Справа № 352/1706/22
Провадження № 2/352/679/22
У Х В А Л А

14 жовтня 2022 року м. Івано-Франківськ

Суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Хоминець М.М., ознайомившись з матеріалами цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заборону вчиняти певні дії, -

в с т а н о в и л а :

12.10.2022 р. у провадження судді Хоминець М.М. надійшли матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заборону вчиняти певні дії.
Позивач 14.10.2022 р. до відкриття провадження у справі подав заяву про відвід судді Хоминець М.М., посилаючись на те, що суддею Хоминець М.М. вже здійснюється розгляд адміністративної справи № 352/928/22, у якій він є відповідачем. Вважає, що одночасний розгляд цих двох справ суддею може негативно вплинути на неупередженість суду, оскільки отримані фактичні дані однієї справи навіть несвідомо можуть вплинути на позицію судді в іншій справі. Судді заборонено брати участь у розгляді справи за наявності будь-яких обставин, які викликають чи можуть викликати сумніви у його об`єктивності.

Суддя вважає, що заява позивача про відвід підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

У відповідності з вимогами п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч.3 ст.39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
Відповідно до ч.1 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Згідно ч.2 ст.40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу; суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.
При вирішенні заяви про відвід суд застосовує вимоги Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, які підлягають застосуванню як джерело права відповідно до ст.9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».
Пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У п.28 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Газета Україна-центр» проти України» від 15.10.2010 р. зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності («Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, п. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). Таким чином, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду («Пулар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom) від 10 червня 1996 року, п. 38).

Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених резолюцією № 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 р., встановлено, що суддя заявляє самовідвід від участі у розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення по справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Отже, відводу (самовідводу) підлягає суддя не лише у разі існування фактів, що свідчать про упередженість судді, але й у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Встановлено, що під головуванням судді Хоминець. М.М. розглядається адміністративна справа № 352/928/22 за позовом ОСОБА_4 до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

З огляду на викладене, з урахуванням наявних у позивача сумнівів у неупередженості судді Хоминець М.М., результатом чого стала заява про відвід, для забезпечення умов, за яких у позивача не виникало б будь-яких сумнівів щодо розгляду його справи безстороннім та неупередженим судом, суддя приходить до висновку про задоволення заявленого відводу до відкриття провадження у справі.

На підставі наведеного, керуючись ст. 36 ч.1 п.5, 39, 40, 260-261 ЦПК України, суддя
п о с т а н о в и л а :

Задоволити заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді.

Відвести суддю Хоминець М.М. від розгляду цивільної справи № 352/1706/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заборону вчиняти певні дії.
Дану цивільну справу передати у канцелярію суду для визначення іншого судді у порядку ст.33 ЦПК України.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Марія ХОМИНЕЦЬ