ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4322/22 Справа № 171/183/22 Суддя у 1-й інстанції - Чумак Т.А. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про зупинення провадження

01 листопада 2022 року м.Кривий Ріг

Справа 171/183/22

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.

секретар судового засідання Гладиш К.І.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Акціонерне товариство «Українська залізниця»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2022 року, яке постановлене суддею Чумак Т.А. у м. Апостолове Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 14 квітня 2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом доАкціонерного товариства «Українська залізниця» про скасування наказу про відсторонення від роботи, відновлення доступу до роботи та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 09.12.2021 року по день ухвалення рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він працює шляховим майстром в структурному підрозділі Акціонерного товариства «Українська залізниця». 09.12.2021 року позивача було ознайомлено з наказом № 159/ОС від 09.12.2021 року «Про відсторонення», яким відсторонили позивача від роботи без збереження заробітної плати до дня фактичного щеплення проти Covid-19 або висновку лікаря щодо наявності протипоказань до проведення профілактичних щеплень проти Covid-19 (форма № 028-1/о). Відповідно до мотивувальної частини наказу відсторонення було здійснене на підставі ст.46 КЗпП, ч.2 ст.12 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06.04.2000 року № 1645-ІІІ, наказу МОЗ «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» від 04.10.2021 року № 2153, пункту 416 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року № 1236.

Вважає оскаржуваний наказ незаконним та таким, що підлягає скасуванню з наступних підстав: при відстороненні позивача від роботи відповідач не врахував той факт, що, станом на сьогодні, вакцинація від Covid-19 для працівників є добровільною, роботодавець не має права застосовувати будь-які заходи впливу до працівника, якщо останній не бажає її проходити; відсторонення працівника від роботи можливе тільки з підстав, що зазначені законодавством, зокрема ст.46 КЗпП (постанова Верховного Суду від 01.04.2020 у справі № 761/12073/18); крім того, вимога пред`явлення медичної інформації щодо наявності протипоказань до проведення профілактичних щеплень проти Covid-19, суперечить ст.39-1 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», відповідно до якої людина має право на таємницю про стан свого здоров`я; щеплення проти Covid-19 відсутнє в переліку обов`язкових щеплень, визначених ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб»; ні в трудовому договорі, ні в посадовій інструкції, ні в будь-якому іншому документі, що підписані позивачем та відповідачем, такого зобов`язання не має, як і не передбачено повноваження відповідача на відсторонення від роботи з підстав відсутності вищевказаного щеплення.

Просив суд скасувати наказ Акціонерного товариства «Українська залізниця» № 159/ОС від 09.12.2021 року «Про відсторонення від роботи», відновити доступ до роботи, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 09.12.2021 р (включно) по день ухвалення рішення суду.

Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про скасування наказу № 159/ОС від 09.12.2021 року «Про відсторонення», відновлення доступу до роботи, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 09.12.2021 року (включно) по день ухвалення рішення суду відмовлено.

Судові витрати покладено на позивача.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

На думку позивача, діюча Постанова Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV- 2» зі змінами внесеними Постановою КМУ № 1096 від 20.10.2021 року про введення карантину є незаконною і не підлягає виконанню.

Вказує, що наказ МОЗ України № 2153 від 04.10.2021 року «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням (далі - Перелік № 2153) запровадженого на період дії карантину, встановленого у незаконний спосіб Постановою КМУ від 09.12.2020 року за № 1236, наказ МОЗ є незаконним і не підлягає виконанню.

Зазначає, що щеплення проти COVID-19 не відноситься до переліку профілактичних та обов`язкових щеплень визначених Законом і не може бути підставою для відсторонення від роботи особи в разі її обґрунтованої відмови від участі в експериментальному щепленні проти COVID-19.

Не погоджується з висновком суду про те, що вимога пройти обов`язкову вакцинацію не може бути розцінена як порушення права позивача на медичну таємницю.

У відзиві на апеляційну скаргу позивача, до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, Акціонерне товариство «Українська залізниця» зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судове засідання надійшла заява представника відповідача Акціонерного товариства «Українська залізниця Деянкова Станіслава Анатолійовича про зупинення провадження у справі № 171/183/22 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про скасування наказу про відсторонення від роботи, відновлення доступу до роботи та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 09.12.2021 року по день ухвалення рішення суду до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 130/3548/21 ( провадження № 61-4479св22).

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , який заперечував проти задоволення заяви про зупинення апеляційного провадження у справі № 171//183/22, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційне провадження у справі необхідно зупинити з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 2001 року працював в ДП «Придніпровська залізниця» Нікопольської дистанції колії, з 15.04.2010 року позивач переведений майстром шляховим 1 групи (а.с.8-10).

Згідно Наказу про відсторонення № 159/ос від 09 грудня 2021 року ОСОБА_1 , майстра шляхового структурного підрозділу «Нікопольська дистанція колії», відсторонено від роботи з 09 грудня 2021 року без збереження заробітної плати до дня фактичного щеплення проти COVID-19, або висновку лікаря щодо наявності протипоказань до проведення профілактичних щеплень проти COVID-19 (форма № 028-1/о).

