441/596/22 2/441/449/2022
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2022 Городоцький районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Яворської Н.І.,

секретар судового засідання Цап І.М.,

представник відповідача Гриньо М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в цивільну справу за позовом ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в:

позивач Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (далі ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп») 20.05.2022 звернулось в суд із позовом, в якому просить стягнути із відповідача ОСОБА_1 на користь позивача відшкодування завданої шкоди в порядку регресу в розмірі 7356.66 грн., а також 2481 грн. судового збору.

В обґрунтування позову посилається на те, що 05.12.2017 між ОСОБА_2 та ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) №АІ/1486506, відносно транспортного засобу Рено, державний номер НОМЕР_1 .

25.10.2018 ОСОБА_1 керуючи автомобілем Рено, державний номер НОМЕР_1 допустив зіткнення із транспортним засобом Шкода, державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 .

Постановою Городоцького районного суду Львівської області від 25.01.2019 та постановою Львівського апеляційного суду від 20.03.2019 відповідача ( ОСОБА_4 ) визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 та 122-4 КУпАП.

На підставі заяви 10.06.2019 позивач здійснив виплату страхового відшкодування за пошкодження автомобіля в розмірі 7356.66 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням. Із посиланням на Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», вважає, що набув права регресної вимоги щодо суми страхового відшкодування, оскільки відповідач ОСОБА_1 після дорожньо-транспортної пригоди самовільно залишив місце пригоди.

Відповідачу направлялась претензія щодо добровільної сплати коштів в порядку регресу, однак станом на сьогодні кошти на рахунок позивача не надходили.

Ухвалою суду від 20.06.2022 прийнято до розгляду позов та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

18.07.2022 в судовому засіданні за клопотанням сторони відповідача суд ухвалив розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

04.08.2022 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, та заява про застосування строків позовної давності, у яких представник відповідача адвокат Гриньо М.І. просив в позові відмовити за пропуском позивачем строків позовної давності.

22.08.2022 надійшла відповідь на відзив, у якому представник позивача зазначив, що потерпілій особі страхове відшкодування позивачем виплачено 10.06.2019, а позов до суду було відправлено поштою 12.05.2022, отже строк слід рахувати з дати страхового відшкодування, тобто з 10.06.2019.

Посилається на п.38.1.1 ч.38.1 ст.38 Закону України № 5090-у1 від 05.07.2012 , згідно якої страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду., якщо він після ДТП самовільно залишив місце пригоди.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла заява представника ПрАТ «УСК ««Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про розгляд справи у відсутності представника, позовні вимоги підтримує повністю, просили такі задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні просив в позові відмовити посилаючись на викладене у відзиві та заяві про строки позовної давності.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 05.12.2017 між ОСОБА_2 та ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) №АІ/1486506, відносно транспортного засобу Рено, державний номер НОМЕР_1 .

25.10.2018 ОСОБА_1 керуючи автомобілем Рено, державний номер НОМЕР_1 допустив зіткнення із транспортним засобом Шкода, державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 .

Постановою Городоцького районного суду Львівської області від 25.01.2019 та постановою Львівського апеляційного суду від 20.03.2019 відповідача ( ОСОБА_1 ) визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 та 122-4 КУпАП. (а.с.10-13)

У відповідності до ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, факт вини ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та залишення ним місця пригоди є встановленим і його вина не підлягає доказуванню.

Відповідно до п.22.1ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю майну третьої особи.

Згідно долученої копії платіжного доручення №ЗР 046791 від 10.06.2019 на підставі страхових актів та акту огляду транспортних засобів, позивачем перераховано 7356.66 грн. на відшкодування шкоди. (а.с. 14-34, 35)

26.10.2020 ОСОБА_1 позивачем було направлено претензію про відшкодування шкоди в порядку регресу. (а.с.36)

Згідно ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано в наслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно із п.п. «в» п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і доведеними позивачем, оскільки страховиком здійснено страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу за договором страхування, а тому такий в силу положень п.п. «в» п. 38.1.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів має право на компенсацію виплаченого страхового відшкодування від відповідача, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду та який після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.

Щодо заяви представника відповідача про застосування строків позовної давності, суд не знаходить таку підставною з огляду на те, що перебіг строку позовної давності обчислюється з дня страхового відшкодування, яким в даному позові є 10.06.2019.

Відповідно до ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Із врахуванням вищенаведеного, позовні вимоги слід задовольнити та стягнути із відповідача ОСОБА_1 на користь позивача суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 7356.66 грн.

Окрім цього, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2481 грн.

Керуючись статтями 4, 12, 76-79, 81, 247, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» 7356 грн. 66 коп. суму сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» 2 481.00 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна грн. 00 коп.) у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Реквізити сторін:

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», , м.Київ, вул. Глибочицька, 44, Код , Банк: Столична філія ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 11.11.2022.

Головуючий суддя: Яворська Н.І.