Провадження № 2/205/752/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2022 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Терещенко Т.П.,

за участю секретаря судового засідання Кривозуб О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Овсієнко Алла Вікторівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що їй стало відомо про наявність виконавчого напису № 31211 від 30 вересня 2021 року, що видав приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. про стягнення з неї на користь відповідача заборгованість у розмірі 76 286,84 грн. На підставі вчиненого виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Овсієнко А.В. було відкрито виконавче провадження № 67133377. Вважає, що нотаріус не мав законних підстав для вчинення виконавчого напису, у зв`язку з тим, що відповідачем не надано документів, які б підтверджували безспірність заявленої до стягнення суми заборгованості. Вчинення виконавчого напису суперечить приписам ст. 88 Закону України «Про нотаріат», а тому вважає, що виконавчий напис № 31211 від 30 вересня 2021 року, який виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із чим просив визнати виконавчий напис № 31211 від 30 вересня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2021 року задоволено клопотання позивача про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №31211 від 30 вересня 2021 року, який вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О.

17 грудня 2021 року ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська прийнято до свого провадження вищевказану цивільну справу та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2022 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів у АТ «Банк Форвард» належним чином завірені копії документів на підставі яких було видано виконавчий напис № 31211 від 30 вересня 2021 року, а також у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. належним чином завіреної копії нотаріальної справи про вчинення вищевказаного виконавчого напису.

17 березня 2022 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона зазначида, що нотаріус вчинив виконавчий напис відповідно до закону та підстав відмовляти банку у вчиненні виконавчого напису не було, а підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, відсутні. Також позивач не надав жодних розрахунків або переконливих доказів на підтвердження того, що на час вчинення виконавчого напису його заборгованість за кредитним договором була відсутня або була у іншому розмірі ніж зазначено у виконавчому написі. Вказувала, що банк на момент звернення до нотаріуса для вчинення виконавчого напису надав всі передбачені законом документи, а саме: оригінал кредитного договору, розрахунок заборгованості, виписки по особовому рахунку, вимогу про усунення порушень.

Позивач та представник відповідача у судове засідання не з`явилися, на підставі ст. ст. 128, 130 ЦПК України повідомлялися належним чином про день, час та місце розгляду справи, будь-яких клопотань про відкладення або розгляд справи за їх відсутності суду не надали, лише представником відповідача було надано відзив та належним чином завірені копії документів на підставі яких було видано виконавчий напис № 31211 від 30 вересня 2021 року, а тому суд вважає за можливе розгляд справи проводити за відсутності позивача та відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, а також на виконання ухвали суду надав належним чином завірену копію нотаріальної справи про вчинення виконавчого напису за № 31211 від 30 вересня 2021 року

Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Овсієнко А.В. у судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, хоча відповідно до ст. 128 ЦПК України про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить отримана особисто нею судова повістка, будь-яких клопотань не надала, про причини неявки суд не повідомила.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази та виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню з таких підстав.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи вбачається, що 30 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. вчинений виконавчий напис № 31211 про звернення стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 200328723 від 04 березня 2021 року, який укладений між ОСОБА_1 та ПАТ « Банк Форвард», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард», на загальну суму у розмірі 75 186,84 грн. (а. с. 68).

Судом встановлено, що 12 жовтня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Овсієнок А.В. в межах виконавчого провадження № 67133377 було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 31211, виданого 30 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. про звернення стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 200328723 від 04 березня 2021 року на користь АТ «Банк Форвард» на загальну суму у розмірі 76 286,84 грн. (а. с. 6-7).

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом.

Згідно із п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Виходячи з положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. В пункті 1 даної Постанови визначено, що нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) нотаріально посвідчені угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язань.

Відповідно до п. п. 1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора вважається безспірною.

Отже, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису.

З урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, що зазначено в правовій позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду України у справі №6-887цс17 від 05 липня 2017 року.

Водночас, відповідно до ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Для з`ясування наявності безспірної заборгованості, яка стягується з позивача по виконавчому провадженню ВП № 67133377 на підставі виконавчого напису № 31211, виданого 30 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. та оспорюється позивачем, ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2022 року (а. с. 37-38) було витребувано у АТ «Банк Форвард» належним чином завірені копії документів на підставі яких було видано виконавчий напис № 31211 від 30 вересня 2021 року, а також у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. належним чином завіреної копії нотаріальної справи про вчинення вищевказаного виконавчого напису.

Станом на 29 вересня 2022 року ухвала суду про витребування доказів нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. і АТ «Банк Форвард» виконана, та надані належним чином завірені копії витребуваних судом документів, але вказані документи не свідчать про безспірність суми заборгованості по матеріалам справи і відповідність дійсної заборгованості позивача за вказаним кредитним договором.

За таких обставин, у суду відсутні підстави вважати, що заборгованість позивача перед відповідачем на час винесення оскаржуваного виконавчого напису була безспірною.

Разом з тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та не чинною.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін.

Отже, на момент вчинення виконавчого напису нотаріусом 30 вересня 2021 року п. 1 і п. 2 змін до постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» були визнані судом (справа № 826/20084/14, № К/800/6492/17, № К/800/7651/17) не чинними. Отже нотаріус не мав законних повноважень вчинювати виконавчий напис.

Суд вважає можливим захистити право позивача шляхом визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, оскільки обраний позивачем спосіб захисту його інтересів ґрунтується на законі, та заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 908 грн.

Керуючись ст. 88 Закону України «Про нотаріат», Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, ст. ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76, 81, 89, 109, 259, 263-265, 268, 273, 280, 282, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Овсієнко Алла Вікторівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 30 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимиром Олександровичем, який зареєстрований в реєстрі за № 31211 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 76 286,84 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства «Банк Форвард» () на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) понесені та документально підтверджені судові витрати по справі у вигляді судового збору у розмірі 908 грн.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Сторони:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач Акціонерне товариство «Банк Форвард», , місце знаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 105.

Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, місце знаходження: 02055, м. Київ, пр. Петра Григоренка, буд. 15, прим. 3.

Третя особа приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Овсієнко Алла Вікторівна, місце знаходження: 01135, м. Київ, вул. В`ячеслава Чорновола, буд. 10, оф. 91.

Суддя: Т.П. Терещенко