ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/22044/21

Провадження № 22-ц/4820/1185/22

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.

розглянув в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Хмельницької обласної дирекції на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 травня 2022 року (суддя Палінчак О. М., повне судове рішення складено 31 травня 2022 року) у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

У вересні 2021 року ПАТ АБ «Укргазбанк» (далі - Банк), звертаючись до суду із вказаним позовом, зазначало, що відповідно до укладеного 18 січня 2007 року договору ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 9492,08 долара США зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 12,5% річних. У зв`язку з невиконанням зобов`язань за договором рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 січня 2012 року з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно стягнуто на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» 3262,39 долара США та 26,49 грн, з ОСОБА_1 також 2396,75 грн штрафу за невиконання умов кредитного договору та договору застави щодо страхування предмета застави. Заборгованість за кредитним договором була нарахована станом на 22 листопада 2011 року. Рішення суду тривалий час не виконувалося і Банк вправі вимагати стягнення процентів за користування кредитними коштами, пені і 3% річних відповідно до статті 625 ЦК України. Станом на 09 березня 2021 року відповідачка має невиконані зобов`язання за кредитним договором у розмірі 3479,52 доларів США та 12601,82 грн, з яких: заборгованість за процентами, нарахованими за період з 22.11.2011 по 09.03.2021 3479,52 доларів США, що еквівалентно 96414,37 грн, пеня за несвоєчасне погашення кредиту за період з 10.03.2018 по 09.03.2021 186,48 грн, пеня за несвоєчасне погашення процентів за період з 10.03.2018 по 09.03.2021 258,80 грн, 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання з погашення кредиту та процентів за період з 10.03.2018 по 09.03.2021 12156,54 грн.

Зазначену заборгованість позивач просив стягнути з відповідачки.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 травня 2022 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 4498, 56 грн. Вирішено питання про судовий збір.

ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Хмельницької обласної дирекції, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови в позові, в апеляційній скарзі просить його скасувати в цій частині та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. Вважає судове рішення таким, що порушує права та інтереси кредитора. Відповідачка не виконала вчасно рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором. Суд першої інстанції неправомірно відмовив у стягненні процентів за користування кредитними коштами, оскільки договором передбачено нарахування процентів за користування кредитом по день його погашення. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора про стягнення заборгованості не припиняє правовідносини сторін кредитного договору та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання.

У відзиві ОСОБА_1 посилається на необгрунтиованість доводів апеляційної скарги і законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Рішення суду в частині задоволення позовних вимог не оскаржується, а тому не переглядається апеляційним судом.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до пунктів 3 і 4 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції правильно установив, що 18 січня 2007 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», і ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 222007, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 9492,08 долара США зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 12,5% річних на строк з 18 січня 2007 року по 17 січня 2013 року (а.с. 6-12).

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17.01.2012 у справі № 2/2218/420/12 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором, яка виникла станом на 22 листопада 2011 року, у сумі 3263,39 долара США (в еквіваленті становить 26041,85 грн) та 26,49 грн, а також стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача штраф за невиконання умов кредитного договору та договору застави щодо страхування предмета застави у сумі 2396,75 грн. Вирішено питання про судові витрати (а.с. 13-15).

Відповідно до постанов про закінчення виконавчого провадження № 33502686 та № 33503081 від 18.08.2017 виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих листів № 2-240 про стягнення з ОСОБА_1 26068,34 грн та 2396,75 грн закінчені у звязку із сплатою боржником 28775,17 грн і 236,42 грн (а.с. 45-48).

Постанова про закінчення виконавчого провадження була оскаржена стягувачем у судовому порядку.

Постановою Апеляційного суду Хмельницької області від 18.01.2018 у справі № 2/2218/8415/11 ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30.10.2017 скасовано та ухвалено нове судове рішення. Скаргу задоволено частково. Скасовано постанову державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби в м. Хмельницькому Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області від 18.08.2017 про закінчення виконавчого провадження ВП 33502686 (а.с. 57-58).

10 січня 2019 року відновлено виконавче провадження № 33502686 (а.с. 80-81).

Відповідно до платіжного доручення № 1359 від 04.02.2021 на рахунок ПАТ АБ «Укргазбанк» сплачено 62766,36 грн за виконавчим листом № 2-420 від 05.07.2012 (а.с. 90).

19 лютого 2021 року закінчено виконавче провадження № 33502686 (а.с. 78-79).

За розрахунком Банку заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором станом на 09 березня 2021 року складає 3479,52 доларів США та 12601,82 грн, з яких: заборгованість за процентами, нарахованими за період з 22.11.2011 по 09.03.2021 3479,52 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення кредиту за період з 10.03.2018 по 09.03.2021 186,48 грн, пеня за несвоєчасне погашення процентів за період з 10.03.2018 по 09.03.2021 258,80 грн, 3% річних за прострочення погашення кредиту та процентів за період з 10.03.2018 по 09.03.2021 12156,54 грн (а.с. 16-22).

