Справа № 214/8162/21
2-н/214/232/22
У Х В А Л А

Іменем України

про відмову у видачі судового наказу

15 червня 2022 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Хомініч С.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги,-

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника ТОВ «Житлосервіс-КР» Тетера О.В. звернувся до суду 30.09.2021 з заявою, в якій просить суд стягнути з боржника ОСОБА_1 заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги за період з вересня 2018 по вересень 2021 року у розмірі 4 387,92 грн, 3% річних у розмірі 495,03 грн, втрати від інфляції у розмірі 218,84 грн, а також судовий збір у розмірі 227,00 грн.

Відповідно до Розпорядження №280 від 13.06.2022 призначено повторний автоматичний розподіл судової справи у зв`язку з увільненням судді ОСОБА_2 від здійснення правосуддя на час проходження військової служби за призовом під час мобілізації.

На підставі протоколу від 13.06.2022 матеріали цивільної справи передано в провадження судді Хомініч С.В.

Дослідивши матеріали справи, суддя прийшла до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з таких підстав.

Згідно ч.1 ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг; телекомунікаційних послуг; послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно з ч. 5 ст. 165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

На виконання вимоги ч. 5 ст. 165 УЦПК України судом отримано відповіді з адресно-довідкового органу, відповідно до яких останнє відоме місце реєстрації боржника ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Досліджуючи розрахунок суми заборгованості судом встановлено, що він містить відомості про механізм здійснення нарахування за адресою: АДРЕСА_2 за період з вересня 2018 по вересень 2021 року.

Разом з тим, до заяви представником заявника надано Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №275563345 від 20.09.2021, відповідно до якого ОСОБА_1 набула право власності на 18/50 частку вказаного житлового приміщення 09.06.2020, а на 32/50 частку 28.10.2020.

Так, згідно з ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Однак, заява про видачу судового наказу подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України, оскільки до неї не додано доказів покладення на боржника ОСОБА_1 зобов`язання сплати за спожиті житлово-комунальні послуги за період з вересня 2018 по червень 2020, оскільки право спільної часткової власності вона набула з червня 2020 року та не була зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, суддя дійшла висновку, що заявлена представником заявника сума не є безспірною, у зв`язку з чим його не можна прийняти до уваги як доказ підтвердження розміру заборгованості, оскільки ТОВ «Житлосервіс-КР» має бути доведено розмір заборгованості боржника ОСОБА_1 за надані заявником житлово-комунальні послуги за адресою АДРЕСА_2 саме за період з вересня 2018 по вересень 2021 року.

Таким чином, заявнику слід відмовити у видачі судового наказу, оскільки заява подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України відсутні належні документи, що підтверджують обставини якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

На підставі ст. 166 ЦПК України ТОВ «Житлосервіс-КР» слід роз`яснити, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1 статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 160-164, п. 1 ч. 1 ст.165, ст.ст. 166-168, 353-354 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання та підписання суддею.

Суддя Хомініч С.В.