Справа № 691/845/22
Провадження № 2/691/389/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
11 листопада 2022 року Городищенський районний суд Черкаської області
судді Черненка В.О.
за участю секретаря судових засідань Озюменко Н.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Городище цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що 07.08.2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Починаючи 06.06.2021 року вона з відповідачем припинили шлюбні відносини, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, однією сім`єю не проживають, мають різні погляди на життя та інтереси. На даний час шлюб існує лише формально. Вважає подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, та як суперечить її інтересам. Син Дмітрій проживає разом з нею в с. Буда Орловецька, після переїзду з окупованого Російською Федерацією м. Харцизьк Донецької області. По переїзду, оскільки її місце реєстрації залишилось попереднє, що було до реєстрації шлюбу, а саме, АДРЕСА_1 , тому було чоловікові призначено допомогу на дитину, як внутрішньо переміщеній особі, така ж допомога була призначена і йому. Син перебуває на її повному утриманні, лише періодично від чоловіка на картку приходять кошти, проте їх недостатньо. На даний час відповідач проживає окремо від неї та їх спільної дитини, не приймає достатньої участі в утримання сина. Враховуючи викладене, просила розірвати їхній шлюб з відповідачем, стягнути на її користь з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.
В судове засідання позивач не з`явилася, проте у матеріалах справи знаходиться заява з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, терміну для примирення просить не надавати, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, хоча про день, час та місце слухання справи був повідомлений завчасно та належним чином, про що свідчить копія оголошення опублікованого на офіційній сторінці Городищенського районного суду веб-порталу судової влади України. Листа про розгляд справи у його відсутність чи відзиву (заперечення) до суду не надходило.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З огляду на вище викладене, зі згоди позивача, керуючись положеннями ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилався позивач в позовній заяві як на підставу своїх вимог, підтверджені тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає наступне.
Згідно зі ст.ст. 104, 105 та 110 СК України, однією із підстав припинення шлюбу є його розірвання, яке може відбуватися на підставі рішення суду за позовом одного з подружжя.
Відповідно до положень ст.ст. 111-112 СК України, суд з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, вживши всіх заходів щодо примирення подружжя та встановивши, що їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, - постановляє рішення про розірвання шлюбу.
Оскільки, відповідач в судове засідання не з`явився та не подав свої заперечення щодо предмета спору, тому суд вважає, що дана сім`я фактично розпалась, шлюб існує лише юридично, суперечить інтересам позивача ОСОБА_1 і його необхідно розірвати.
Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право, після розірвання шлюбу, надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Позивач просила залишити прізвище набуте у шлюбу, тому суд вважає за необхідне, після розірвання шлюбу, залишити їй прізвище, набуте у шлюбі - « ОСОБА_4 ».
Відповідно до ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.
Зі змісту позовної заяви вбачається, що неповнолітня дитина син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з матір`ю, а відповідач будь-яких заперечень не подав, тому суд, вважає за доцільне, після розірвання шлюбу, залишити неповнолітню дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживати біля матері ОСОБА_1 .
За таких обставин, суд вважає, що позов в частині розірвання шлюбу підлягає до задоволення, оскільки, сторони сімейних відносин не підтримують і поновлювати їх не збираються, подальше збереження сім`ї неможливе, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.
Судом установлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить відповідна копія свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 , виданого 10.12.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Смілі Смілянського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 587. Син ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає.
Відповідно до положень ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому діючим законодавством.
Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і, згідно з положеннями ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. У разі відсутності такої домовленості, чинне законодавство передбачає право того з батьків, з ким проживає дитина, звернутися до суду для зобов`язання батька чи матері, які проживають окремо, надати другій стороні утримання на підставах і в порядку, що встановлені законом.
Згідно з положеннями ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Враховуючи вище викладене та всі обставини, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, суд вважає, що ОСОБА_2 повинен надавати матеріальну допомогу на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки, згідно зі свідоцтвом про народження, являється батьком та зобов`язаний його утримувати, а розмір аліментів, які просить стягнути позивач, є достатнім та обґрунтованим.
На підставі ст. 430 ЦПК України, суд вважає за доцільне допустити рішення до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі задоволення позову, - на відповідача.
Оскільки, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 992 гривні 40 копійок.
Питання стягнення судових витрат на користь інших осіб, суд не вирішує, оскільки позивач такої вимоги перед судом не ставила.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 9, 10, 12,13, 17, 18, 76 81, 141, 258, 259, 263-265, 280, 430 ЦПК України, ст. ст. 104, 105, 110-112, 121, 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, суд,
позов задоволити. Шлюб, зареєстрований 07 серпня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Смілі Смілянського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 233, між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , розірвати.
Після розірвання шлюбу, позивачу ОСОБА_6 залишити прізвище, набуте у шлюбі « ОСОБА_4 ».
Неповнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після розірвання шлюбу, залишається проживати біля матері ОСОБА_1 .
Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням законної сили.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , перебуваючого на обліку як внутрішньо переміщена особа АДРЕСА_2 в УСНЗ за адресою АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованій по АДРЕСА_4 , проживаючої по АДРЕСА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж п`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття сина, починаючи з 08.09.2022 року.
Рішення підлягає до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , перебуваючого на обліку як внутрішньо переміщена особа АДРЕСА_2 в УСНЗ за адресою АДРЕСА_3 на користь держави судові витрати у сумі у сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк, з дня проголошення рішення.

Суддя В. О. Черненко