року не підлягає задоволенню з наступних підстав. За положеннями ч.2 ст.32 Закону України "Про оренду землі", у разі розірвання договору оренди землі з ініціативи орендаря орендодавець має право на отримання орендної плати на землях сільськогосподарського призначення за шість місяців, а на землях несільськогосподарського призначення - за рік, якщо протягом зазначеного періоду не надійшло пропозицій від інших осіб на укладення договору оренди цієї ж земельної ділянки на тих самих умовах, за винятком випадків, коли розірвання договору було обумовлено невиконанням або неналежним виконанням орендодавцем договірних зобов`язань.

Як встановлено з відповіді від 13.06.2022 р. за № Ц-103 Успенівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, згідно інформації, яка надана ФГ "Бубіліч" про використання земель сільськогосподарського призначення по Успенівській сільській раді у 2021 та 2022 роках, земельна ділянка з кадастровим номером :01:003:0585, знаходиться в оренді ФГ "Бубіліч" (а.с.92).

У зв`язку із чим, суд вважає необґрунтованими посилання позивачки ОСОБА_3 на те, що ініціатором розірвання договору оренди був орендар, а також про те, що у 2021 році свою земельну ділянку вона обробляла сама і не укладала договір оренди з іншим орендарем.

За встановлених обставин, суд не вбачає підстав для застосування до спірних правовідносин положень ч.2 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" та вважає за необхідне відмовити в задоволенні зустрічного позову в частині стягнення орендної плати за шість місяців 2021 року.

Вимоги позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_3 щодо стягнення СФГ "Золота Нива" в особі Цуркан В.І. на її користь витрат на правничу допомогу задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Частинами 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до висновку Верховного Суду, висловленого в постанові від 3 травня 2018 року в справі № 372/1010/16-ц, який підлягає врахуванню судом першої інстанції відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України»).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 гривень представником відповідачки адвокатом Парапір М.П. Договір про надання правової допомоги від 01 квітня 2022 року. Однак, до суду не надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, квитанції про отримання гонорару, тощо.

Суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що підтверджували б склад та розмір витрат на правничу допомогу, а відтак вимога про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволенню не підлягає.

Частиною 1 ст.141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з наданих матеріалів, позивачем за первісним позовом сплачено судовий збір розмірі 992,40 гривень (а.с. 1), та позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_3 сплачено судовий збір 992,40 гривень (а.с.42). Тому судові витрати не підлягають стягненню зі сторін.

Керуючись ст. ст. 2-15, 81, 89, 258-259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Селянського (фермерського) господарства "Золота Нива" в особі голови Цуркан Віктора Івановича до ОСОБА_3 про розірвання договорів оренди земельних ділянок - задовольнити.

Розірвати договір оренди земельної ділянки площею 3,316 га, кадастровий номер :01:003:0585, розташованої на території Успенівської сільської ради Саратського району Одеської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, укладений 11 серпня 2017 року між ОСОБА_3 та Селянським (фермерським) господарством "Золота Нива".

Зустрічний позовом ОСОБА_3 до Селянського (фермерського) господарства "Золота Нива" про стягнення орендної плати задовольнити частково.

Стягнути з Селянського (фермерського) господарства "Золота Нива" на користь ОСОБА_3 орендну плату за 2020 рік у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) кг пшениці, 20 (двадцять) л олії, 10 (десять) кг цукру.

В задоволені решти зустрічного позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду безпосередньо протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 22 липня 2022 року.

Позивач: Селянське (фермерське) господарство "Золота Нива", , місцезнаходження: 68242, Одеська область Білгород-Дністровський (Саратський) район, с. Успенівка, вул. Мічурина, 31.

Представник позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , голова Селянського (фермерського) господарства "Золота Нива", зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт ОКО НОМЕР_3 , виданий Саратським РВ УМВС України в Одеській області 20 липня 2016 року, РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_5 , виданий Саратським РС ГУ ДМС України в Одеській області 04 листопада 2016 року, РНОКПП НОМЕР_6 .

Представник відповідача: адвокат Парапір Михайло Петрович, свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю № 578 від 23 грудня 1996 року, видане Радою адвокатів Одеської області, місце реєстрації: 68243, Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Крива Балка, вул. Річна, 75.

Суддя А. І. Бучацька