Дата документу 21.10.2022 Справа № 336/6101/21
ЗапорізькИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУН 336/6101/21 Головуючий у 1-й інстанції: Дацюк О.І.
Пр. №22ц/807/1817/22
У Х В А Л А

21жовтня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого Кочеткової І.В.,

суддів Дашковської А.В.,

Кримської О.М.,

при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргоюОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 червня 2022 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 червня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 03 серпня 2020 року в сумі 100 000 (сто тисяч) доларів США та судовий збір в сумі 11 350 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Кузьмінов Д.В., подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове про відмову у позові.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 18 серпня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, надано останньому десятиденний строк для надання оригіналу квитанції про сплату судового збору у розмірі 17 025 грн. на рахунок банківської установи, яка уповноважена на його отримання, та попереджено про наслідки невиконання вимог суду, передбачені ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Копію ухвали апеляційного суду представник ОСОБА_1 адвокат Кузьмінов Д.В. отримав 19 серпня 2022 року.

25 серпня 2022 року на адресу апеляційного суду надійшло клопотання адвоката Кузьмінова Д.В. про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, оскільки сума у розмірі 17 025 грн. є непомірною для нього. До клопотання додано копію довідки з пенсійного фонду України форми ОК-7 «Індивідуальні відомості про особу» за період з 2011 року по 2020 рік.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 05 вересня 2022 року подовжено скаржнику ОСОБА_1 , інтереси якого представляє інтереси адвокат Кузьмінов Д.В., строк для усунення недоліків, запропоновано надати відомості за доходи за 2021 рік, роз`яснено право заявити клопотання про відстрочку, розстрочку сплати судового збору.

Копію ухвали апеляційного суду адвокат Кузьмінов Д.В. отримав 14 вересня 2022 року.

23 вересня 2022 року представник ОСОБА_1 адвокат Кузьмінов Д.В. повторно подав клопотання про звільнення від сплати судового збору, до якого додав відповідь на адвокатський запит із Пенсійного Фонду України про те, що в Державному реєстрі застрахованих осіб загальнообов`язкового соціального страхування відсутні відомості щодо ОСОБА_1 за 20021-2022 рр.р., а також відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про відсутність виплачених доходів та утриманих податків ОСОБА_1 за 2021-2022.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 27 вересня 2022 року подовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків та запропоновано надати додаткові докази на підтвердження скрутного матеріального становища.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштової кореспонденції адвокат Кузьмінов Д.В. отримав копію зазначеної ухвали апеляційного суду 05 жовтня 2022 року.

Поштові конверти з рекомендованим повідомленням, які направлялися ОСОБА_1 на адресу, зазначену в апеляційній скарзі, повернулися до апеляційного суду з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою.

17 жовтня 2022 року адвокат Кузьмінов Д.В., який представляє інтереси ОСОБА_1 , втретє подав заяву про звільнення від сплати судового збору, зазначивши, що вимоги суду про надання додаткових доказів про скрутне матеріальне становище відповідача не ґрунтуються на законі. Додаткових доказів про майновий стан відповідача, відсутність рухомого і нерухомого майна, знаходження на утриманні непрацездатних осіб, тяжке захворювання, яке унеможливлює працевлаштування, тощо до клопотання не надано.

Вирішуючи клопотання адвоката Кузьмінова Д.В. про звільнення відповідача ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, суд виходить з такого.

Згідно з частинами першою, третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

За частиною другою статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України «Про судовий збір», яка є спеціальною.

Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2021 року в справі № 0940/2276/18.

Як видно зі змісту цієї норми, існує три умови, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони та за її клопотанням, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення (частина перша статті 8 Закону України «Про судовий збір»), зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (частина друга цієї ж статті): 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

З аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко випливає, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Що ж до самих умов, визначених статтею 8, то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням. Так, умови, визначені у пунктах 1 та 2 частини першої статті 8, можуть застосовуватися лише до фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до фізичних осіб, що мають певний соціальний статус, підтверджений державою, є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Щодо третьої умови, визначеної у пункті 3 частини першої статті 8, то законодавець, застосувавши слово «або», не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тобто особистих майнових та особистих немайнових прав фізичних осіб.

Отже, частина друга статті 136 ЦПК України як загальна норма, що регулює питання звільнення від сплати судового збору, деталізована нормами спеціального закону статтями 5 та 8 Закону України «Про судовий збір», що свідчить про необхідність при її застосуванні та вирішенні питання про звільнення від сплати судового збору осіб, не зазначених у статті 5 Закону України «Про судовий збір», застосовувати критерії, визначені статтею 8 цього Закону.

Аналіз пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» дає підстави для висновку про те, що відповідачі у справі не є суб`єктами, на яких поширюється дія цієї правової норми, оскільки вона стосується лише позивачів.

Водночас відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

За практикою щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, наведеною, зокрема у рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах «Гергел і Георгета Стоїческу проти Румунії» («Georgel and Georgeta Stoicescu v. Romania»), «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland»), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір має бути розумним, таким, що з урахуванням фінансового положення заявника може бути ним сплачений. Великий розмір судових витрат, який не враховує фінансове положення заявників, може бути розглянутий як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя.

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ у справі «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland») від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ у справі «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» («Jedamski and Jedamska v. Poland») від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Вимога про сплату судового збору є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia») від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Враховуючи наведене, відповідач у справі може за певних обставин (дійсної неспроможності сплатити судовий збір, підтвердженої належними доказами) бути звільненим від сплати судового збору або його сплата може бути відстрочена чи розстрочена, розмір судового збору може бути зменшений судом. Тобто за вказаних обставин, з метою забезпечення права особи на судовий захист стаття 8 Закону України «Про судовий збір» може бути застосована за аналогією закону до іншої сторони спору (частина дев`ята статті 10 ЦПК України).

За загальним правилом особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, згідно зі статтею 12 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Заявивши клопотання про звільнення від сплати судового збору, відповідач не надав належних і допустимих доказів про відсутність у нього реального доходу, рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану.

Відповідач є працездатною особою, 1989 року народження, доказів про наявність тяжкого захворювання, існування реальних перешкод, які унеможливлюють офіційне працевлаштування, останній суду не надав.

Відсутність у Державному реєстрі загальнообов`язкового державного страхування і Державному реєстрі платників податків відомостей про офіційні доходи ОСОБА_1 і сплату обов`язкових податків не є достатньою підставою для висновку про відсутність у нього реального доходу, рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану.

Клопотання про відстрочку сплати судового збору в порядку ст. 8 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 суду не заявляв.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Згідно ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, частиною 3 якої передбачено, що якщо особа відповідно до ухвали суду у встановлений строк не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається .

Керуючись ч. 3 ст. 185, 357 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Кузьмінов Дмитро Валерійович, про звільнення від сплати судового збору.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 09 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики визнати неподаною та повернути скаржнику по справі.

Роз`яснити ОСОБА_1 і адвокату Кузьмінову Дмитру Валерійовичу, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із апеляційною скаргою на вказане рішення суду першої інстанції, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Копію цієї ухвали надіслати особам, які беруть участь у справі, для відома.

Справу повернути до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий І.В. Кочеткова

Судді А.В. Дашковська

О.М. Кримська