Справа № 756/7229/22
Провадження № 6/756/220/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2022 року місто Київ

Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Ткач М.М.,

за участю секретаря судового засідання - Тагієва Р.Д.,

представника заявника - адвоката Числовської І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль", про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню,

УСТАНОВИВ:

Представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Числовська І.В. звернулася із заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Представник заявника зазначила, що 15.05.2008 між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - Банк) та ОСОБА_1 (далі- позичальник) було укладено кредитний договір №223375327, за умовами якого Банком було надано позичальнику кредит у розмірі 494 305 дол. США із застосуванням 13,00% річної процентної ставки та зі строком повернення до 15 травня 2028 року. В якості забезпечення виконання всіх зобов`язань за вказаним вище кредитним договором, 15 травня 2008 року між Банком та ОСОБА_1 було укладено Договір іпотеки №22337522, у відповідності до умов якого ОСОБА_1 було передано в іпотеку банку належну йому на праві приватної власності квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 05.11.2010 у справі №2-2225/10 позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором було задоволено, зокрема, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Банку суму заборгованості за Кредитним договором в розмірі 5 904 843,48 гривень, судові витрати в розмірі 1730 гривень, а також звернуто стягнення на квартиру АДРЕСА_2 , яка належить відповідачу ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 15.05.2008. На підставі вказаного вище рішення Оболонським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист №2-2225/10 від 22 червня 2011 року. Зазначений виконавчий лист ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» було пред`явлено до примусового виконання до підрозділу виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, 25.11.2011 постановою державного виконавця було відкрито виконавче провадження №30657610. 27 червня 2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний індустріальний банк» було укладено договір відступлення права вимоги, за яким права кредитора за Кредитним договором були передані ПАТ «Комерційний індустріальний банк». Також 27 червня 2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний індустріальний банк» було укладено договір відступлення права вимоги за Договором іпотеки, який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Немм О.В. та зареєстровано в реєстрі за №1161. За вказаним договором прав іпотекодержателя квартири набуло ПАТ «Комерційний індустріальний банк». Цього ж дня, 27 червня 2017 року, між ПАТ «Комерційний індустріальний банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Централ Фінанс» було укладено договір відступлення права вимоги, за яким права кредитора за Кредитним договором були передані ТОВ «Фінансова компанія «Централ Фінанс». Також 27 червня 2017 року між ПАТ «Комерційний індустріальний банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Централ Фінанс» було укладено договір відступлення права вимоги за Договором іпотеки, який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Немм О.В. та зареєстровано в реєстрі за №1162. За вказаним договором прав іпотекодержателя квартири набуло ТОВ «Фінансова компанія «Централ Фінанс». 27 червня 2017 року між ТОВ «Фінансова компанія «Централ Фінанс» та ОСОБА_2 було укладено Договір про заміну кредитора в зобов`язанні, згідно з умовами якого ТОВ «Фінансова компанія «Централ Фінанс» відступило на користь ОСОБА_2 усі права вимоги за Кредитним договором. Також 27 червня 2017 року між ТОВ «Фінансова компанія «Централ Фінанс» та ОСОБА_2 було укладено Договір відступлення права вимоги за договором іпотеки, згідно з умовами якого на підставі ст. 512 Цивільного кодексу України ОСОБА_2 було набуто прав іпотекодержателя за Договором іпотеки на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний договір було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Немм О.В. та зареєстровано в реєстрі за №1165. Таким чином, за наслідками укладення вище зазначених договорів відступлення прав вимог ОСОБА_2 набула права вимоги за Кредитним договором та Договором Іпотеки, а отже стала новим кредитором ОСОБА_1 та іпотекодержателем квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Як стало відомо Заявнику з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності, 30 червня 2017 року на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер 35933902) приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Немм О.В. було здійснено державну реєстрацію права власності на спірну Квартиру за Іпотекодержателем - ОСОБА_2 , про що до Державного реєстру внесено відповідний запис. Скориставшись позасудовим способом звернення стягнення на предмет іпотеки, ОСОБА_3 було набуто право власності на предмет іпотеки.

З огляду на вище викладені обставини представник заявника, вважає, що виданий Оболонським районним судом м. Києва виконавчий лист №2-2225/10 від 22 червня 2011 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» суми заборгованості за кредитним договором в розмірі 5 904 843,48 гривень, судових витрат у розмірі 1730 гривень та звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_2 підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Числовська І.В. у судовому засіданні підтримав подану заяву та просив її задовольнити. При цьому, надав інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, хоча про час та місце розгляду заяви повідомлялася, при цьому, у матеріалах справи міститься заява,у якій серед іншого, проти задоволення вимог заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню не заперечує, просить суд здійснювати розгляд справи №756/7229/22 за її відсутності.

Представник Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений.

Представник Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", у судове засідання не з`явився. 27.09.2022 на електронну адресу суду від представника банку надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника банку.

Суд, заслухавши учасника судового процесу, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.

Як убачається із матеріалів, 15 травня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №223375327, за умовами якого Банком було надано Позичальнику кредит у розмірі 494 305 дол. США із застосуванням 13,00% річної процентної ставки та зі строком повернення до 15 травня 2028 року.

В якості забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором №223375327 від 15 травня 2008 року, 15 травня 2008 року між Банком та ОСОБА_1 було укладено Договір іпотеки №22337522, у відповідності до умов якого ОСОБА_1 було передано в іпотеку Банку належну йому на праві приватної власності квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 05 листопада 2010 року по справі №2-2225/10 позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором було задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» суму заборгованості за Кредитним договором в розмірі 5 904 843,48 гривень, судові витрати в розмірі 1730 гривень, звернуто стягнення на квартиру АДРЕСА_2 , яка належить відповідачу ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 15.05.2008 року.

На виконання вищевказаного судового рішення Оболонським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист №2-2225/10 від 22 червня 2011 року.

25.11.2011 головним державним виконавцем Пацуріною О.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №30657610 з примусового виконання виконавчого листа №2-2225/10 від 22 червня 2011 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» суму заборгованості за Кредитним договором в розмірі 5 904 843,48 гривень, судові витрати в розмірі 1730 гривень, звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_2 , яка належить відповідачу ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 15.05.2008 року.

27 червня 2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний індустріальний банк» було укладено договір відступлення права вимоги, за яким права кредитора за кредитним договором були передані ПАТ «Комерційний індустріальний банк». Також 27 червня 2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний індустріальний банк» було укладено договір відступлення права вимоги за договором іпотеки, який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Немм О.В. та зареєстровано в реєстрі за №1161. За вказаним договором прав іпотекодержателя квартири набуло ПАТ «Комерційний індустріальний банк». Цього ж дня, 27 червня 2017 року, між ПАТ «Комерційний індустріальний банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Централ Фінанс» було укладено договір відступлення права вимоги, за яким права кредитора за Кредитним договором були передані ТОВ «Фінансова компанія «Централ Фінанс». Також 27 червня 2017 року між ПАТ «Комерційний індустріальний банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Централ Фінанс» було укладено договір відступлення права вимоги за Договором іпотеки, який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Немм О.В. та зареєстровано в реєстрі за №1162. За вказаним договором прав іпотекодержателя квартири набуло ТОВ «Фінансова компанія «Централ Фінанс». 27 червня 2017 року між ТОВ «Фінансова компанія «Централ Фінанс» та ОСОБА_2 було укладено Договір про заміну кредитора в зобов`язанні, згідно з умовами якого ТОВ «Фінансова компанія «Централ Фінанс» відступило на користь ОСОБА_2 усі права вимоги за Кредитним договором. Також 27 червня 2017 року між ТОВ «Фінансова компанія «Централ Фінанс» та ОСОБА_2 було укладено Договір відступлення права вимоги за договором іпотеки, згідно з умовами якого на підставі ст. 512 Цивільного кодексу України ОСОБА_2 було набуто прав іпотекодержателя за Договором іпотеки на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний договір було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Немм О.В. та зареєстровано в реєстрі за №1165.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відтак, ОСОБА_2 набула права кредитора (стягувача) до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №223375327 від 15 травня 2008 року та за договором іпотеки №22337522 від 15 травня 2008 року, укладеними між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 .

Разом з тим, суду не були надані докази переходу до ОСОБА_2 права грошової вимоги щодо судового збору у розмірі 1730 грн., стягнутих судом з боржника ОСОБА_4 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 05.11.2010 у цивільній справі №2-2225/10. Судовий збір за своєю правовою природою є видом судових витрат, а грошова вимога щодо його сплати не виникає безпосередньо з кредитного договору №223375327 від 15.05.2008. За змістом договору про заміну кредитора в зобов`язанні від 27.06.2017, його предметом не охоплюються права грошової вимоги щодо стягнення судового збору.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 30 червня 2017 року на підставі договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 27.06.2017 №1165, договору іпотеки до кредитного договору №223375322, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Немм О.В. було здійснено державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2

13.09.2022 на адресу суду від ОСОБА_2 надійшла заява, у якій остання підтверджує набуття нею права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , у позасудовому порядку, що раніше належала ОСОБА_1 , проти задоволення вимог заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню не заперечує, що фактично свідчить про припинення зобов`язань ОСОБА_1 , що виникли згідно вищезазначеного кредитного договору.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Тобто, виконавчий лист, є похідним від судового рішення, яке набрало законної сили.

У той же час, чинне законодавство передбачає випадки, за яких виконавчий лист може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом ст.432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Відповідно до змісту вказаної вище норми ЦПК України, виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або 3) з інших причин. При цьому словосполучення "або з інших причин" стосується саме припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі №2-4671/11, у яких зокрема зазначено наступне.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Загальні підстави припинення цивільно-правових зобов`язань містяться у главі 50 розділу І книги п`ятої ЦК України. Норми цієї глави передбачають, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України), переданням відступного (стаття 600 ЦК України), зарахуванням (стаття 601 ЦК України), за домовленістю сторін (стаття 604 ЦК України), прощенням боргу (стаття 605 ЦК України), поєднанням боржника і кредитора в одній особі (стаття 606 ЦК України), неможливістю виконання (стаття 607 ЦК України), смертю фізичної особи чи ліквідацією юридичної особи (статті608 та 609 ЦК України).

Найпоширенішою підставою припинення зобов`язання є його припинення унаслідок виконання, проведеного належним чином.

Натомість положення статті 36 Закону України «Про іпотеку» передбачають таку самостійну підставу припинення зобов`язання як позасудове врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки з метою забезпечення вимог кредитора - іпотекодержателя.

Частиною четвертою статті 36 Закону України «Про іпотеку», визначено, що після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання основного зобов`язання: - боржником - фізичною особою є недійсними, якщо інше не визначено договором іпотеки чи договором про надання кредиту, чи договором про задоволення вимог іпотекодержателя; - боржником - юридичною особою або фізичною особою - підприємцем є дійсними, якщо інше не визначено договором іпотеки чи договором про надання кредиту, чи договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Тобто, частина четверта статті 36 Закону України «Про іпотеку» є спеціальною нормою, яка поширюється на зобов`язання, забезпечені іпотекою, що виключає застосування загальної норми статті 599 ЦК України про припинення зобов`язання лише належним виконанням. Така спеціальна підстава припинення забезпеченого іпотекою зобов`язання означає, що припиняються будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання. Це правило поширюється на всі випадки позасудового врегулювання вимог іпотекодержателя щодо основного зобов`язання у повному обсязі, включаючи як основний обов`язок боржника, так і додаткові обов`язки, що існують в межах того ж самого зобов`язального правовідношення. Та обставина, чи залишилося після вказаного позасудового врегулювання фактично не виконаною будь-яка частина основного зобов`язання, правового значення не має.

Саме такого правового висновку Верховний Суд дійшов у постановах: від 13 лютого 2019 року у справі № 759/6703/16-ц (провадження № 61-22462св18), від 27 лютого 2019 року у справі № 263/3809/17 (провадження № 61-39107св18), від 17 квітня 2019 року у справі № 204/7148/16-ц (провадження № 61-43694св18), у справі № 646/7699/13-ц (провадження № 61-9822св18), від 16 жовтня 2019 року у справі № 337/7391/13-ц (провадження № 61-26751св18), від 20 листопада 2020 року у справі № 295/795/19 (провадження № 61-12137св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 754/5275/16 (провадження № 61-13148св19), від 11 березня 2021 року у справі № 524/378/17 (провадження № 61-21241св19).

Отже, у разі завершення позасудового врегулювання, тобто звернення стягнення на предмет іпотеки у способи, визначені статтею 37 Закону України «Про іпотеку», зобов`язання боржника - фізичної особи припиняється, оскільки за змістом положень статті 36 Закону України «Про іпотеку» усі наступні вимоги кредитора - іпотекодержателя щодо виконання основного зобов`язання є недійсними, якщо інше не визначено договором іпотеки чи договором про надання кредиту, чи договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Як вбачається із матеріалів справи, іпотекодержатель ОСОБА_2 скористалася своїм правом, передбаченим договором іпотеки від 15 травня 2008 року, та 30 червня 2017 року зареєструвала за собою право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належила іпотекодавцю ОСОБА_1 , у рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку», тобто вирішила питання шляхом позасудового врегулювання спору на підставі договору.

Таким чином, унаслідок завершення позасудового врегулювання спору шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором № 223375327 від 15 травня 2008 року припинилися у цілому, у тому числі у частині, непогашеній за рахунок іпотечного майна.

Окрім того, стягувач ОСОБА_2 , проти задоволення вимог заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню не заперечує, що фактично свідчить про припинення зобов`язань ОСОБА_1 , що виникли згідно кредитного договору №223375327 від 15 травня 2008 року, на підставі статті 604 ЦК України.

Отже, за встановлених вищезазначених обставин суд приходить висновку частково задовольнити заяву заявника, визнати виконавчий лист № 2-2225/10 від 22 червня 2011 року, виданий Оболонським районним судом м. Києва таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» (МФО 322904 , р. ) суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 5904843 грн. 48 коп., звернення стягнення на кв. АДРЕСА_2 , яка належить відповідачу ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 15.05.2008 року. В решті вимог заяви слід відмовити.

Керуючись статтями 258, 259, 260, 353, 354, 432 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль", про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню - задовольнити частково.

Визнати виконавчий лист № 2-2225/10 від 22 червня 2011 року, виданий Оболонським районним судом м. Києва таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» (МФО 322904 , р. ) суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 5904843 грн. 48 коп., звернення стягнення на кв. АДРЕСА_2 , яка належить відповідачу ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 15.05.2008 року.

В решті вимог заяви - відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного тексту ухвали - 03.10.2022.

Суддя М.М. Ткач