Провадження № 2др/201/86 /2022
Провадження № 2др/201/87/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

26 грудня 2022р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря - Помельнікової Я.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Мізевича Д.А. та заяву представника позивача ОСОБА_2 адвоката Біліченко В.В. про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 201/10413/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання Договору-замовлення на виготовлення та установку меблів, стягнення грошових коштів та пені,

ВСТАНОВИВ:

04.11.2020р. ОСОБА_2 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_1 про розірвання Договору-замовлення на виготовлення та установку меблів, стягнення грошових коштів та пені, позов подано представником позивача адвокатом Чабановою В.В. (діє за ордером від 04.11.2020р. - а.с. № 13 т. № 1). Адвокат Чабанова В.В. змінила своє прізвище на ОСОБА_3 після реєстрації шлюбу 21.12.2021р. (а.с. № 52 т. № 2).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 15.12.2020р. було відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено в загальному позовному провадженні з проведенням підготовчого засідання (а.с. №16 т. № 1).

13.12.2022р. Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська ухвалено рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_4 (а.с. № 77-79 т. № 2).

Зазначеним рішенням суду з ОСОБА_1 стягнута пеня на користь ОСОБА_2 за затримку виготовлення та установку меблів у розмірі 2 100грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про розірвання договору-замовлення на виготовлення та установку меблів, стягнення грошових коштів та пені було відмовлено.

14.12.2022р. від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Мізевича Д.А. до канцелярії суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, з посиланням на те, що при ухваленні рішення 13.12.2022р. судом не було вирішено питання про судові витрати відповідача по оплаті професійної правничої допомоги. До цієї заяви було долучено Договір про надання правової допомоги від 10.03.2021р., Акт виконаних робіт від 13.12.2022р. та квитанцію до прибуткового касового ордеру від 13.12.2022р. про сплату 28 410 грн. (а.с. № 83, 84-88 т. № 2).

Копія заяви про ухвалення додаткового рішення 14.12.2022р. була вручена представнику позивача - адвокату Біліченко В.В., про що наявні підтвердження (а.с. № 89 т. № 2).

20.12.2022р. представник позивача ОСОБА_2 адвокат Біліченко В.В. подала суду заяву про зменшення витрат по оплаті професійної правничої допомоги, яка здійснювалася адвокатом Мізевичем Д.А. з 28 410грн. до 1 000 грн., вважаючи, сума судових витрат явно завищена та не відповідає вартості деяких робіт (наданих послуг) адвоката Мізевича Д.А. (а.с. № 92 т. № 2).

19.12.2022р. від представника позивача ОСОБА_2 адвоката Біліченко В.В. до канцелярії суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, з посиланням на те, що при ухваленні рішення 13.12.2022р. судом не було вирішено питання про судові витрати позивача по оплаті професійної правничої допомоги. До цієї заяви було долучено Договір про надання правової допомоги від 24.09.2020р., Додаткова угода № 1 від 01.11.2020р. до Договору від 24.09.2020р., Акт приймання передачі наданих послуг від 19.12.2022р. та довідки від 01.11.2020р., 01.11.2021р., 01.11.2022р. та 19.12.2022р. про внесення позивачем оплати послуг адвоката на загальну суму 67 000грн. (а.с. № 96, 97-103 т. № 2).

Копія заяви про ухвалення додаткового рішення 19.12.2022р. була направлена судом на е/адресу адвоката Мізевича Д.А., про що наявні підтвердження (а.с. № 106 т. № 2).

22.12.2022р. представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Мізевич Д.А. до канцелярії суду подав заяву про зменшення витрат по оплаті професійної правничої допомоги, яка здійснювалася адвокатом Біліченко В.В. з 67 000грн. до суми, яка відповідає розміру задоволеної частини позову (а.с. № 107-110 т. № 2).

Питання про ухвалення додаткового рішення судом вирішується в судовому засіданні 26.12.2022р. без виклику сторін (їх представників) та без фіксації судового процесу технічними засобами з огляду на положення ч.4.,ч.5 ст. 270 та ч.2 ст. 247 ЦПК України, оскільки виклик сторін для вирішення процесуального питання про ухвалення додаткового рішення суду здійснюється лише у разі необхідності, якої в даній цивільній справі немає, оскільки копії заяв обох представників сторін отримані іншими представниками та кожним з них подані заяви про зменшення суми витрат протилежної сторони по оплаті професійної правничої допомоги сторонами у справі.

Суд, вивчивши матеріали справи, заяви представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Мізевича Д.А. та представника позивача ОСОБА_2 адвоката Біліченко В.В. про ухвалення додаткового рішення в частині судових витрат на оплату професійної правничої допомоги, надані письмові докази таких судових витрат, приймаючи до уваги результати вирішення цивільної справи та заяви представників сторін про зменшення сум витрат протилежної сторони по оплаті правничої допомоги, вважає, що заяви обох представників про ухвалення додаткового рішення підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України питання про ухвалення додаткового рішення розглядається у тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат : 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Стосовно судових витрат позивача ОСОБА_2 суд зазначає наступне.

До заяви від 19.12.2022р. про ухвалення додаткового рішення адвокатом Біліченко В.В. було долучено Договір про надання правової допомоги від 24.09.2020р., Додаткова угода № 1 від 01.11.2020р. до Договору від 24.09.2020р., Акт приймання передачі наданих послуг від 19.12.2022р. та довідки від 01.11.2020р., 01.11.2021р., 01.11.2022р. та 19.12.2022р. про внесення позивачем оплати послуг адвоката на загальну суму 67 000 грн. (а.с. № 96, 97-103 т. № 2). В матеріалах справи також наявний ордер адвоката Чабанової В.В. від 04.11.2020р. (а.с. № 13 т. № 1), адвокат після реєстрації шлюбу 21.12.2021р. змінила прізвище на « ОСОБА_6 » (а.с. № 52 т. № 2).

Суд вважає, що вказані документи можна визнати належними доказами на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

Втім, для задоволення в повному обсязі витрат позивача на правничу допомогу у розмірі 67 000 грн. у суду підстав з урахуванням результатів розгляду цивільної справи немає.

Так, позивач по тексту позову наполягав на розірванні договору-замовлення на виготовлення та установку меблів № 01-09/17 від 04.09.2017р., укладеного між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 , а також на стягненні з відповідача на користь позивача грошових коштів в загальній сумі 236 000 грн. (завдаток - 100 000 грн., сума, що дорівнює завдатку - 100 000 грн., а також пеня - 36 000 грн.). Судом позовні вимоги майнового характеру задоволені частково, замість суми 236 000грн., з відповідача на користь позивача стягнута лише сума пені у розмірі 2 100грн., в задоволенні іншої частині позовних вимог майнового характеру відмовлено, а в задоволені позовних вимог немайнового характеру відмовлено в повному обсязі.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі часткового задоволення позовних вимог покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки відповідно до постанови Верховного Суду від 03.10.2019р. у справі № 922/445/19 зазначено, що судові витрати, які не пов`язані зі сплатою судового збору, не повинні бути не пропорційними до предмету позову, з урахуванням тих обставин, що позовні вимоги ОСОБА_2 були задоволені частково, то судові витрати на професійну правничу допомогу, яку здійснювала для нього адвокат ОСОБА_7 та яка заявлена та підтверджена у розмірі 67 000грн, повинна бути зменшена у відповідності до розміру задоволеної частини позовних вимог, а саме до суми 596 грн. 20коп. (2 100 грн. х 67 000 грн. : 236 000 грн. = 596 грн. 20 коп.).

Стосовно судових витрат відповідача ОСОБА_1 суд зазначає наступне.

До заяви від 14.12.2022р. про ухвалення додаткового рішення адвокатом Мізевичем Д.А. було долучено Договір про надання правової допомоги від 10.03.2021р., Акт виконаних робіт від 13.12.2022р. та квитанцію до прибуткового касового ордеру від 13.12.2022р. про сплату 28 410 грн. (а.с. № 83, 84-88 т. № 2). В матеріалах справи також наявний ордер адвоката Мізевича Д.А. від 10.03.2021р. (а.с. № 32 т. № 1).

Суд вважає, що вказані документи можна визнати належними доказами на підтвердження понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі часткового задоволення позовних вимог покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки відповідно до постанови Верховного Суду від 03.10.2019р. у справі № 922/445/19 зазначено, що судові витрати, які не пов`язані зі сплатою судового збору, не повинні бути не пропорційними до предмету позову, з урахуванням тих обставин, що позовні вимоги ОСОБА_2 були задоволені частково, то судові витрати на професійну правничу допомогу, яку здійснював для відповідача ОСОБА_1 адвокат Мізевич Д.А. та яка заявлена та підтверджена у розмірі 28 410 грн. повинна, по-перше, бути зменшена у відповідності до розміру задоволеної частини позовних вимог, а саме до суми 28 157 грн. 20коп. ((236 000 грн. 2 100 грн. = 233 900грн. х 28 410 грн. : 236 000 грн. = 28 157 грн. 20коп.).

Втім, для задоволення в повному обсязі витрат відповідача на правничу допомогу і у цьому розмірі у суду немає також підстав з урахуванням заяви представника позивача адвоката Біліченко В.В. про зменшення витрат на правничу допомогу відповідача (ч.5 ст. 137 ЦПК України).

