Справа № 296/6471/22
УХВАЛА

Іменем України

"22" грудня 2022 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Адамович О.Й., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить стягнути з приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича на користь ОСОБА_1 в рахунок компенсації моральної шкоди 4800,00 грн., а також просить стягнути з відповідача судовий збір.

У зв`язку з невідповідністю позовної заяви вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України позовну заяву ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 04.10.2022 року було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

У зазначеній ухвалі вказувалось, що позивачу необхідно зазначити докази на підтвердження завданої моральної шкоди (у разі наявності), сплатити належний судовий збір в порядку та розмірах визначених Законом України «Про судовий збір» з долученням платіжного документу до матеріалів справи, або надання документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, викласти обставини в обґрунтування підсудності справи Корольовському районному суду м.Житомира.

Ухвалу суду від 04.10.2022 позивачці було направлено на адресу проживання, а саме АДРЕСА_1 , а також на адресу кореспонденції: АДРЕСА_2 , що і є адресами вказаними в позовній заяві.

У зв`язку з не врученням ухвали від 04.10.2022 року та поверненням 28.11.2022 року поштового конверту на адрес суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання" позивачці повторно на ті ж адреси було направлено ухвалу суду від 04.10.2022 року.

Згідно рекомендованого поштового повідомлення, яке було надіслано за адресою вказану позивачкою у позовній заяві, ухвала суду про залишення позовної заяви без руху від 04.10.2022, знаву не було вручено адресату, поштовий конверт повернувся на адресу суду з відміткою 21.12.2022р. «за закінченням терміну зберігання».

За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою Судова повістка рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою у порядку, визначеному у пунктах 99, 99-1, 99-2, 106 та 114 цих Правил, із зазначенням причини невручення. Після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення, поштові перекази повертаються відправнику.

Отже, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії (правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 11.06.2021 у справі № 2-6236/11).

Таким чином, сам лише факт неотримання заявником поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки це зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надала суду таку адресу для направлення кореспонденції, вказавши її у своїй заяві. До таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 18.12.2019 у справі № 2-4159/12 (провадження № 61-4961св19).

Суд вжив достатніх заходів для вручення копії ухвали про залишення заяви без руху, передбачених нормами Цивільного процесуального кодексу України, а саме надсилав ухвалу засобами поштового зв`язку на адресу заявника, яку вона вказала у заяві.

Станом на 22.12.2022 року інформації про виконання позивачкою вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху не надходило.

ЄСПЛ у рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення ЄСПЛ у справі "Каракуця проти України" від 16.02.2017, заява № 18986/06).

Позивач, достовірно знаючи, що нею направлена заява до суду, не здійснювала жодних дій для отримання поштових відправлень із суду та не виявляла жодного інтересу щодо ходу позовної заяви.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Як передбачено вимогами ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Таким чином, враховуючи вищенаведені положення законодавства та беручи до уваги ті обставини, що позивач за спливом тривалого проміжку часу не цікавиться рухом своєї справи та не реалізувала своїх процесуальних обов`язків належним чином, в той час, як суд здійснив всі можливі спроби для її повідомлення про наявність відповідної ухвали про залишення позовної заяви без руху, приходжу до висновку, що позивачем у встановлений строк не усунуто недоліків, вказаних в ухвалі від 04.10.2022.

Згідно ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.

За вищенаведених обставин, суддя прийшов до висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича про відшкодування моральної шкоди, слід повернути позивачу, роз`яснивши при цьому право останньої на повторне звернення із даною позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.44, 185, 259-261,353, 354 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича про відшкодування моральної шкоди - вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суду міста Житомира протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя О. Й. Адамович