Справа № 932/1653/21
Провадження № 2-др/932/48/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Кондрашова І.А., за участю секретаря судового засідання Мотуз Я.А., розглянувши у приміщенні суду в м. Дніпрі заяву адвоката Ліфлянчика Станіслава Ігоровича який діє в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, 06.12.2022, надійшла заява адвоката Ліфлянчика С.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення, в якій заявник просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, що складаються із сплаченої правової допомоги у розмірі 28 000,00 грн.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, заявник, посилався на те, що Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська під час ухвалення рішення, за результатами розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів, не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат понесених відповідачем.

З огляду на вищезазначене та враховуючи приписи процесуального Закону, заявник вважав за необхідне звернутися до суду з даною заявою.

За змістом ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що при вирішенні позовних вимог у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про стягнення коштів, не вирішено питання щодо розподілу понесених витрат відповідачем.

Положення статті 270 ЦПК України надають право суду, що ухвалив рішення, за заявою сторони або за власною ініціативою ухвалити додаткове рішення, якщо не вирішено питання про розподіл судових витрат.

В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються заявлені вимоги та якими доказами вони підтверджуються, суд приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.05.2022 по справі № 932/1653/21 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про стягнення коштів, відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 19.01.2023, рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.05.2022, скасовано та ухвалено нове рішення яким позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про стягнення коштів задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму безпідставно отриманих коштів у розмірі 303 009, 44 грн., 3% річних у розмірі 5 886, 50 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати, понесені у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції, у розмірі 3089 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати понесені у зв`язку із розглядом справи у суді апеляційної інстанції, у розмірі 4633, 43 грн.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд, мотивуючи своє рішення, серед іншого зазначив, що факт досягнення домовленостей із відповідачем та отримання ним коштів, підтверджується таблицею видачі грошових коштів, де підпис ОСОБА_1 співпадає з його підписом. Судово почеркознавча експертиза у справі не проводилась.

Як роз`яснено у п.20 постанови Пленуму ВСУ №14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі", додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст.220 ЦПК України (в ред. 2004 року); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав, суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено (ч.5 ст.270 ЦПК України).

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Тобто, системний аналіз вищезазначених приписів процесуального Закону в поєднанні з вищезазначеним роз`ясненням викладеним у постанові Пленуму ВСУ №14, дає підстави дійти висновку, що додаткове рішення хоч і є окремим процесуальним документом, проте є невід`ємною складовою основного судового рішення.

У Постанові Дніпровського апеляційного суду від 19.01.2023 вирішено питання про розподіл судових витрат, зокрема, суд апеляційної інстанції вирішив питання про стягнення судових витрат у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції, а також стягнуто з відповідача судові витрати, пов`язані із розглядом справи в апеляційному суді.

Тобто судом вищої інстанції вирішено питання про судові витрати.

06.12.2022 до суду звернувся представник відповідача адвокат Ліфлянчика С.І. із заявою, в якій просив суд першої інстанції вирішити питання про стягнення судових витрат, що складаються із сплаченої правової допомоги у розмірі 28 000,00 грн.

Суд першої інстанції не може задовольнити таку заяву, оскільки рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.05.2022 по справі 932/1653/21 скасовано повністю, відтак правова підстава, яка б слугувала підґрунтям для вирішення питання щодо судових витрат, перестала існувати. Тому питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу не віднесено до компетенції суду першої інстанції. Враховуючи, що перегляд справи здійснювався апеляційним судом, і рішення по суті спору прийнято судом апеляційної інстанції, то всі питання ухвалення додаткового рішення, стягнення витрат на професійну правничу допомогу і т.д., має вирішуватись судом, який ухвалив відповідну постанову.

Таким чином, питання щодо ухвалення додатковї постанови має вирішуватись апеляційним судом. Суд першої інстанції не може ухвалити додаткове рішення, оскільки основне рішення скасоване, а відтак не існує.

Виходячи з того, що рішення суду першої інстанції, яким не було вирішено питання розподілу судових витрат понесених відповідачем, скасовано постановою апеляційного суду з ухваленням нового рішення про задоволення заявлених позовних вимог, відсутня процесуальна можливість щодо ухвалення додаткового рішення в порядку ст.270 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката Ліфлянчика Станіслава Ігоровича який діє в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів, залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ігор КОНДРАШОВ