Приймаючи до уваги, що представником позивача на підставі ч.5 ст. 137 ЦПК України подано заяву про зменшення витрат відповідача на правову допомогу, яка була надана адвокатом Мізевичем Д.А., а також проаналізувавши перелік, складність кожної з наданих адвокатом послуг (а.с. № 87 т. № 2 ), суд вважає за можливе ще зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу цього адвоката, а саме зменшити розмір оплати відповідачем за наступні види наданих послуг (робіт) адвоката: ознайомлення з матеріалами цивільної справи 11.03.2021р. в умовах суду (оскільки на ознайомлення з матеріалами справи було витрачено значно менше, ніж 2 години, як зазначено в Акті від 13.12.2022р. а.с. № 87, 112 т. № 2), складання заяви про виклик свідків, складання та подача заяви про визнання явки позивача до суду обов`язковою для дачі особистих пояснень (оскільки ці дві заяви не є складними по своїй суті), участь у судовому засіданні 06.12.2022р. (тривало 3 хвилини - а.с. № 63 т. № 2).

За вищезазначеного, суд вважає доцільним зменшити розмір витрат відповідача на професійну правничу допомогу, яку здійснював адвокат Мізевич Д.А., до 20 000 грн.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020р. у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію їхньої реальності (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 28.11.2002р. «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд зазначає, що інші види наданих послуг (робіт) адвоката Мізевича Д.А. відповідають критерію розумності та справедливості, рівню складності цивільної справи та строкам розгляду її судом. Також ці витрати відповідають фінансовому стану позивача у справі, яким здійснено, по-перше, замовлення на виготовлення коштовних меблів, по-друге, сплачено витрати на професійну правничу допомогу з боку свого адвоката Біліченко В.В. у розмірі 67 000 грн.

Суд відхиляє аргументи адвоката Біліченко В.В., які вона виклала по тексту заяви про зменшення витрат на правничу допомогу (а.с. № 92 т. № 2), а саме посилання на постанову КЦС ВС від 06.09.2019р. у справі № 752/4513/17, оскільки в постанові йдеться про цивільну справу, яка була розглянута без виклику сторін (тобто в спрощеному позовному провадженні), тоді як судом позовні вимоги ОСОБА_2 розглядалися в загальному позовному провадженні.

Поза увагою суду не може залишитися вартість наданих саме адвокатом Біліченко В.В. послуг (виконаних робіт), які містяться в Акті приймання передачі наданих послуг від 19.12.2022р., а саме 67 000 грн. (а.с. № 98 т. № 2), з огляду на те, що адвокат Біліченко В.В. наполягала в заяві від 20.12.2022р. на зменшенні витрат відповідача на професійну правову допомогу, яка надавалася її колегою - адвокатом Мізевичем Д.А. до 1 000 грн. (а.с. №92зв. т. № 2 ).

Втім, зменшення витрат позивача на професійну правову допомогу, яка надавалася адвокатом Біліченко В.В., відбулося з урахуванням результатів вирішення справи та правил пропорційності розподілу судових витрат та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За вищезазначеного заяви обох представників сторін про ухвалення додаткового рішення суду по цивільній справі № 201/10413/ підлягають частковому задоволенню, а саме з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути судові витрати по оплаті професійної правничої допомоги, яка здійснювалася адвокатом Мізевичем Д.А. у розмірі 20 000 грн., а з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 слід стягнути судові витрати по оплаті професійної правничої допомоги, яка здійснювалася адвокатом Біліченко В.В. у розмірі 596 грн. 20 коп.

В задоволенні іншої частини вимог заяв представників обох сторін про ухвалення додаткового рішення слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись постановою Верховного Суду від 03.10.2019р. у справі № 922/445/19, постановою Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020р. у справі № 755/9215/15-ц, ст.ст. 133, 137, 141, ч.2 ст. 247, ст. 270 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Мізевича Д.А. про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 201/10413/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання Договору-замовлення на виготовлення та установку меблів, стягнення грошових коштів та пені - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 ) судові витрати по оплаті професійної правничої допомоги у розмірі 20 000грн.

В задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Мізевича Д.А про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 201/10413/20 в інший частині відмовити.

Заяву представника позивача ОСОБА_2 адвоката Біліченко В.В. про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 201/10413/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання Договору-замовлення на виготовлення та установку меблів, стягнення грошових коштів та пені - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) судові витрати по оплаті професійної правничої допомоги у розмірі 596 грн. 20 коп.

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 адвоката Біліченко В.В. про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 201/10413/20 в інший частині відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Ткаченко Н.В.