КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/7619/2022 Доповідач 2 інстанція - Суханова Є.М.
П О С Т А Н О В А

іменем України

16 листопада 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді: Суханової Є.М.,

суддів: Сушко Л.П., Олійника В.І.

за участю секретаря: Лободи Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» в особі представника - адвоката Тузової Владислави Олександрівни на рішення Печерського районного суду м. Києва від 07 грудня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів та стягнення процентів та трьох процентів річних,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду м. Києва із позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів та стягнення процентів та трьох процентів річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що на протязі 2010 року до 2013 року укладала з відповідачем депозитні договори. Загалом з відповідачем було укладено 9 депозитних договорів.

У зв`язку з припиненням функціонування банківських відділень відповідача на окупованій території Автономної Республіки Крим, рахунки позивача було безпідставно заблоковано і припинено нарахування відсотків.

23 листопада 2018 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») отримав заяву позивача про розірвання зазначених договорів та видачу вкладів та відсотків. 30 листопада 2018 року позивач повторно звернулась до відповідача з такою заявою. Станом на 11 грудня 2018 року вимоги позивача відповідач не виконав.

У зв`язку з невиконанням вимог позивача про повернення вкладів, позивач звернулась до суду з позовом про повернення коштів. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 23 травня 2019 року позов ОСОБА_1 про стягнення депозитних вкладів, відсотків та штрафних санкцій задоволено частково. Зазначене рішення суду набрало законної сили.

Ураховуючи те, що депозитні договори діють до повного їх виконання сторонами, ураховуючи те, що позивачем заявлялись та судом розглядались періоди стягнення відсотків та трьох процентів річних, а саме: до 20 лютого 2019 року включно, позивач має право на стягнення відсотків за вкладами та трьох процентів річних за період з 21 лютого 2019 року до 04 березня 2020 року включно.

На підставі викладеного, позивач просила стягнути з АТ КБ «Приватбанк» на користь позивача на її користь за період з 21 лютого 2019 року до 04 березня 2020 року:

- за договором № SAMDN2156 від 27 квітня 2010 pоку суму нарахованих відсотків - 833,67 доларів США, 3 % річних - 217,48 доларів США;

- за договором № SAMDN7379 від 04 липня 2011pоку суму нарахованих відсотків -414,25 доларів США, 3 % річних -155,34 доларів США;

- за договором № SAMDNWFD400 від 20 грудня 2013 pоку суму нарахованих відсотків -2841,73 доларів США, 3 % річних -1065,65 доларів США;

- за договором № SAMDNWFD 300 від 26 грудня 2013 pоку суму нарахованих відсотків -2414,02 доларів США, 3 % річних -804,67 доларів США;

- за договором № SAMDN8765 від 27 червня 2012 pоку суму нарахованих відсотків -3417,53 доларів США, 3 % річних -1025,26 доларів США;

- за договором № SAMDN8366 від 17 травня 2010 pоку суму нарахованих відсотків -595,48 доларів США, 3 % річних -155,34 доларів США;

- за договором № SAMDN6871 від 08 лютого 2013 pоку суму нарахованих відсотків -3511,23 доларів США, 3 % річних -585,21 доларів США;

- за договором № SAMDN8768 від 27 червня 2012 pоку суму нарахованих відсотків -1390,42 доларів США, 3 % річних -439,08 доларів США;

- за договором № SAMDN3097 від 19 березня 2013 pоку суму нарахованих відсотків -2504,12 доларів США, 3 % річних -779,50 доларів США;

- за договором № SAMDN8366 від 17 травня 2010 pоку суму нарахованих відсотків -595,48 доларів США, 3 % річних -155,34 доларів США. Усі судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 07 грудня 2021 року позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів та стягнення процентів та 3% річних - задоволено.

Стягнуто з Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 проценти за період з 21 лютого 2019 року до 04 березня 2020 року:

- за договором № SAMDN2156 від 27 квітня 2010 pоку суму нарахованих відсотків - 833,67 доларів США, 3 % річних - 217,48 доларів США;

- за договором № SAMDN7379 від 04 липня 2011 pоку суму нарахованих відсотків - 414,25 доларів США, 3 % річних - 155,34 доларів США;

- за договором № SAMDNWFD400 від 20 грудня 2013 pоку суму нарахованих відсотків - 2841,73 доларів США, 3 % річних - 1065,65 доларів США;

- за договором № SAMDNWFD 300 від 26 грудня 2013 pоку суму нарахованих відсотків - 2414,02 доларів США, 3 % річних - 804,67 доларів США;

- за договором № SAMDN8765 від 27 червня 2012 pоку суму нарахованих відсотків - 3417,53 доларів США, 3 % річних - 1025,26 доларів США;

- за договором № SAMDN8366 від 17 травня 2010 pоку суму нарахованих відсотків - 595,48 доларів США, 3 % річних - 155,34 доларів США;

- за договором № SAMDN6871 від 08 лютого 2013 pоку суму нарахованих відсотків - 3511,23 доларів США, 3 % річних - 585,21 доларів США;

- за договором № SAMDN8768 від 27 червня 2012 pоку суму нарахованих відсотків - 1390,42 доларів США, 3 % річних - 439,08 доларів США;

- за договором № SAMDN3097 від 19 березня 2013pоку суму нарахованих відсотків - 2504,12 доларів США, 3 % річних - 779,50 доларів США;

- за договором № SAMDN8366 від 17 травня 2010 pоку суму нарахованих відсотків - 595,48 доларів США, 3 % річних - 155,34 доларів США без врахування податків та зборів.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Акцірнерне товариство комерційний банк «Приватбанк» в особі педставника - адвоката Тузової Владислави Олександрівни звернувя з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що воно ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права, з неповним та всебічним дослідженням усіх обставин справи та невідповідністю висновків суду обставинам справи. Апелянт зазначає, що неправомірним та безпідставним є висновок суду першої інстанції про стягнення з банку 3 % річних за період з 05.02.2020 року до 04.03.2020 року, коли грошові кошти вже вибули з володіння банку та були зарахован на відповідні рахунки органу Державної виконавчої служби.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

У відповідності до ст. 2 ЦПК Українизавданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом встановлено, що 27 квітня 2010 року між позивачем та відповідачем в особі філії у м. Сімферополь АР Крим було укладено депозитний договір № SAMDN2156, на виконання якого на рахунок № НОМЕР_1 було внесено 7 000 доларів США.

04 липня 2011 року сторонами укладено депозитний договір № SAMDN7379, на виконання якого на рахунок № НОМЕР_2 було внесено 5 000 доларів США.

20 грудня 2013 року було укладено депозитний договір № SAMDNWFD400, на виконання якого на рахунок № НОМЕР_3 було внесено 34 300 доларів США.

26 грудня 2013 року було укладено депозитний договір № SAMDNWFD300, на виконання якого на рахунок № НОМЕР_4 було внесено 25 000 доларів США 26 грудня 2013 pоку та 900 доларів США - 05 лютого 2014 pоку.

27 червня 2012 року сторонами у справі укладено депозитний договір № SAMDN8768, на виконання якого на рахунок № НОМЕР_5 було внесено 8 200 доларів США.

26 червня 2012 року сторонами укладено депозитний договір № SAMDN8765, на виконання якого на рахунок № НОМЕР_4 було внесено 33 000 доларів США.

17 травня 2010 року сторонами було укладено депозитний договір № SAMDN8366, на виконання якого на рахунок № НОМЕР_6 було внесено 5 000 доларів США.

08 лютого 2013 року сторонами укладено депозитний договір № SAMDN6871, на виконання якого на рахунок № НОМЕР_7 було внесено 20 000 грн.

19 березня 2013 року сторонами укладено депозитний договір № SAMDN3097, на виконання якого на рахунок № НОМЕР_8 було внесено 24 800 доларів США.

У зв`язку із припиненням функціонування банківських відділень відповідача на території АР Крим та м. Севастополя, рахунки позивача було заблоковано відповідачем і нарахування відсотків було припинено.

23 листопада 2018 року в AT КБ «ПРИВАТБАНК» отримано заяву позивача від 22 листопада 2018 року (вх. № 438445-ВБ) про розірвання усіх зазначених вище договорів, видачу вкладів та відсотків, а 30 листопада 2018 року - повторно.

Проте, вимоги позивача не було виконано відповідачем.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 23 травня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договорами: від 08 лютого 2013 року № SAMDN6871 в розмірі 20 тис. грн суми вкладу, ненараховані відсотки в розмірі 17 014 грн 17 коп., три проценти річних в розмірі 138 грн 08 коп., пеню в розмірі 20 тис. грн, інфляційні втрати в розмірі 646 грн; від 27 червня 2012 року № SAMDN8768 в розмірі 14 132 долари 68 центів США суми вкладу, ненараховані відсотки в розмірі 6 378 доларів 62 центи США, три проценти річних в розмірі 97 доларів 57 центів США, пеню в розмірі 14 тис. доларів США; від 19 березня 2013 року № SAMDN3097 в розмірі 24 800 доларів США суми вкладу, нараховані відсотки в розмірі 1 944 доларів 68 центів США, ненараховані відсотки в розмірі 11 361 доларів 87 центів США, три проценти річних в розмірі 171 долар 22 центи США, пеню в розмірі 24 тис. доларів США; від 20 грудня 2013 року № SAMDNFD400 в розмірі 34 300 доларів США суми вкладу, нараховані відсотки в розмірі 680 доларів 95 центів США, ненараховані відсотки в розмірі 12 886 доларів 32 центи США, три проценти річних в розмірі 236 доларів 81 цент США, пеню в розмірі 30 тис. доларів США; від 26 грудня 2013 року № SAMDNFD300 в розмірі 25 900 доларів США суми вкладу, нараховані відсотки в розмірі 1 469 доларів 71 цент США, ненараховані відсотки в розмірі 10 908 доларів 40 центів США, три проценти річних в розмірі 178 доларів 82 центи США, пеню в розмірі 25 тис. доларів США. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Київського апеляційного суду від 07 жовтня 2019 року рішення суду першої інстанції в частині розміру пені скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення. Позов ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості за договорами банківського вкладу задоволено частково. Стягнуто з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором: № SAMDN 2156 від 27 квітня 2010 року в розмірі 7000 доларів США суми вкладу, нараховані відсотки в розмірі 110,35 доларів США, ненараховані відсотки в розмірі 3762, 71 доларів США, три проценти річних в розмірі 48, 33 доларів США, пеню в розмірі 19 812, 52 грн; № SAMDN7379 від 04 липня 2011 року в розмірі 5000 доларів США суми вкладу, нараховані відсотки в розмірі 75,34 доларів США, ненараховані відсотки в розмірі 1862,04 доларів США, три проценти річних в розмірі 34,52 доларів США, пеню в розмірі 9 844,73 грн; № SAMDN8765 від 27 червня 2012 року в розмірі 33000 доларів США суми вкладу, нараховані відсотки в розмірі 234,17 доларів США, ненараховані відсотки в розмірі 15424,88 доларів США, три проценти річних в розмірі 227,84 доларів США, пеню в розмірі 81219,01 грн;№ SAMDN8366 від 17 травня 2010 року в розмірі 5000 доларів США суми вкладу, нараховані відсотки в розмірі 79,68 доларів США, ненараховані відсотки в розмірі 2704,98 доларів США, три проценти річних в розмірі 34,52 доларів США, пеню в розмірі 14 151, 80 грн; № SAMDN6871 від 08 лютого 2013 року в розмірі 20 000 грн суми вкладу, ненараховані відсотки в розмірі 17014,17 грн, три проценти річних в розмірі 138,08 грн, пеню в розмірі 3 040,00 грн, інфляційні нарахування в розмірі 646 грн; № SAMDN8768 від 27 червня 2012 року в розмірі 14132,68 доларів США суми вкладу, ненараховані відсотки в розмірі 6378,62 доларів США, три проценти річних в розмірі 97,57 доларів США, пеню в розмірі 32 733,72 грн; №SAMDN 3097 від 19 березня 2013 року в розмірі 24800 доларів США суми вкладу, нараховані відсотки в розмірі 1944,68 доларів США, ненараховані відсотки в розмірі 11361,87 доларів США, три проценти річних в розмірі 171,22 доларів США, пеню в розмірі 64 176,31 грн;№SAMDNFD400 від 20 грудня 2013 року в розмірі 34300 доларів США суми вкладу, нараховані відсотки в розмірі 680,95 доларів США, ненараховані відсотки в розмірі 12886,32 доларів США, три проценти річних в розмірі 236,81 доларів США, пеню в розмірі 67 534,84 грн; № SAMDNFD300 від 26 грудня 2013 року в розмірі 25900 доларів США суми вкладу, нараховані відсотки в розмірі 1469,71 доларів США, ненараховані відсотки в розмірі 10908,40 доларів США, три проценти річних в розмірі 178,82 доларів США, пеню в розмірі 55 376,60 грн.

Постановою Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду від 11 листопада 2020 року постанову Київського апеляційного суду від 07 жовтня 2019 року залишено без змін.

Відповідач рішення суду не виконав.

На виконання судового рішення у справі № 757/61496/18-ц 05 лютого 2020 року з кореспондентського рахунку АТ КБ «Приватбанк» списано кошти в сумі 6 490 993,40 грн.

Відповідно до частини першої ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

На виконання умов договорів, позивач здійснив вклади на рахунки банку, в той час, як банк зобов`язаний був повернути ці вклади разом із відсотками за користування коштами на вимогу Позивача у будь-який час протягом строку дії договорів.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12 квітня 1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» до відносин, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів`належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг].

Відповідно до частини другої ст. 1058 Цивільного кодексу України, договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором.

Частина перша ст. 633 Цивільного кодексу України дає визначення поняттю публічний договір: публічний договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Згідно з частиною другою ст. 633 Цивільного кодексу Україниумови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно дост. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» клієнт банку - будь-яка фізична чи юридична особа, що користується послугами банку.

До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 Цивільного кодексу України), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Частиною першою ст. 1058 Цивільного кодексу України визначається: за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

За договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від іншої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові цю суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, установлених договором (п. 2.4. Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03 грудня 2003 року № 516).

Згідно з частиною першою ст. 1060 Цивільного кодексу України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 1061 Цивільного кодексу України встановлено, що банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

Якщо договором не встановлений розмір процентів, банк зобов`язаний виплачувати проценти у розмірі облікової ставки Національного банку України.

Банк має право змінити розмір процентів, які виплачуються на вклади на вимогу, якщо інше не встановлено договором.

У разі зменшення банком розміру процентів на вклади на вимогу новий розмір процентів застосовується до вкладів, внесених до повідомлення вкладників про зменшення процентів, зі спливом одного місяця з моменту відповідного повідомлення, якщо інше не встановлено договором.

Встановлений договором розмір процентів на строковий вклад або на вклад внесений на умовах його повернення у разі настання визначених договором обставин, не може бути односторонньо зменшений банком, якщо інше не встановлено законом.

Умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів на строковий вклад в односторонньому порядку є нікчемною.

Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

Проценти на банківський вклад виплачуються вкладникові на його вимогу зі спливом кожного кварталу окремо від суми вкладу, а невитребувані у цей строк проценти збільшують суму вкладу, на яку нараховуються проценти, якщо інше не встановлено договором банківського вкладу.

У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти.

При цьому згідно із частиною другою ст. 1070 Цивільного кодексу України проценти за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, сплачуються банком у розмірі, встановленому договором, а якщо відповідні умови не встановлені договором, - у розмірі, що звичайно сплачується банком за вкладом на вимогу.

Статтею 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» № 2121-ІІІ встановлено, що банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема, збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами або зменшувати її розмір за договорами банківського вкладу (крім вкладу на вимогу), за винятком випадків, встановлених законом.

Змістом договорів підтверджується, що вони є договорами банківського строкового вкладу.

У випадку, якщо в строк не пізніше дня закінчення строку вкладу клієнт не заявив банку про відмову від продовження строку вкладу, вклад автоматично вважається продовженим ще на один строк. Строк вкладу продовжується не одноразово без заяви Клієнта до банку. При цьому відлік нового строку вкладу та нового мінімального строку вкладу починається з дня, наступного за даток закінчення попереднього строку вкладу.

Відповідно до умов депозитного договору № SAMDN2156 від 27 квітня 2010 року відсоткова ставка встановлена 11,5 % річних, за договором № SAMDN7379 від 04 липня 201 року відсоткова ставка встановлена 8% річних, за договором № SAMDNWFD400 від 20 грудня 2013 року - 8% річних, за договором № SAMDNWFD300 від 26 грудня 2013 року - 9% річних, за договором № SAMDN8768 від 27 червня 2012 року - 9,5 % річних, за договором № SAMDN8765 від 26 червня 2012 року - 10 % річних, за договором № SAMDN8366 від 17 травня 2010 року - 11,5 % річних, за договором № SAMDN6871 від 08 лютого 2013 року - 18% річних, за договором № SAMDN3097від 19 березня 2013 року - 9,75 % річних.

Відповідач не повідомляв позивача про зменшення розміру процентів на зазначені вище вклади.

Колегія суддів погоджується із висновком суду перщої інстанції, що виконання зобов`язання належним чином має пов`язуватися із фактичним задоволенням вимог стягувача, тобто надходженням коштів на його рахунок.

Крім того, доводи апелянта про те, що нарахування на вклади повинно здійснюватися за відсотковою ставкою «на вимогу» у розмірі 0,01% апеляційний суд відхиляє, оскільки після звернення позивача до банку із проханням повернути вклад та розірвати договір розірвання договору та відповідної виплати не відбулось.

Отже, відсотки по договорам банківського вкладу повинні бути розраховано у тому розмірі, який зазначено у договорах, до повернення вкладів позивачу.

Зазначений висновок узгоджується з висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 20 травня 2020 року в справі № 175/2329/18.

Крім того, згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

За результатами розгляду апеляційної скарги та перегляду рішеня суду першої інстанції апеляційний суду дійшов висноску, що позивач має право вимоги до банку про стягнення відсотків, нарахованих на депозитні вклади, та трьох процентів річних за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянтаз висновком суду щодо їх оцінки.

Рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» в особі представника - адвоката Тузової Владислави Олександрівни - залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 07 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повна постанова складена 28.11.2022.

Головуючий: Є.М. Суханова

Судді: Л.П. Сушко

В.І. Олійник