Справа № 203/2415/22
Провадження № 2-п/0203/8/2022
УХВАЛА

15 серпня 2022 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в залі суду в м. Дніпрі у складі:

головуючого судді Ханієвої Ф.М.,

за участю секретаря судового засідання Ноторової Є.О.,

за участі:

представника заявника (відповідача) Лукаш Л.О.,

представника відповідача Заворотного А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника заявника (відповідача) про витребування доказів в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 листопада 2010 року в цивільній справі № 2-2024/2010 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Правобережне відділення № 6719 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

13 липня 2022 року представник ОСОБА_1 (далі заявник) ОСОБА_2 (далі представник заявника, відповідача) звернулася до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з заявою про перегляд заочного рішення, в якій просить суд:

- скасувати заочне рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 листопада 2010 року у цивільній справі № 2-2024/2010 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Правобережне відділення № 6719 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.07.2022 року, судову справу № 203/2415/22, провадження № 2-п/0203/8/2022, за заявою про перегляд заочного рішення, було розподілено головуючому судді Ханієвій Ф.М., яка передана канцелярією суду 14.07.2022 року.

Ухвалою суду від 18.07.2022 року було залишено без руху заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення та надано заявнику строк для усунення недоліків заяви.

29.07.2022 року заявник усунув недоліки заяви належним чином та у повному обсязі.

Ухвалою суду від 01.08.2022 року було поновлено заявнику строк для подання заяви про перегляд заочного рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 листопада 2010 року та прийнято до розгляду заяву про перегляд заочного рішення, призначено заяву до розгляду в судовому засіданні.

У судове засідання, призначене на 15.08.2022 року, з`явились представник заявника та представник відповідача.

Під час судового засідання до початку розгляду по суті заяви про перегляд заочного рішення представник заявника надала суду клопотання про витребування доказів, в обґрунтування якого зазначила, що з метою належного розгляду справи вона просить суд:

- витребувати у відповідача належним чином завірену копію кредитної справи по кредитному договору № 66/2 від 26.06.2007 року, укладеного між позивачем та відповідачем; належним чином завірену копію договору застави майна № 66/2а від 26.06.2007 року, укладеного між позивачем та відповідачем, посвідченого нотаріально приватним нотаріусом Ковальовою В.В., номер в реєстрі 935; належним чином завірену копію акту про передачу та/або вилучення заставного майна, а саме: транспортного засобу (автомобіль) марки Ford Focus C-Max, 2007 року випуску, кольору темно-синьої перлини, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який має номер шасі № НОМЕР_2 VIN НОМЕР_2 , який належав на праві власності ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

У судовому засіданні представник заявника підтримала вимоги клопотання та просила суд задовольнити їх повністю, наголосивши на тому, що на її думку, вирішення клопотання про витребування доказів є доцільним саме до початку розгляду по суті заяви про перегляд заочного рішення.

Представник відповідача заперечував проти задоволення клопотання представника заявника про витребування доказів, посилаючись на те, що воно є безпідставним.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника та думку представника відповідача, вивчивши доводи представника заявника, викладені в клопотанні про витребування доказів, проаналізувавши норми ЦПК України, дійшов таких висновків.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частин 1, 4-7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 83 ЦПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3, ч. 6, ч. 7, ч. 8, ч. 9 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується;

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Положеннями ст. 287 ЦПК України визначений порядок розгляду заяви про перегляд заочного рішення, відповідно до частин 2, 3 якої передбачено, що головуючий відкриває судове засідання і з`ясовує, хто з учасників справи з`явився, встановлює їх особу, перевіряє повноваження представників, після чого повідомляє зміст заяви і з`ясовує думку сторін та інших учасників справи щодо вимог про перегляд заочного рішення.

У результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою:

1) залишити заяву без задоволення;

2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Аналіз викладених вище норм вказує, що в клопотанні про витребування доказів зазначаються, зокрема, обставини, які може підтвердити доказ, про витребування якого заявник просить суд, або аргументи, які він може підтвердити та спростувати, а також вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Крім того, нормами ЦПК України, викладеними у статтях 284 288 ЦПК України, не визначено повноважень суду під час розгляду заяви про перегляд заочного рішення та вирішення питання про наявність чи відсутність підстав для його скасування, збирати докази на підтвердження чи спростування наявності чи відсутності таких підстав.

Суд, вирішуючи по суті клопотання представника заявника про витребування доказів, враховує те, що представник не була позбавлена права збирати докази в інтересах відповідача ОСОБА_1 на підтвердження наявності підстав для скасування заочного рішення під час звернення до суду з відповідною заявою, та в порядку, визначеному ст. 288 ЦПК України, посилатися на такі докази як такі, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті.

З огляду на викладене вище, клопотання представника заявника про витребування доказів є безпідставним та необґрунтованим, а вимоги клопотання є такими, що задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 76, 81, 84, 260, 261, 284-288, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання заявника (відповідача) про витребування доказів в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 листопада 2010 року в цивільній справі № 2-2024/2010 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Правобережне відділення № 6719 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складений 15.08.2022 року.

Суддя Ф.М. Ханієва