Провадження №2/523/1709/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2022 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Кисельова В.К.,

при секретарі судового засідання Дзюба Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 21 в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «Галицька», ОСОБА_3 , ТОВ «Автокредитплюс», Моторно-транспортне страхове бюро України про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, -

ВСТАНОВИВ:

Підстави заявлених позовних вимог.

В вересні 2020р. до Суворовського районного суду м.Одеси звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «Галицька», ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступні обставини. Так згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 093622 від 19 липня 2018 року ОСОБА_2 19 липня 2018 року близько 16:30 годин, керуючи транспортним засобом марки Toyota Avensis, р/н НОМЕР_1 , за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Заболотного, 57/2А, при в`їзді на територію двору не надав перевагу у русі автомобілю марки BMW 7451, р/н НОМЕР_2 , який рухався по вул. Ак. Заболотного в м. Одесі та яким керував ОСОБА_3 , внаслідок чого допустив з ним зіткнення. В результаті дорожньо-траснпортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Причиною дорожньо-транспортної пригоди стало порушення ОСОБА_2 вимог и. 10.2 ПДР.

Постановою Суворовського районного суду міста Одеси по справі № 523/10790/18 від 14.08.2019 року ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за дане ДТП.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія Галицька»» про що свідчить поліс АМ/0511065 від 21.10.2017 року.

Сторони/учасники ДТП керуючись вимогами чинного законодавства України звертались до ПАТ СК «ГАЛИЦЬКА» із відповідними документами для отримання/здійснення страхового відшкодування, проте на сьогоднішній день з боку ПАТ СК «ГАЛИЦЬКА» не винесено жодного рішення щодо виплати страхового відшкодування.

Дане твердження базується на заяві (скарзі) яку направляв ОСОБА_1 на адресу Моторно-транспортне страхове бюро України від 22.05.2019 року.

На вищевказану заяву (скаргу) від 22.05.2019 року МТСБУ надало відповідь вих. №4.2- 10/2-1590 з якої вбачається, що МТСБУ не може вплинути на ПАТ СК «Галицька» оскільки членство зазначеного страховика в МТСБУ припинено.

Автомобіль марки BMW модель 7451, реєстраційний номер НОМЕР_2 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ТОВ«АВТОКРЕДИТ ПЛЮС» (далі за текстом Лізингодавець)

19.12.2016 року Лізингодавець підписав заяву про приєднання до публічного договору про надання фінансового лізингу № ODH0AI00000104 з ОСОБА_1 (далі за текстом Лізингоодержувач).

В свою чергу Лізингодавець передав вказаний автомобіль у володіння позивача, а останній надав даний автомобіль у користування своєму батькові ОСОБА_3 .

Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 було нанесено збитків у розмірі 71 050, 00 (сімдесят одна тисяча п`ятдесят ) гривень 00 коп. що підтверджуються звітом № 13-01/2020 про оцінку автомобіля BMW 7451, реєстраційний номер НОМЕР_2 , а також актом виконаних робіт № 255 від 27.08.2018 року.

Ремонт вказаного вище автомобіля відповідно до акту виконаних робіт № 255 від 27.08.2018 року було здійснено ФОП ОСОБА_4 на загальну суму 71 050,00 грн.

Вартість ремонту було сплачено гр. ОСОБА_3 про що свідчить прибутковий касовий ордер 0827-01.

Згідно ст. 9 ЗУ «Про фінансовий лізинг» ОСОБА_1 , будучі лізингоодержувачем, має право захищати свої права на предмет лізингу на рівні із лізингодавцем. Тому позивач вважає, що має право вимоги відшкодування шкоди, спричиненої пошкодженням автомобіля BMW 7451, реєстраційний номер НОМЕР_2 , оскільки він є лізингоодержувачем за договором фінансового лізингу, та вимушений продовжувати здійснювати платежі за договором Лізингу, хоча автомобіль фактично було пошкоджено внаслідок неправомірних дій відповідача.

На підставі викладеного, позивач просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 71 050 ( сімдесят одна тисяча п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Позиція відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав та надав суду відзив на позовні вимоги наступного змісту.

Так відповідач ОСОБА_2 не заперечував того факт, що є винним у вчиненні ДТП, яке відбулось 19 липня 2018 між автомобілем марки Toyota Avensis, р/н НОМЕР_1 , за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Заболотного, 57/2А та автомобіем BMW 7451 р/н НОМЕР_2 .

Однак з урахуванням того, що ОСОБА_2 був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності із ПрАТ СК «ГАЛИЦЬКА» № АМ/0511065 від 21.10.2017 року, за яким сума (ліміт) відшкодування страховиком за шкоду завдану майну потерпілого становить 100000.00 грн., а фактично понесені витрати на ремонт пошкодженого транспортного засобу, що зазначені в акті виконаних робіт №255 від 27.08.2019 p., складають 71050.00 грн., твердження позивача, що страхове відшкодування повинно буде здійсено саме ПрАТ СК «ГАЛИЦЬКА», оскільки сума шкоди не перевищує страхового ліміту.

Окрім того, відповідач посилається на те, що витрати на ремонт автомобіля поніс не позивач ОСОБА_1 , а його батько ОСОБА_3 , тобто сам позивач жодних витрат на ремонт автомобіля BMW 7451 р/н НОМЕР_2 не поніс, а витрати ОСОБА_3 на ремонт не є правовим обгрунтуванням для подачі ОСОБА_1 даного позову і наявність між ними будь-яких ймовірних родинних зв`язків в даному разі жодного значення не мaє.

Відповідач також вважає, що посилання позивача на договір фінансового лізингу, який має всі ознаки нікчемного не може породжувати будь-яких прав у позивача на звернення до суду про відшкодування витрат на ремонт автомобіля BMW 7451 р/н НОМЕР_2 .

Позиція третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору Моторно-транспортне страхове бюро України.

Так представник МСТБУ вважає,що враховуючи положення чинного законодавства України про страхування та цивільного законодавства України, правову позицію з даного питання Великої Палати Верховного Суду, висловлену у рішенні від 04.07.2018 по справі № 755/18006/15-ц, у даному випадку відшкодування майнової шкоди має бути здійснено страховою компанією ПАТ СК «Галицька» відповідно до умов договору страхування.

З 07.07.2019 ПрАТ СК «Галицька» позбавлено права укладати договори страхування ОСЦПВВНТЗ.

Пунктом 52.5 cт. 51 Закону визначено, що страховик, членство якого припинено, зобов`язаний виконати свої зобов`язання згідно з укладеними ним договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до положень пп. «г» п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених законом у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

МТСБУ може здійснити регламентну виплату позивачу виключно, якщо вимоги останнього включені до затвердженого судом реєстру кредиторів, а також судом затверджено ліквідаційний баланс страховика, яким підтверджена відсутність коштів та майна страховика за рахунок яких можливе погашення боргу кредиторів з обов`язкового страхування.

У даному випадку відсутні відомості про визнання господарським судом ПрАТ СК «Галицька» банкрутом, заявлення вимог до страховика у процесі банкрутства, набуття ним статусу кредитора. Не заявлені вимоги до страховика не породжують для МТСБУ будь-яких зобов`язань перед кредиторами останнього відповідно до Закону.

Отже, розгляд МТСБУ питання про проведення регламентної виплати за зобов`язаннями ПрАТ СК «Галицька» за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів може бути здійснений за наявності у МТСБУ підтвердження:

1.Визнання господарським судом ПрАТ СК «Галицька» банкрутом;

2.Вимога особи, яка має право на отримання відшкодування включена до затвердженого

судом реєстру кредиторів;

3.Особі, яка має право на отримання страхового відшкодування, не здійснено виплату, що підтверджується ліквідаційним балансом, затвердженим Господарським судом.

Рух справи.

Ухвалою суду від 14.09.2020р. судом відкрито спрощене провадження по справі.

Ухвалою суду від 17.08.2021р. долучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні позивача ТОВ «Автокредитплюс».

Ухвалою суду від 17.08.2021р. долучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні відповідача МТСБУ.

В процесі розгляду справи представник позивача ОСОБА_5 підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача адвоката Немна П.М. просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на обставини, які викладені у відзиві на позов.

Представники ПрАТ СК «Галицька», ТОВ «Автокредитплюс», МТСБУ в судове засідання не з`явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

Так судом встановлено, що ОСОБА_2 19 липня 2018 року близько 16:30 годин, керуючи транспортним засобом марки Toyota Avensis, р/н НОМЕР_1 , за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Заболотного, 57/2А, при в`їзді на територію двору не надав перевагу у русі автомобілю марки BMW 7451, р/н НОМЕР_2 , який рухався по вул. Ак. Заболотного в м. Одесі та яким керував ОСОБА_3 , внаслідок чого допустив з ним зіткнення. В результаті дорожньо-траснпортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Причиною дорожньо-транспортної пригоди стало порушення ОСОБА_2 вимог и. 10.2 ПДР.

Постановою Суворовського районного суду міста Одеси по справі № 523/10790/18 від 14.08.2019 року ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за дане ДТП. (а.с. 6)

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія Галицька»» про що свідчить поліс АМ/0511065 від 21.10.2017 року.

Правові підстави ухваленого рішення та оцінка доказів судом.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною другою статті 22 ЦК збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За змістом зазначеної норми закону обов`язок відшкодування шкоди у особи, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, виникає у разі недостатності страхового відшкодування для повного відшкодування завданої нею шкоди.

Ліміт відповідальності страховика визначається умовами договору страхування цивільно-правової відповідальності укладеного з власником (володільцем) транспортного засобу.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Під час застосування наведених норм права підлягає врахуванню правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), який зводиться до наступного.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц (провадження №14- 176цс18) зроблений висновок про те, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом №1961-ІУ у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37) чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладення обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону №1961-ІУ). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

Відповідно до ч. 3 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Закон № 1961 - IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 28 Закону № 1961 - IV шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, у тому числі, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Згідно із ст. 29 цього Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Системний аналіз ст. 22, 988, 1166, 1192, 1194, ст. 22, 28, 29, 36 Закону № 1961 - IV дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі обов`язок відшкодувати ту частину витрат, які необхідні для проведення ремонту автомобіля, які не увійшли до страхової виплати покладається на особу, яка завдала шкоду, в загальному порядку.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія Галицька»» про що свідчить поліс АМ/0511065 від 21.10.2017 року, строк дії до 20.10.2018р. (а.с. 76)

З полісу вбачається, що ліміт відповідальності страховика за страховим випадком за шкоду майну становить суму 100000 гривень, а також встановлена нульова франшиза.

З матеріалів справи вбачається, що від ТОВ «Автокредитплюс» надходила 13.02.2019р. заява до у ПрАТ «Страхова компанія Галицька»» про страхове відшкодування. (а.с. 8)

ОСОБА_3 , в свою чергу, звернувся до із повідомлення про ДТП. (а.с. 7)

Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобілю BMW 7451, реєстраційний номер НОМЕР_2 , було нанесено збитків у розмірі 71 050, 00 (сімдесят одна тисяча п`ятдесят ) гривень 00 коп. що підтверджуються звітом № 13-01/2020 про оцінку автомобіля BMW 7451, реєстраційний номер НОМЕР_2 , а також актом виконаних робіт № 255 від 27.08.2018 року.(а.с.13-24)

Ремонт вказаного вище автомобіля відповідно до акту виконаних робіт № 255 від 27.08.2018 року було здійснено ФОП ОСОБА_4 на загальну суму 71 050,00 грн.

Вартість ремонту було сплачено гр. ОСОБА_3 про що свідчить прибутковий касовий ордер 0827-01. (а.с. 33-35)

Отже загальний розмір шкоди складає 71 050,00 грн. не перевищує лімітом відповідальності страховика.

В судовому засіданні встановлено, що позивач не звертався з позовними вимогами до страхової компанії.

В той же час, під час вирішення спірних правовідносин необхідно приймати до уваги наступні висновки Верховного суду.

Так, Верховний суд у складі судової палати Касаційного цивільного суду у своїй Постанові №686/17155/15-ц від 03 жовтня 2018 року підтримав правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі №6-691цс15, де було зазначено, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

На підставі цього висновку Верховний Суд визначив, що страховик за договором обов`язкового страхування відповідає у межах страхового ліміту за мінусом фізичного зносу, а за решту - безпосередній винуватець.

Судом встановлено, що ПрАТ «Страхова компанія Галицька»» не приймало рішення про виплату страхове відшкодування.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004р. № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

В матеріалах справи наявний звіт № 13-01/2020 про оцінку автомобіля BMW 7451, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з якого вбачається, що вартість відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає суму у розмірі 44748 грн. 16 коп., а вартість відновлюваного ремонту складає суму у розмірі 93214грн. 02 коп.

Отже, різниця між вартістю відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та реальними витратами на відновлення автомобіля складає суму у розмірі (71 050,00 грн.-44748,16=26301,84) 26301 грн. 84 копійки.

Вищевказана суму у розмірі 26301 грн. 84 копійки. не повинно відшкодовувати страхова компанія, а вона підлягає відшкодуванню винуватцем ДТП.

Автомобіль марки BMW модель 7451, реєстраційний номер НОМЕР_2 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ТОВ«АВТОКРЕДИТ ПЛЮС» (далі за текстом Лізингодавець)

19.12.2016 року Лізингодавець підписав заяву про приєднання до публічного договору про надання фінансового лізингу № ODH0AI00000104 з ОСОБА_1 (далі за текстом Лізингоодержувач).

Відповідно до ч. 2 ст. 808 ЦК України ремонт і технічне обслуговування предмета договору лізингу здійснюються продавцем (постачальником) на підставі договору між лізингоодержувачем та продавцем (постачальником).

Однак, згідно ч. 1 ст. 809 ЦК України ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження предмета договору лізингу несе лізингоодержувач, якщо інше не встановлено договором або законом.

В даному випадку наявне випадкове пошкодження предмета договору лізингу, отже ТОВ«АВТОКРЕДИТ ПЛЮС» не зобов`язаний проводити ремонт автомобіля, оскільки він не пов`язаний з технічним обслуговуванням предмета договору лізингу.

На підставі викладеного, суд вважає, що ОСОБА_1 , як лізингоодержувач, повинний був відновити предмет договору лізингу за власний рахунок.

На підставі викладеного, суд вважає, що ОСОБА_1 має право на пред`явлення позовних вимоги до відповідача про відшкодування шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно п. 1 ч. ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

На підставі викладеного, суд вважає, що відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума у розмірі різниця між вартістю відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та реальними витратами на відновлення автомобіля, що складає суму у розмірі (71 050,00 грн.-44748,16=26301,84) 26301 грн. 84 копійки.

Керуючись ст.ст. 2,5,10,12,258,259,263-265,268 ЦПК України, , -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «Галицька», ОСОБА_3 , ТОВ «Автокредитплюс», Моторно-транспортне страхове бюро України про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП № НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 ) матеріальну шкоду у розмірі 26301 грн. 84 копійки, судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп., а всього стягнути суму у розмірі 27142 гривень 64 копійки.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду в 30 -ти денний строк з дня його отримання.

Суддя

Складено та підписано 12.07.2022