Головуючий суддя в суді І інстанції
Єдиний унікальний № 374/138/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2022 року Ржищівський міський суд Київської області у складі:

головуючої судді - Козіної С.М.,

секретаря Папенко О.О.

за участі:

заявника ОСОБА_1 (не з`явився)

представника заінтересованої особи - ОСОБА_2 (не з`явилась)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ржищів Київської області скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа: Ржищівський міський відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), на дії начальника відділу державної виконавчої служби Журило Ольги Володимирівни у виконавчому провадженні № 46406714,-

ВСТАНОВИВ:

21 червня 2022 року до Ржищівського міського суду Київської області надійшла скарга ОСОБА_1 , заінтересована особа: Ржищівський міський відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), на начальника відділу державної виконавчої служби Журило Ольги Володимирівни у виконавчому провадженні № 46406714, в якій скаржник просив визнати дії начальника Ржищівського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Журило О.В. неправомірними та зобов`язати зняти арешт з усього нерухомого майна, що був накладений постановою відділу державної виконавчої служби Ржищівського міського управління юстиції Київської області від 10.02.2015, ВП № 46406714, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, номер запису про обтяження: 8690082, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 19258393 від 11.02.2015.

В судове засідання скаржник ОСОБА_1 не з`явився, подавши заяву про розгляд скарги без його участі.

В судове засідання начальник Ржищівського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Журило О.В. не з`явилась, скаргу з додатками отримала 23 червня 2022 року, заяви про відкладення не подала, про причини неявки не повідомила.

Згідно положень ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановою відділу державної виконавчої служби Ржищівського міського управління юстиції Київської області від 10.02.2015 було відкрито виконавче провадження по виконавчому листу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 22.12.2014 та накладено арешт на все майно скаржника (а.с. 12).

Судом встановлено, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, наявний арешт на все майно власника ОСОБА_1 , підстава обтяження - постанова про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника (а.с. 7-11).

Постановою відділу державної виконавчої служби Ржищівського міського управління юстиції Київської області від 15.07.2019 було закінчено виконавче провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" взв`язку з виконанням рішення (а.с. 13).

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакція, що діяла на час винесення постанови) виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакція, що діяла на час винесення постанови) у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Всупереч встановленій вимозі законодавства державним виконавцем не було виконано дії щодо зняття арешту по закінченому на підставі п. 10 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчому провадженню, але в той же час, закінчення виконавчого провадження законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться, а тому державний виконавець позбавлений права вчиняти дії щодо припинення арешту майна боржника по завершеному виконавчому провадженню.

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" арешт може бути знятий за рішенням суду, а оскільки закінчення виконавчого провадження є встановленою законом підставою для зняття арешту з майна боржника, то є всі підстави для задоволення скарги.

Відповідно до вимог статті 41 Конституції України та частини 1 статті 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно частини 1 статті 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно частин 1, 2 статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод. Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Про порушення свого права скаржник дізнався з постанови Ржищівської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15 червня 2022 року (а.с. 5).

Відповідно до частини 2 статті 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду, рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Отже, приведена норма закону прямо вказує на те, що рішення суду про зняття арешту з нерухомого майна, є прямою підставою для виключення з Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна запису про арешт майна і не потребує інших додаткових рішень суду.

Керуючись 258, 259, 260, 447 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа: Ржищівський міський відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), на дії начальника відділу державної виконавчої служби Журило Ольги Володимирівни у виконавчому провадженні № 46406714 - задовольнити частково.

Зняти арешт з усього нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , накладений постановою відділу державної виконавчої служби Ржищівського міського управління юстиції Київської області від 10.02.2015, серія та номер: 46406714, та зареєстрований в Єдиному реєстрі речових праві на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, виключивши з Єдиною реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис - номер запису про обтяження: 8690082 (спеціальний розділ) від 11 лютого 2015 року, підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 19258393 від 11 лютого 2015 року, державний реєстратор: Войтенко Леся Валентинівна, Реєстраційна служба Ржищівського міського управління юстиції Київської області, з подальшим внесення відповідного про це запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

В решті скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, відповідно до п. 27 ч. 1 ст. 353 ЦПК України, може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя