Справа № 182/2134/22
Провадження № 2/0182/1930/2022
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

11.11.2022 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Багрової А.Г.

розглянув у м. Нікополі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення(виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про захист честі, гідності і ділової репутації .

Заяви по суті справи.

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами до відповідачів та просить визнати недостовірною та такою, що порушує його права на повагу до його гідності, честі та недоторканості ділової репутації інформацію, розповсюджену відповідачами у колективній скарзі на ім`я начальника ГУНП у Дніпропетровській області, в які зазначено: «У ніч з 27.03.2022 н 28.03.2022, приблизно о 22.00, він хаотично рухався на належному йому автомобілі по с. Чкалове на великій швидкості. На пропозицію представників «самооборони» с. Чкалове допомогти, він почав нецензурно виражатися, поводив себе агресивно та погрожував своїми «зв`язками та посадою». Представники «самооборони» відчули від нього сильний запах алкоголю.» Просить зобов`язати відповідачів спростувати поширену щодо нього недостовірну інформацію, шляхом направлення відповідачами на ім`я начальника ГУНП у Дніпропетровській області колективного звернення про спростування наведеної інформації. Також просить стягнути з відповідачів на його користь моральну шкоду в розмірі 10000 грн. з кожного, одночасно зобов`язавши їх перерахувати стягнуту моральну шкоду на рахунки підтримки Збройних Сил України, а також покласти на відповідачів понесені судові витрати в рівних долях(а.с. 1-9).

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він працює на посаді начальника ізолятора тимчасового тримання №3 ГУНП у м. Нікополі з 2018 року. Він проживає в с. Чкалове, яке входить до Першотравенсько ОТГ. З 2019 року у нього виник безпідставний конфлікт з депутатом Першотравенської ОТГ ОСОБА_2 , яка чомусь обрала його як об`єкт своїх нападів. 04.05.2022 року його викликав начальник Нікопольського ВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_8 та повідомив, що на ім`я начальника ГУНП у Дніпропетровській області надійшла колективна скарга мешканців с. Чкалове. У цій скарзі заявниками було повідомлено, що у ніч з 27.03.2022 н 28.03.2022, приблизно о 22.00, він хаотично рухався на належному йому автомобілі по с. Чкалове на великій швидкості. На пропозицію представників «самооборони» с. Чкалове допомогти, він почав нецензурно виражатися, поводив себе агресивно та погрожував своїми «зв`язками та посадою». Представники «самооборони» відчули від нього сильний запах алкоголю. Продовжувати конфлікт представники «самооборони» н стали та викликали дільничного інспектора ОСОБА_9 , який «вчасно» прибув за викликом. Але він не вийшов до дільничного інспектора, продовжував себе агресивно поводити та сварився із ОСОБА_2 телефоном. Усі відомості, що викладені у скарзі не відповідають дійсності, нічим не підтверджені, ганьблять його честь, гідність та ділову репутацію. Насправді ж ,27.03.2022 року приблизно о 22.00 годині він повертався додому, щоб переодягнутись, взяти з собою їжу та повернутися на своє робоче місце . У цей день у його дружини був день народження, однак він не був присутній на святі, так як перебував на службі. Коли він їхав додому, йому зателефонував син та повідомив, що біля нашого будинку вже кілька годин стоїть автомобіль. Приїхавши додому він побачив а/м Мерседес Віто, д/н НОМЕР_1 , в якому перебували ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які судячи з усього чекали саме його. Заїхавши у гараж, він підійшов до автомобіля та запитав, чого вони стоять біля його будинку та попросив надати документи. У відповідь почув лише образи та нецензурну лайку, а також погрози, що вони докладуть усіх зусиль, щоб його звільнили. Він зрозумів, що подальша дискусія не має жодного сенсу та пішов додому. Автомобіль Мерседес Віто через деякий час також поїхав. Після цього він нікому не телефонував, до нього додому не приходив дільничний інспектор. Він не перебував у стані алкогольного сп`яніння, оскільки через кілька годин повернувся на своє робоче місце у Нікопольському РУП. До цього дня 12.03.2022 року та 16.03.2022 року також відбувались провокації та конфлікти з ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які вважаючи себе членами місцевої самооборони, під час комендантської години його зупиняли та вимагали документи для перевірки. Але насправді вони н є членами територіальної самооборони чи інших добровольчих формувань на території Першотравенської ОТГ, оскільки такі не утворювались, і тому самі є порушниками комендантської години, про що він писав рапорти на ім`я начальника РУП та ГУНП у Дніпропетровській області. Ознайомившись із колективною скаргою він особисто спілкувався з людьми, чиї підписи стоять у скарзі. Останні пояснили, що до них звернулась ОСОБА_2 та просила підписати порожні листи, пояснивши, що збирає підписи для колективного звернення мешканців села до голови райдержадміністрації. Ніхто з цих осіб не бачив його у стані алкогольного сп`яніння. Люди пояснили, що оскільки ОСОБА_2 є депутатом, то у них не було сумнівів у її намірах. Усі пояснили, що їм не було відомо , що підписи збирались для звернення на нього зі скаргою. Дільничний інспектор ОСОБА_9 також не викликався 27.03.2022 року за місцем його проживання, що підтверджується його рапортом на ім`я заступника начальника ГУНП у Дніпропетровській області. Таким чином, у колективній скарзі відповідачі повідомили неправдиві факти та обставини, намагались очорнити його ім`я перед керівництвом та колегами, чим завдали суттєвої шкоди його діловій репутації, честі та гідності. Однак, у нього немає претензій до усіх 37 осіб, що підписали скаргу. Вважає за необхідне звернутись із цим позовом лише до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_16 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , оскільки саме ці особи впродовж значного часу провокують його на конфлікти з мешканцями громади. Інші особи, які підписали колективну скаргу, не виказували до мене ніяких претензій і відносини із ними цілком нормальні. Інформація щодо нього була поширена відповідачами шляхом подання скарги на ім`я начальника управління ГУНП у Дніпропетровській області. При цьому, відповідачі вже місяць розповсюджують серед мешканців села відомості, що його нібито вже звільнено, що він не тільки 27.03.2022 року керував автомобілем у нетверезому стані, а робив це постійно. Зазначає, що він ніколи н вживав алкоголь, якщо йому необхідно сідати за кермо. Більше того, він ніколи не вживав алкогольні напої на робочому місці. Крім того, до колективної скарги не надано жодного доказу того, що 27.03.2022 року чи у інші дні він перебував за кермом у стані алкогольного сп`яніння. Немає ні протоколу про вчинення ним адміністративного правопорушення, ні показів свідків, ні доказів звернення на гарячу лінію 102, ні відеозапису. Навіть у колективній скарзі не зазначено, хто саме з членів «самооборони» був присутнім при цьому конфлікті, що відбувся 27.03.2022 року, і хто саме бачив як він їхав додому. Заважаючи на вищезазначене, інформація, поширювана щодо нього відповідачами, по-перше має негативний характер, оскільки повідомляє третім особам про порушення ним загальновизнаних у суспільстві правил, вимог та принципів етики і моралі, а також законів України, а тому є такою, що порушує його немайнові права, по-друге, не є оціночним судженням, а обов`язок доказування її достовірності покладається на відповідача. Поширенням недостовірної інформації щодо нього, відповідачами завдано шкоди його немайновим інтересам. Він вимушений виправдовуватись перед своїм керівництвом за ті дії, які він н вчиняв. Через це, внаслідок окреслених порушених його прав, він має право на відшкодування моральної шкоди, яку він оцінює у розмірі 10000 грн. з кожного з відповідачів, що є на його думку мінімальним для відшкодування його душевних страждань. Одночасно ж просить зобов`язати відповідачів перерахувати стягнутий розмір моральної шкоди одразу на користь ЗСУ. Він не має наміру використовувати ці кошти на свої потреби, тому такі вимоги вважає справедливими.

Представник відповідача ОСОБА_2 , адвокат Шашликов Д.Г., подав до суду відзив на позовну заяву та просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, оскільки звертаючись із колективною скаргою до начальника ГУНП у Дніпропетровській області щодо дій начальника ізолятора тимчасового тримання №3 у місті Нікополі ОСОБА_1 заявники діяли в порядку Закону України «Про звернення громадян». Позивач є поліцейським та публічною особою, а інформація, викладена у зверненні відповідачів має суспільний інтерес до позивача, який є державним службовцем (публічною особою) та надана з метою перевірки уповноваженою особою. Таким чином, в даному випадку не мало місце поширення неправдивих відомостей, а докази того, що оспорювана інформація принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача відсутні. Вимоги позивача щодо відшкодування моральної коди є безпідставними та не відповідають реальним обставинам справи . Просить також стягнути з позивача на користь відповідача ОСОБА_2 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн. (а.с. 51-57).

Позивач подав відповідь на відзив (а.77-82). Вказує, о відповідно до змісту колективної скарги, відповідачі не вносять жодних пропозицій щодо діяльності державних органів та не оскаржують жодних дій посадових осіб. Натомість у скарзі наводяться завідомо неправдиві та перекручені відомості. І метою звернення зі скаргою був не захист прав та інтересів скаржників чи громади, а саме завдання коди його правам. Колективна скарга жодним чином не захищає права громади чи будь-кого зі скаржників окремо, а також не містить доказів, про викладене у ній. Фактично колективна скарга є заявою про вчинення ним злочину. Вказує, що ним до позовної заяви надано докази умислу відповідачів на поширення недостовірної інформації: рапорт начальника СВГ ВП Нікопольського РУП ОСОБА_9 на ім`я заступника начальника ГУНП у Дніпропетровській області щодо подій, які відбувались 27.03.2022 року. Відповідно до цього рапорту, ОСОБА_9 27.03.2022 року не прибував до його будинку, з ним не спілкувався і взагалі до пізньої ночі перебував за межами с. Чкалове. Крім того, він зазначає, що ніколи не бачив його у нетверезому стані за усі роки його служби. До позову також додано рапорт ПОГ СВГ ВП Нікопольського РУП Вороненка А.В. на ім`я заступника начальника ГУНП у Дніпропетровській області щодо подій, які відбувались 27.03.2022 року. У своєму рапорті ОСОБА_17 зазначає, що 27.03.2022 року він сам йому телефонував з приводу конфлікту. За місцем його мешкання він також не виїжджав. Службовою характеристикою, виданою начальником ВОЗДМТТО ГУНП в Дніпропетровській області , його характеризують як відповідального, дисциплінованого та професійного працівника, який сумлінно виконує свої службові обов`язки. Крім того, зазначає, що у червні 2022 року було завершено проведення службової перевірки щодо нього, відкритої на підставі колективної скарги. Відповідно до результатів службової перевірки, відомості, викладені у колективній скарзі, не знайшли свого підтвердження. Вважає, що інформація в колективній скарзі була викладена не з ціллю контролю, а з метою завдання йому шкоди. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Інші відповідачі про розгляд справи повідомлялись належним чином, відзив на позовну заяву не подали.

Процесуальні дій по справі.
Ухвалою суду від 17.06.2022 року по справі відкрито провадження та постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.33).

Ухвалою суду від 11.11.2022 року позивачу відмовлено в задоволенні клопотання про виклик свідків.

Ухвалою суду від 11.11.2022 року позивачу відмовлено у задоволенні клопотання про витребування з Головного управління національної поліції у Дніпропетровській області копії матеріалів службового розслідування.

Ухвалою суду від 11.11.2022 року відмовлено у задоволенні клопотання про розгляд справи в повідомленням (викликом) сторін.

Судом встановлено.

Між сторонами виникли спірні правовідносини щодо захисту честі, гідності та ділової репутації.

У відповідності із положеннями статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Згідно положень статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до роз`яснень, які викладені у пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року за N 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Відповідно до змісту статей 11, 15 ЦК України цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Відповідно до частини першої статті 275 ЦК України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу.

Згідно положень статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації, належить позивачеві. Разом із тим, особа, право якої порушено, може обрати як загальний, так і спеціальний способи захисту свого права, визначені законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. У зв`язку з цим суди повинні брати до уваги, що відповідно до статті 275 ЦК захист особистого немайнового права здійснюється у спосіб, встановлений главою 3 цього Кодексу, а також іншими способами відповідно до змісту цього права, способу його поширення та наслідків, що їх спричинило це порушення. До таких спеціальних способів захисту відносяться, наприклад, спростування недостовірної інформації та/або право на відповідь (стаття 277 ЦК), заборона поширення інформації, якою порушуються особисті немайнові права (стаття 278 ЦК) тощо (пункт 3 постанови Пленуму).
Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
В пункті 16 Постанови №1 від 27 лютого 2009 року роз`яснено, що суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації. У випадку звернення особи із заявою до правоохоронних органів судам слід враховувати висновки, викладені у Рішенні Конституційного Суду України від 10 квітня 2003 року N 8-рп/2003 (справа про поширення відомостей). Разом з тим наявність у такому зверненні завідомо неправдивих відомостей, а також у разі встановлення, що для звернення особи до вказаних органів не було жодних підстав і було викликано не наміром виконати свій громадський обов`язок або захистити свої права, свободи чи законні інтереси, тягне відповідальність, передбачену законодавством України.
Верховний Суд у постанові від 22 травня 2019 року у справі №910/16360/17 вказав на необхідність судами встановлювати чи є особи, яким адресовані відповідні звернення, компетентними для перевірки інформації, викладеній в цих зверненнях.
Як вбачається з матеріалів справи відповідачі звернулись до начальника ГУНП у Дніпропетровській області з колективним листом, який був отриманий ГУНП у Дніпропетровській області 04.04.2022 року, в якому з метою забезпечення спокою та порядку в рідному селі просили втручання в ситуацію, яка склалась 27.03.2022 року в с. Чкалове під час комендантської години між мешканцями села та начальником ізолятора тимчасового утримання АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , який теж є мешканцем с. Чкалове.

В колективному зверненні заявниками було зазначено про те, що ОСОБА_1 27.03.2022 року під час комендантської години о 22.00 год. керував своїм автомобілем у нетверезому стані, поводився агресивно до чергових самооборони с. Чкалове, погрожував зв`язками та не вийшов на подвір`я до викликаного ними дільничного.

Суд зазначає, що у даному випадку лист направлявся відповідачами на адресу керівництва позивача до ГУНП у Дніпропетровській області, який є органом компетентним щодо перевірки інформації, наведеної у листі відповідачів.

Позивач вказує у відповіді на відзив, що ГУНП У Дніпропетровській області відносно нього було проведено службове розслідування за колективним зверненням мешканців с. Чкалове, та за результатами якої відомості, викладені в колективному зверненні, не знайшли свого підтвердження.

Позивач, маючи статус поліцейського, просить суд зобов`язати спростувати як недостовірну інформацію, поширену відповідачами у скарзі до ГУНП у Дніпропетровській області.

Позивач вказав, що твердження відповідачів у скарзі є надуманими і висловленими з метою приниження його честі, гідності та підриву ділової репутації.

Однак, суд звертає увагу на те, що згідно із Конституцією України та Законом України «Про звернення громадян» право на звернення до керівництва посадової особи із заявою (скаргою) щодо поведінки поліцейського, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, має кожен, кому відомі факти такої поведінки. Якщо особа звертається до керівництва посадової особи із заявою (скаргою) щодо поведінки поліцейського, і в ній міститься та чи інша інформація, проте під час перевірки вона не знайшла свого підтвердження, ця обставина не може сама собою бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку особа реалізувала право, передбачене Конституцією України та Законом України «Про звернення громадян», а не поширила недостовірну інформацію.

За таких обставин та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, суд зазначає, що вищезазначена оспорювана позивачем інформація не може вважатися такою, що порочить ділову репутацію позивача, оскільки в будь-якому випадку має місце реалізація відповідачами конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції України на звернення до органів державної влади.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21 березня 2019 року у справі № 727/5418/17 (провадження № 61-4388св18).

Отже, сам факт надсилання колективного листа мешканців с. Чкалове щодо поведінки ОСОБА_1 не може свідчити про те, що внаслідок його надсилання позивач зазнав будь-яких немайнових втрат. Тож, в матеріалах справи відсутні докази наявності, так званих репутаційних втрат та завдання відповідачами моральної шкоди.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ст. ст. 137,141 ЦПК України з позивача на користь відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню понесені судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката в розмірі 3000 грн., які підтверджені належними доказами (а.с. 62-68).

Керуючись ст.ст. 10-13,76-81, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн. (три тисячі грн.).

На рішення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду (м. Кривий Ріг) протягом тридцяти днів з дня його повного складення .

Повне рішення складено 11.11.2022 року.

Дані про учасників справи
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

Представник відповідача - адвокат Шашликов Денис Геннадійович, що діє на підставі ордеру серія АЕ №1144284 від 21.07.2022 року (а.с.62).

Відповідач ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 , інші відомості не відомі.

Відповідач - ОСОБА_4 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_5 , інші відомості не відомі.

Відповідач ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_6

Відповідач ОСОБА_6 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_7 , інші відомості не відомі.

Відповідач ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_8 .

Суддя: А. Г. Багрова