Дата документу 28.11.2022Справа № 628/3326/20
Провадження № 2/554/3682/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2022 року м. Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого-судді Чуванової А.М.

за участю секретаря Проскурня Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківського обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом зі спадкоємця боржника, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківського обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» у грудні 2020 року звернувся до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області з позовом та зменшеним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом зі спадкоємця боржника, в якому просив стягнути на його користь з відповідача заборгованість за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та Заявою на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) у загальному розмірі 15993,71 гривень, як спадкоємця померлого ОСОБА_2 (який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у межах вартості прийнятого у спадщину майна та судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який розміщений на інтернет-сторінці Банку www.oschadbank.ua, до умов якого останній приєднався, підписавши Заяву на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (Кредиту), якою він погодився на одержання кредиту та його умови. Відповідно до Заяви про приєднання №57655/050816 від 21.06.2013 року та на встановлення (збільшення) відновленої кредитної лінії ОСОБА_2 було встановлено кредитний ліміт. В результаті чого, банк встановив ОСОБА_2 відновлювальну кредитну лінію у розмірі 16010 гривень на строк 12 місяців, з процентною ставкою 27% на картковий рахунок з використанням платіжної картки.

В ході вжиття банком заходів по стягненню заборгованості за кредитом в серпні 2020 року стало відомо про смерть боржника. Факт смерті боржника підтверджується актовим записом про смерть №19634 від 29.12.2018 року .

19.08.2020 року П`ятою Харківською міською державною нотаріальною конторою отримано і зареєстровано вимогу банку як кредитора до спадкоємців померлого ОСОБА_2 , заява банку долучена до спадкової справи. Згідно відповіді П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори, після смерті ОСОБА_2 було відкрито спадкову справу № 293/2019. Із заявою про прийняття спадщини звернулась дружина спадкодавця ОСОБА_1 . 09.12.2019 року на ім`я ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом: за реєстровим №4-484 на 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 .

Заборгованість за договором станом на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 померлого ОСОБА_2 складає 15993,71 гривень.

Отже, ОСОБА_2 за життя допустив виникнення боргу за Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, до якого він приєднався відповідно до Заяви про приєднання №57655/050816 від 21.06.2013 року та на встановлення (збільшення) відновленої кредитної лінії, який не погасив, спадкоємець ОСОБА_1 прийняла спадщину, а відтак до відповідача перейшли всі права та обов`язки померлого чоловіка у межах успадкованого майна.

Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 14.12.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 26.04.2021 року матеріали цивільної справи направлено за підсудністю до Московського районного суду м.Харкова.

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 19.05.2021 року справу прийнято до розгляду та вирішено розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив застосувати наслідки спливу позовної давності за вимогою банку, відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначив, що позивачем не надано доказів відкриття відновлювальної лінії, руху коштів за рахунком, відкритим на ОСОБА_2 . За відсутності виписки з особового рахункуОСОБА_2 за договором №57655/050816 від 05.08.2016 року неможливо встановити наявність чи відсутність заборгованості ОСОБА_2 перед позивачем у розмірі 16639,73 гривень і як наслідок переходу цієї заборгованості у складі спадщини від відповідача до ОСОБА_1 .

За умовами заяви про приєднання №57655/050816 від 05.08.2016 року строк виконання зобов`язань щодо сплати коштів наданих банком як кредит за відновлювальною лінією спливав 05.08.2017 року (п.6.3 Заяви), а саме клієнт повинен повернути всю суму заборгованості за кредитним договором протягом строку, визначеного п.6.3 Заяви. Терміном коли позивач дізнався про порушення свого права несплати заборгованості ОСОБА_2 є 05.08.2017 року. До суду позивач звернувся 04.12.2020 року, тобто після спливу строку позовної давності. Відповідно до ч.2 ст.262 ЦК України, заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності (т.1 а.с.142-149).

Позивач надав до суду відповідь на відзив, в якій просив позов задовольнити у повному обсязі. Зазначив, що між банком та ОСОБА_2 було укладено Додатковий договір №1 до Договору №26613 від 21.06.2013 року, згідно умов якого ОСОБА_2 було встановлено кредитний ліміт у розмірі 16010 гривень. Згодом, 05.07.2016 року між банком та ОСОБА_2 було переукладено кредитний договір шляхом підписання Заяви про приєднання №57655/050816 до умов ДКБО фізичних осіб та Заяви про встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) на суму 16010 гривень на строк 12 місяців з можливим продовженням на той самий строк, зі сплатою 27% річних за користування кредитними коштами. Крім розрахунку заборгованості, доказом , який може підтвердити факт встановлення кредитного ліміту на платіжну картку та використання коштів ОСОБА_2 є білінгові виписки по картковому рахунку та виписки по рахункам, відкритим банком для обліку кредитних операцій клієнту за №9129,№2203, №2208.

Банком ОСОБА_2 було видано такі останні платіжні картки: 1) за № НОМЕР_1 зі строком дії 12 міс. до 07.2015 р., 2) № НОМЕР_2 зі строком дії 6 міс. до 07.2015 р., № НОМЕР_3 зі строком дії 36 міс. до 07.2020 р. Таким чином, остання платіжна картка видавалася зі строком дії до 07.2020 року. Згідно з Заявою на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) строк дії договору визначається строком дії платіжної картки, тому у ОСОБА_2 виникло зобов`язання повернути основну суму кредиту до 07.2020 року.

Зазначеним кредитним лімітом ОСОБА_2 користувався та здійснював часткове повернення кредиту та процентів, що підтверджується даними виписок по рахункам та розрахунком заборгованості. Так, останній платіж, який було зараховано в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту, шляхом договірного списання, та відбувся 05.12.2018 року на суму 2018,11 гривень. Також часткове погашення процентів за користування кредитом відбулося 05.10.2018 року на суму 58,49 гривень.

У зв`язку з неналежним виконанням кредитних зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_2 , а після його смерті спадкоємцем ОСОБА_1 , 04.12.2020 року АТ «Ощадбанк» в особі філії Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк» вимушений був звернутися до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитом із спадкоємця боржника ( т.1 а.с. 164-166).

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова суд перейшов від розгляду за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до розпорядження Верховного Суду від 08.03.2022 року №2/0/9/-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», змінено територіальну підсудність Московського районного суду м.Харкова на Октябрський районний суд м.Полтави.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим по справі визначено суддю Чуванову А.М.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 15.08.2022 року прийнято до провадження позовну заяву та вирішено розгляд проводити за правилами загального позовного провадження, та розпочато підготовче провадження з дня постановлення цієї ухвали.

Ухвалою суду від 09.11.2022 року закрито підготовче засідання та справу призначено до розгляду по суті.

В судове засідання представник позивача не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, в матеріалах справи наявне клопотання сторони позивача про розгляд справи без його участі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомила, відповідач подала до суду відзив. В матеріалах справи наявне клопотання сторони відповідача про розгляд справи у відсутність (т.2 а.с.1-2).

Суд, у відповідності до вимог ст.ст.211,223 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, на підставі наявних у справі даних і доказів.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам по справі, суд приходить до висновку, що зменшені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який розміщений на Інтернет-сторінці Банку www.oschadbank.ua, до умов якого останній приєднався, підписавши Заяву на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитно лінії (Кредиту), якою він погодився на одержання кредиту та його умови. Відповідно до Заяви про приєднання №57655/050816 від 21.06.2013 року та на встановлення (збільшення) відновленої кредитної лінії ОСОБА_2 було встановлено кредитний ліміт. В результаті чого, банк встановив ОСОБА_2 відновлювальну кредитну лінію у розмірі 16010 гривень на строк 12 місяців, з процентною ставкою 27% на картковий рахунок з використанням платіжної картки (т.1 а.с.14-16).

В серпні 2020 року позивачу стало відомо про смерть боржника. Так, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , факт смерті боржника підтверджується актовим записом про смерть №19634 від 29.12.2018 року (а.с.21).

Як вбачається із матеріалів справи,19.08.2020 року П`ятою Харківською міською державною нотаріальною конторою отримано і зареєстровано вимогу банку як кредитора до спадкоємців померлого ОСОБА_2 .

Згідно відповіді П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори, після смерті ОСОБА_2 було відкрито спадкову справу № 293/2019. Із заявою про прийняття спадщини звернулась дружина спадкодавця ОСОБА_1 . 09.12.2019 року на ім`я ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом: за реєстровим №4-484 на 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 (т.1 а.с.81, 112).

Згідно зі ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

За приписами ст. ст.1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п.5 ч.1ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов`язанням.

Порядок пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців і порядок їх задоволення регулюються нормами ст.ст. 1281, 1282 ЦК України.

У зв`язку зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей 1281,1282 ЦК України щодо строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора.

Відповідно до статті 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частиною другою та третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

За положеннями ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Таким чином, при вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора, судом підлягає встановленню, яке саме майно спадкоємець отримав у спадщину та яка його вартість.

У пункті 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" №5 від 30.03.2012 року роз`яснено, що з урахуванням положення ст. 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Аналіз зазначених норм права дає можливість зробити висновок про те, що спадкоємці можуть задовольняти вимоги кредиторів лише: у разі прийняття майна у спадщину; у межах вартості успадкованого майна; у розмірі, який виник за життя спадкодавця.

Згідно матеріалів справи, АТ «Державний ощадний банк України» 19.08.2020 року скористалося своїм правом кредитора заявити вимогу до спадкоємців боржника через нотаріуса. Банку не було відмовлено у прийнятті такої вимоги кредитора.

Відповідно до пункту 189 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затверджену Наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 03 березня 2004 (далі Інструкція), нотаріус за місцем відкриття спадщини в строк, установлений статтею 1281 ЦК України, приймає претензії від кредиторів спадкодавця. Претензії мають бути заявлені у письмовій формі і прийняті незалежно від строку настання права вимоги. Про претензію, що надійшла, нотаріус доводить до відома спадкоємців, які прийняли спадщину, або виконавця заповіту.

З урахуванням наведеного, вимогу кредитора померлого позичальника пред`явлено вчасно та у спосіб, визначений законодавством.

Для стягнення зі спадкоємця померлого ОСОБА_2 , а саме з відповідача ОСОБА_1 зазначеної позивачем заборгованості слід також з`ясувати наявність такої заборгованості у ОСОБА_2 , станом на день смерті.

Так в силу вимог ст. ст. 525-526, 530, 1050 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, тому позичальник зобов`язаний своєчасно вносити плату за користування грошима.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно ч. 1, 2 ст.1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А належним виконанням зобов`язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування кредитними коштами у строки, в розмірі та в валюті визначеними в кредитному договорі.

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною першою ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, наданими позивачем: Заяв про приєднання №57655/050816 від 21.06.2013 року та на встановлення (збільшення) відновленої кредитної лінії; Додаткового договору №1 до Договору №26613 від 21.06.2013 року (т.1 а.с.201-203); розрахунку заборгованості за основним боргом, процентами, комісією, пенею 3% та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання (т.1 а.с.5-13, т.2 а.с. 25-32); виписки по картковому рахунку (т.2 а.с.171-200), вбачається що ОСОБА_2 погодив суму кредиту в розмірі 16010 грн., нарахування процентів за користування кредитом та пені.

Проте, внаслідок невиконання взятих на себе зобов`язань, утворилась заборгованість, яка станом на 27.12.2018 року (день смерті спадкодавця ОСОБА_2 ), склала 15993,71 гривень. Слід зазначити, що відповідачем не подано заперечення щодо правильності проведеного банком розрахунку заборгованості.

З огляду на викладене, враховуючи те, що спадкодавець ОСОБА_2 у зв`язку із порушенням взятих на себе зобов`язань мав заборгованість за кредитними зобов`язаннями, а відповідач ОСОБА_1 , в свою чергу, прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , яка складається з 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 , то в силу ч.2 ст.1282 ЦК України, з останньої підлягає стягненню вказана заборгованість на користь Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"в особі філії Харківського обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в розмірі 15993,71 гривень, що фактично в межах вартості одержаного у спадок майна.

Що стосується посилань сторони відповідача на пропуск строку позовної давності позивачем при зверненні до суду, слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Позовна давність відповідно до частини першої статті 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.

Частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ст. 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

За кредитним договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України).

Матеріали справи свідчать про те, що кредитний договір спадкодавцем укладено 21.06.2013 року. Строк перевипущеної кредитної картки ОСОБА_2 встановлений до 07.2020 року. В серпні 2020 року позивачу стало відомо про смерть боржника. При цьому до суду з вимогами про стягнення заборгованості позивач звернувся 04.12.2020 року, тобто в межах строку давності.

Згідно ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

На підставі встановлених обставин справи та зазначених вище норм, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача кредитної заборгованості в розмірі 15993,71 гривень.

За правилами ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2102 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,81,141,211,223,259,263-265,267,268, ЦПК України, ст.ст.257,526,530,1054,1282 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківського обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом зі спадкоємця боржника - задовольнити.

Стягнути зі спадкоємця боржника ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківського обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», місцезнаходження: 61003, м.Харків, Конституції майдан,22, , заборгованість за кредитним договором у розмірі 15993,71 гривень, та судові витрати у вигляді судового збору в сумі 2102 гривень.

Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцяти денний строк з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Учасники справи:

позивач: Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківського обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», місцезнаходження: 61003, м.Харків, Конституції майдан,22, ;

відповідач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 .

Суддя: А.М.Чуванова