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відмову в позові про стягнення процентів і пені суд мотивував тим, що Банк, використавши право на дострокове повернення кредиту, позбавлений права нараховувати і вимагати стягнення процентів і пені по закінченню строку дії договору.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи і вимогам закону.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

В силу частини 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів за кредитним договором, строк дії якого був змінений і настав.

У цьомі разі положення абзацу 2 частини 1 статті 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування (строку, на який позичальник отримав кредит чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України).

В подальшому права та інтереси Банку підлягають захисту згідно з

частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

При застосуванні наведених норм права до спірних правовідносин суд першої інстанції відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України правильно врахував висновок щодо застосування відповідних норм права, викладений Верховним Судом у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 ЦК України).

Банк звернувся з позовом про стягнення пені, передбаченої кредитним договором, після закінчення строку кредитування.

Проте укладеним між сторонами кредитним договором сплата процентів і пені після закінчення строку кредитування не передбачена.

Отже, суд обґрунтовано прийшов до висновку, що після звернення до суду у 2012 році з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про дострокове стягнення кредиту, неустойки станом на 22 листопада 2011 року кредитор позбавлений права нараховувати проценти за період з 22.11.2011 по 09.03.2021 та пеню за несвоєчасне виконання умов кредитного договору за період з 10.03.2018 по 09.03.2021.

У зв`язку з наведеним не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про наявність правових підстав для стягнення процентів за період з 22.11.2011 по 09.03.2021 та пені за період з 10.03.2018 по 09.03.2021.

Рішення суду першої інстанції в цій частині вимог ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги немає.

Разом з тим, не відповідає вимогам закону відмова в позові про стягнення 3% річних, виходячи із суми заборгованості, зазначеної у позові, та за період з 10.03.2018 по 15.09.2018 року з підстав спливу позовної давності.

На підставі частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення.

Такий висновок висловлений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18.

Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення 3% річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина 4 статті 267 ЦК України).

Про застосування позовної давності до вимог про стягнення 3% річних за період з 10.03.2018 по 09.03.2021 ОСОБА_1 в суді першої інстанції не заявляла.

Відповідно у суду не було підстав для відмови в позові про стягнення 3% річних за період з 10.03.2018 по 14.09.2018.

Правильним є висновок суду першої інстанції про те, що обрахунок 3% річних необхідно проводити із суми заборгованості за договором 62766,36 грн, яка мала місце з 2017 року і була сплачена відповідачкою 04 лютого 2021 року.

За період з 10.03.2018 по 14.09.2018 (189 днів) 3% річних від простроченої суми складає 975,02 грн. Зазначена сума підлягає стягненню з ОСОБА_1 .

У решті вимог про стягненн 3% річних від суми заборгованості, зазначеної позивачем у позові, за період з 10.03.2018 по 14.09.2018 необхідно відмовити за безпідставністю позовних вимог, оскільки заборгованість є меншою - 62766,36 грн. У позові про стягнення заборгованості за процентами та пені за порушення зобов`язань зі сплати кредиту і процентів, пені після закінчення строку кредитування відмовлено.

Тому частково заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про наявність правових підстав для стягнення 3% річних, починаючи 10.03.2018.

З огляду на викладене рішення суду першої інстанції в частині відмови в позові про стягнення 3% річних необхідно скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про стягнення 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 10.03.2018 по 14.09.2018 у сумі 975,02 грн та відмову у решті вимог за цей період за їх безпідставністю.

В решті рішення суду потрібно залишити без змін.

На підставі частин 1 і 13 статті 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог (5,02%) зміні підлягає розподіл судових витрат.

Документально підтверджені витрати позивача за подання позовної заяви та апеляційної скарги пропорційно розміру задоволених позовних вимог підлягають стягненню з ОСОБА_1 у сумі 284,88 грн.

Керуючись статтями 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Хмельницької обласної дирекції задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 травня 2022 року в частині відмови у позові про стягнення 3% річних і вирішення питання про судовий збір скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» (місцезнаходження вул. Єреванська, 1, м. Київ, ІК ) 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 10 березня 2018 року по 14 вересня 2018 року у сумі 975,02 грн (дев`ятсот сімдесят п`ять грн 02 коп.).

В решті вимог про стягнення 3% річних за період з 10 березня 2018 року по 14 вересня 2018 року відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» судовий збір у сумі 284,88 грн (двісті вісімдесят чотири грн 88 коп.).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 11 серпня 2022 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта