Справа № 288/2360/22
Провадження № 2/288/389/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2022 року смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Рудник М. І.,

за участю секретаря судових засідань - Колодяжної Н.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Попільнянської селищної ради Житомирського району Житомирської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Попільнянської селищної ради Житомирського району Житомирської області (далі відповідач) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, в якій вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 , яка на день смерті проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 , проживала одиноко.

Померлою на ім`я позивача був складений заповіт, посвідчений 24 липня 2017 року секретарем Паволоцької сільської ради, за реєстром № 8, відповідного до якого земельну ділянку площею 3,4460 га, яка належала померлій відповідно до державного акта серії ЖТ № 104199, було розпоряджено позивачу.

В зв`язку з необхідністю оформити право на спадщину на належне померлій спадкове майно, а саме: земельну ділянку площею 3,4460 га, виникла потреба отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом проте, звернувшись до нотаріуса, позивачу було повідомлено, що він пропустив строк для прийняття спадщини, який закінчився 17 липня 2018 року.

Проте, заяви про прийняття спадщини після смерті матері позивач не подав своєчасно у шестимісячний строк у зв`язку з тим, що не знав про наявність заповіту та про земельну ділянку, так як мати за життя, подарувала позивачу житловий будинок в якому проживала та присадибну ділянку, а позивач починаючи з 1991 року проживає в місті Ватутіне Черкаської області.

Необізнаність спадкоємця про заповіт є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, відповідне положення міститься у постанові КЦС Верховного Суду від 26 липня 2021 року у справі № 405/7058/19.

На сьогоднішній день, жодних заяв про прийняття спадщини за вказаним спадкодавцем, до нотаріальної контори, подано не було, спадкова справа не відкривалась та немає інших спадкоємців, які прийняли спадщину та за згодою яких позивач міг би подати заяву про прийняття спадщини після спливу строку, встановленого законом, а тому питання про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини може бути вирішене тільки в судовому засіданні.

Батько позивача та чоловік померлої - ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), спадкова справа після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 , до даного часу не заведена.

Позивач вважає, що пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини, а тому є всі підстави для визначення йому додаткового строку для її подання.

Позивач просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у три місяці з дня набрання рішення суду законної сили. Судові витрати покладає на себе.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглядати справу без його участі.

Представник відповідача Попільнянської селищної ради Житомирського району Житомирської області в підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив розглядати справу без участі їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Згідно частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 18 січня 2018 року Виконавчим комітетом Паволоцької сільської ради Попільнянського району Житомирської області, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний актовий запис № 1 /а.с. 7/.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 24 грудня 1997 року Паволоцькою сільською радою Попільнянського району Житомирської області, батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вказані ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , запис за № 41 /а.с. 8/.

Згідно Заповіту посвідченого 24 липня 2017 року секретарем Паволоцької сільської ради Попільнянського району Житомирської області, ОСОБА_2 заповіла свою земельну ділянку в розмірі 3,4460 га, яка розташована на території Паволоцької сільської ради Попільнянського району Житомирської області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с. 9/.

Довідкою № 290 від 16 листопада 2022 року Виконавчого комітету Попільнянської селищної ради Житомирського району Житомирської області визначено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка села Лука Житомирського району Житомирської області, постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , до своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 , одиноко /а.с. 10/.

Як вбачається з Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 104199, виданого 26 квітня 2004 року, ОСОБА_2 на підставі розпорядження Попільнянської районної державної адміністрації від 25.02.2004 року № 58 є власником земельної ділянки площею 3,4460 га, у межах згідно з планом, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розміщена на території Паволоцької сільської ради Попільнянського району Житомирської області /а.с. 11/.

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), виданої 22 листопада 2022 року приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області, у Спадковому реєстрі відсутня інформація відносно ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 12/.

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), виданої 22 листопада 2022 року приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області, у Спадковому реєстрі знайдено інформацію щодо заповіту, заповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 /а.с. 13/.

Як вбачається з Договорів Дарування посвідчених 02 вересня 2017 року приватним нотаріусом Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області, ОСОБА_2 , надалі дарувальник, безоплатно передає у власність ОСОБА_1 , надалі обдаровуваний, належний їй на праві особистої приватної власності житловий будинок з господарськими будівлями, загальною площею 59,3 кв.м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а обдаровуваний приймає у дар вказаний житловий будинок, земельну ділянку площею 0,2500 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,6011 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , 20-21/.

Відповідно до Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності сформованих 02 вересня 2017 року приватним нотаріусом Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області, актуальна інформація про об`єкт нерухомого майна: житловий будинок, земельну ділянку площею 0,25 га та земельну ділянку площею 0,6011 га, власником яких вказаний ОСОБА_1 /а.с. 16, 18 на звороті -19, 21 на звороті/.

Згідно повідомлення № 195/02-14 від 06 грудня 2022 року приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області, ОСОБА_1 відмовлено у оформлені спадкових прав та у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , так як він пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини, який закінчився 17 липня 2018 року /а.с. 22/.

Частиною першою статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Судом досліджено поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини позивачем та встановлено, що позивач ОСОБА_1 заяву про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 не подав своєчасно у шестимісячний строк з поважних причин, так як він не був обізнаний про існування заповіту.

Тому продовження йому строку для подання заяви про прийняття спадщини не суперечить закону та не порушить будь-чиїх інших прав та охоронюваних законом інтересів.

Всі вказані обставини є поважними та вплинули на своєчасність прийняття позивачем спадщини.

Спадкоємці, які протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не подали заяву про прийняття спадщини, вважаються такими що не прийняли її.

Згідно з правилами статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини вважається день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, виданим відповідним державним органом реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно частини п`ятої статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як вбачається з частини третьої статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Законодавцем не надається ніякого значення тривалості періоду, який пройшов з дня закінчення строку для прийняття спадщини, що не виключає можливості подачі до нотаріуса заяви про прийняття спадщини за наявності поважності причин його пропуску, також і після спливу значної кількості часу.

За змістом статей 12, 81, 89, 263 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Законодавцем не надається ніякого значення тривалості періоду, який пройшов з дня закінчення строку для прийняття спадщини, що не виключає можливості подачі до нотаріуса заяви про прийняття спадщини за наявності поважності причин його пропуску, також і після спливу значної кількості часу.

Судом встановлено, що позивач дійсно пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини, тому суд вважає за необхідне визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

За вищенаведених обставин, є достатні підстави для задоволення позовних вимог та надання ОСОБА_1 додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до положень частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач при зверненні до суду з даним позовом просив судові витрати віднести на його рахунок, а тому суд при ухваленні рішення не здійснює їх розподіл.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року; статтями 1217, 1221, 1262, 1268-1270, 1272 ЦК України; статтями 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 128, 200, 211, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Попільнянської селищної ради Житомирського району Житомирської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у три місяці з дня набрання рішення суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду М. І. Рудник