Підстава: ст. 46 КЗпП України, частина 2статті 12 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб від 06 квітня 2000 року № 1642-ІІІ, наказ МОЗ Про затвердження Переліку професій виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням від 04.10.2021 року № 2153, пункт 41-6 Постанови КМУ від 09.12.2020 №м 1236, лист-ознайомлення про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19 (а.с.12).

Після повномасштабного вторгнення Російської Федерації в Україну, з 24.02.2022 року та на час воєнного стану, наказом МОЗ від 25.02.2022 року № 380 року зупинено дію наказу «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» від 04.10.2021 року № 2153.

Наказом начальника Структурного підрозділу «Нікопольська дистанція колії» № 23/ос від 01 березня 2022 року, на підставі наказу МОЗ України № 380 від 25.02.2022 року Про зупинення дії наказу МОЗ України від 04.10.2021 року № 2153, ОСОБА_1 , майстра шляхового 01 околотку структурного підрозділу «Нікопольська дистанція колії», допущено до роботи з 02 березня 2022 року (а.с.73).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 суд першої інстанції, дослідивши докази в їх сукупності, дійшов переконання, що спірний наказ про відсторонення позивача від роботи був прийнятий у повній відповідності до законодавства, тому підстав для його визнання незаконним та скасування немає, як і підстав для допуску позивача до роботи на займаній посаді шляхового майстра та стягнення заробітної плати за час відсторонення.

У пункті 10 частини першої статті 252 ЦПК України зазначено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Ухвалою Верховного Суду від 03 серпня 2022 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 130/3548/21 за позовом ОСОБА_3 до Акціонерного Товариства «Укрзалізниця», в особі виробничого підрозділу Жмеринська дистанція колії регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Акціонерного Товариства «Українська залізниця», про визнання незаконним наказу про відсторонення від роботи та поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Зокрема, в ухвалі Верховного Суду від 03 серпня 2022 року зазначено, що колегія суддів зобов`язана звернутися до використання повноважень ВП ВС задля забезпечення сталості та єдності судової практики щодо вирішення виключної правової проблеми, яка полягає в таких питаннях:чи є правомірним без ухвалення органом законодавчої влади відповідного закону, шляхом прийняття підзаконних актів, упровадження обмежень права на працю в Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженому наказом МОЗ України від 4 жовтня 2021 року № 2153, і постанові Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року № 1236, яке полягає у встановленні обов`язковості профілактичних щеплень проти COVID-19 для певних працівників та запровадженні спеціального порядку відсторонення від роботи працівників, які відмовились або ухилилися від профілактичних щеплень проти COVID-19;чи є порушенням вимоги рівності конституційних прав і дискримінаційним установлення додаткових обмежень у вказаному Переліку, що полягають в обов`язковості профілактичних щеплень проти COVID-19 для працівників центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів; місцевих державних адміністрацій і їх структурних підрозділів; закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, зокрема спеціальних закладів, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти й наукових установ незалежно від типу та форми власності й установлення обов`язку в постанові № 1236 керівникам державних органів (державної служби), керівникам підприємств, установ та організацій здійснювати відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників і державних службовців, обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19 яких визначена Переліком та які відмовляються або ухиляються від цього (враховуючи що, наприклад, на працівників юридичних осіб приватного права чи інших працівників такі обмеження не поширюються);чи є національне законодавство з питань відсторонення від роботи працівників, які відмовляються або ухиляються від проведення обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 (Закони України «Про захист населення від інфекційних хвороб», «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», Інструкція про порядок внесення подання про відсторонення осіб від роботи або іншої діяльності, зазначений вище Перелік та постанова № 1236), таким, що дозволяє особі прогнозувати наслідки своєї поведінки, і яким чином мають застосовуватися норми цих правових актів з урахуванням того, що в них передбачено різне правове регулювання, яке суперечить Конституції України.

Оскільки, справи цієї категорії переважно малозначні в силу закону, то рішення Великої Палати Верховного Суду, за наслідками вирішення цієї правової проблеми, має стати орієнтиром при вирішенні подібних справ судами першої та апеляційної інстанцій.

Станом на 01 листопада 2022 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутні відомості щодо розгляду Великою Палатою Верховного Суду зазначеної цивільної справи.

Оскільки, правовідносини у справі за позовом ОСОБА_3 до Акціонерного Товариства «Укрзалізниця» та справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про скасування наказу про відсторонення від роботи, відновлення доступу до роботи та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є аналогічними, колегія суддів вважає за необхідне зупинити апеляційне провадження у цій справі до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №130/3548/21.

Керуючись п. 10 ч. 1 ст. 252, п. 14 ч. 1 ст. 253, ст. ст. 260, 381 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача Акціонерного товариства «Українська залізниця Деянкова Станіслава Анатолійовича задовольнити.

Зупинити апеляційне провадження у справі № 171//183/22 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про скасування наказу № 159/ОС від 09.12.2021 року «Про відсторонення», відновлення доступу до роботи, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 09.12.2021 р (включно) по день ухвалення рішення суду, до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №130/3548/21.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02 листопада 2022 року.

Головуючий:

Судді: