Провадження №: 6/755/632/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" листопада 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Гончарука В.П.

з секретарем Гриценко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб: Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», ОСОБА_2 , Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого листа № 755/10835/14-ц виданого 18.07.2014 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості у звязку з наявністю рішення про визнання поруки припиненою (відсутністю обов`язку боржникачерез його припинення).

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що виконавчий лист № 755/10835/14-ц виданий 18.07.2014 року Дніпровським районним судом м. Києва є таким, що не підлягає виконанню, оскільки рішенням Галицького районного суду м. Львова від 13 березня 2018 року позов ОСОБА_1 до АТ «Альфа - Банк» про визнання договору поруки припиненою було задоволено. Заявник звернувся до Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) з заявою про завершеення виконаічого провадження, однак згідно відповіді ДВС підстав для заевершення та скасування накладених арештів не має. Таким чином, виникла колізія за якою ОСОБА_1 не є поручителем по кредитному договору і з нбого не повині стягуватись кошти. Однак тке стягнення проводиться. В тойц же час ВДВС не має передбачених законом підстав для завершення виконавчого провадження а сам банк таку заяву не подає.

В судове засідання сторони не з"явились, що не перешкоджає розгляду питання по суті.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 432 ЦПК України, суд розглядає заяву в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Суд, вивчивши матеріали справи приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 27 червня 2014 року, заяву Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" про видачу виконавчого документа задоволено.

Видано виконавчий лист на виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків по справі № 690/13 від 04.09.2013 року за позовом ПАТ "Укрсоцбанк" до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , яким стягнуто солідарно з відповідачів на користь ПАТ "Укрсоцбанк" заборгованості в розмірі 87 163,26 доларів США, а також витрати, пов`язані з розглядом справи в третейському суді в сумі 7 707,36 грн.

18 липня 2014 року Дніпровським районним судом міста Києва видано виконавчий лист про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" заборгованості в розмірі 87 163,26 доларів США, а також витрати, пов`язані з розглядом справи в третейському суді в сумі 7 707,36 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15 січня 2020 року у вказаній справі замінено стягувача, щодо виконання виконавчого листа № 755/10835/14-ц виданого 18 липня 2014 року Дніпровським районним судом м. Києва на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків у справі № 690/13 від 04.09.2013 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, з ПАТ «Укрсоцбанк» на правонаступника - Акціонерне товариство «Альфа-Банк» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, ).

Дане рішення набрал законної сили.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Крім того, встановлено що на виконанні Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебувує виконавче провадженння № 51924225, щодо виконання виконавчого листа № 755/10835/14-ц виданого 18.07.2014 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь АТ «Альфа-Банк» суми боргу у розмірі 738 697,27 грн.

Розділом VI ЦПК України врегулювано процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах.

Частиною 1 ст. 431 ЦПК України встановлено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Так, у відповідності до норм чинного законодавства, добровільне виконання рішення суду можливе з моменту набрання рішенням суду законної сили до моменту надходження виконавчого листа до державного або приватного виконавця та відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до статті 432 ЦПК України, виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або 3) з інших причин.

Аналіз змісту наведеної норми свідчить про те, що можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню передбачена, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, проте наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

При цьому, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом ст. 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

Крім того, визнання виконавчого листа, таким що не підлягає виконанню, може застосовуватися лише у тих випадках, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Суд має встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Звертаючись до суду з вказаною заявою, заявник вказує на тещо рішенням Галицького районного суду м. Львова від 13 березня 2018 року позов ОСОБА_1 до АТ «Альфа - Банк» про визнання договору поруки припиненою було задоволено та у виконавчої служби відсутні підстави для завершення виконаччого провадження відкритого на підставі виконавчого листа № 755/10835/14-ц виданого 18.07.2014 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь АТ «Альфа-Банк» суми боргу у розмірі 738 697,27 грн.

Проте, наведені обставини як підстави для задоволення заяви суд не може прийняти до уваги, виходячи з наступного.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до пункту 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», є закінчення виконавчого провадження.

Крім того, згідно з частиною п`ятою статті 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Статтею 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Таким чином, положення статті 559 ЦК України стосовно припинення поруки з припиненням забезпеченого нею зобов`язання не може застосовуватися до правовідносин, в яких обов`язок поручителя щодо виконання зобов`язання за основним договором виник з рішення суду, а не лише з договору поруки.

Зазначене узгоджується з правовими висновками, викладеними у постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2015 року у справі № 6-172цс15, у постановах Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 755/7805/13-ц (провадження № 61-16585св18), від 02 вересня 2020 року у справі № 195/465/15-ц (провадження № 61-778ск17).

Отже, доводи заявника в частині посилання на припинення поруки на підставі рішення суду також не можуть бути прийняті до уваги з огляду на те, що рішення суду яким припинено поруку заявника ухвалене судом після постановлення Дніпровським районним судом м. Києва ухвали про видачу виконавчого листа про солідарне стягнення з ОСОБА_1 заборгованості, яка набрала законної сили та на даний час не скасована.

За таких обставин, в ході судового розгляду даної заяви не було встановлено обгрунтованих та достатніх процесуальних підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а тому суд відмовляє в задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст. 18, 82, 432 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб: Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», ОСОБА_2 , Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Ухвала може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна карга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: