Провадження № 2/369/2095/22
РІШЕННЯ

Іменем України

09.06.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Янченка А.В., за участі секретаря судового засідання Безкоровайної М.Л., за участі представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Пазюри О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «КИЇВОБЛГАЗ» про скасування протоколу №6601 від 21.01.2021 року АТ «Київоблгаз» щодо задоволення акту-розрахунку не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості та рахунку від 21.01.2021 року за послуги з експертизи побутового лічильника, -

В С Т А Н О В И В:

17.09.2021 року ОСОБА_2 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовом до Акціонерного товариства «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «КИЇВОБЛГАЗ» про скасування протоколу № 6601 від 21.01.2021 року АТ «Київоблгаз» щодо задоволення акту-розрахунку не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості та рахунку від 21.01.2021 року за послуги з експертизи побутового лічильника.

Позовну заяву обґрунтовує тим, що він є власником та проживає в будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

21.07.2021 Позивач уклав Договір про постачання природного газу та підписав заяву приєднання до умов договору розподілу природного газу, внаслідок чого в будинку був встановлений газовий лічильник та відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 у поданому позові вказує, що 04.05.2018 в будинку АДРЕСА_1 без жодного попереднього інформування прийшов представник Києво-Святошинської ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз» для зняття показників газового лічильника та в процесі огляду лічильника виявив факт, нібито несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, а саме виявлено у вхідному патрубку отвір. В результаті огляду було складено акт про порушення № 1892 від 04.05.2018, акт демонтажу лічильника для проведення експертизи та акт про усунення порушення шляхом встановлення обмінного приладу. Представником Києво-Святошинської ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз» було також складений протокол щодо направлення засобу вимірювальної техніки на позачергову чи експертну повірку з метою перевірки та підтвердження факту несанкціонованого втручання в роботу приладу. Лічильник упаковано в пакет та опломбовано пломбою 22969640.

16.05.2018 на підставі складеного акту № 1892 від 04.05.2018, щодо встановленого втручання в роботу відлікового механізму було проведено експертизу лічильника газу, за результатами якої виявлено втручання в роботу відлікового механізму засобу вимірювальної техніки.

Експертизою було встановлено, що лічильник 1997 року випуску, обпломбований відтиском тавра 2007 року пломбування на відліковому механізмі. В колекторі лічильника навпроти вхідного патрубку просвердлено наскрізний отвір діаметром 7 мм. Вісь роликів має пошкодження в вигляді прикусів з торця. Лічильник Візар G6, 1997, зав. № 0033901.

Згідно складеного представником Києво-Святошинської ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз» акту демонтажу лічильника для проведення експертизи від 04.05.2018 п. 3 визначено, що Позивач ОСОБА_2 запрошуються з 09.00 до 16.00 14.05.2018 для проведення експертизи лічильника, даний акт підписано представником споживача ОСОБА_3 . Проте експертиза лічильника газу відбулась 16.05.2018, підтвердженням цьому є відповідний акт № 1419е про що додатково споживач не був повідомлений.

Як зазначено в Акті № 1419е від 16.05.2018 експертиза лічильника газу ВІЗАР G6, 1997, зав. № 0033901 була проведена у присутності абонента, що не відповідає дійсності. Позивачу було повідомлено про проведення експертизи по факту та запрошено отримати вже готовий акт проведеної експертизи.

Згідно виявлених порушень (Акт № 1419е від 16.05.2018) комісією було виявлено: цілісність заводської пломби та повірчого тавра не порушено але в колекторі лічильника навпроти вхідного патрубку просвердлено наскрізний отвір діаметром 7 мм, вісь роликів має пошкодження в вигляді прикусів з торця.

В свою чергу представник Києво-Святошинської ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз» при проведенні демонтажу лічильника газу для проведення експертизи не встановив на вхідний та вихідний патрубки демонтованого лічильника газу заглушки та не запломбував їх, відповідно до вимог Положення, про що зроблено запис в Акті демонтажу лічильника. Таким чином, лічильник було демонтовано вхідний та вихідний патрубки не опломбовано представником газопостачальної (газотранспортної) організації, а лише опломбував пакет пломбою № 22969640, про що зроблено запис в Акті демонтажу лічильника. Акт демонтажу лічильника та сама процедура демонтажу лічильника не дотримана та є протизаконною, згідно вимог Положення та Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про затвердження Кодексу газорозподільних систем» від 30.09.2015 № 2494.

Позивач також вказує, що на проведення експертизи лічильника його не запросили, тому перевірити цілісність упаковки газового лічильника не було можливості. При цьому експертизою було встановлено втручання в роботу газового лічильника саме навпроти вхідного патрубку, який представником Києво-Святошинської ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз» не було опломбовано при демонтажу лічильника. Таким чином, втручання в роботу ЗВТ не є виною споживача, а могло відбутись під час демонтажу лічильника чи під час транспортування.

У Позивача встановлено лічильник ВІЗАР G6, 1997 року випуску, зав. № 0033901, згідно його конструкції лічильний механізм закривається прозорою сферичною, протиударною кришкою та кріпиться до корпусу за допомогою гвинтів або гвинтів, які не вкручуються (виконання лічильника з нерозбірним лічильним пристроєм). Лічильний пристрій (лічильник) опломбовується за допомогою 2-х пластикових пломб. Пломби одноразові, які неможливо видалити із посадочних місць без їх знищення або пошкодження, які візуально помітні без спеціальних приладів чи пристосувань, механічним шляхом, корпусу або прозорої кришки лічильного пристрою.

Таким чином, не пошкодивши кришку або пломбування заводу та повірочне тавро, яке було присутнє на лічильнику згідно висновків комісії та не пошкодженні (Акт № 1419е від 16.05.2018) споживач не мав фізичної можливості зробити пошкодження вісі роликів в вигляді прикусів з торця. Окрім того, виявлення втручання, а саме в колекторі лічильника навпроти вхідного патрубку просвердлено наскрізний отвір діаметром 7 мм не можливо виявити не розпломбовавши лічильник. При демонтажу лічильника та виявленні порушення представником Києво-Святошинської ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз» лічильник Позивача не було розпломбовано, пломби не знімали та відповідний акт не складався, яким чином було виявлено внутрішні пошкодження при візуальному огляді представниками Відповідача не було роз`яснення.

Таким чином, на думку позивача акт про порушення № 1892 від 04.05.2018 та експертиза лічильника газу від 16.05.2018 не відповідає вимогам чинного законодавства і не може вважатися доказом втручання споживача в роботу ЗВТ.

Крім того, позивач відзначає, що відповідачем були пропущенні строки проведення періодичної повірки. Позивач в свою чергу сплачував за спожитий газ та транспортування газу вчасно, згідно показників лічильника та не повинен нести відповідальність за недбалість оператора ГРМ, який не провів періодичну повірку та не виявив вчасно внутрішніх пошкоджень лічильника.

Засідання комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу відбулось 21.01.2021 про, що складено відповідний протокол № 6601. Комісією було розглянуто акт про порушення № 1892 від 04.05.2018 та прийнято рішення про його повне задоволення та складання акту розрахунку не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу та його вартості. При цьому на думку позивача комісія не врахувала доводи представника позивача, яка виступила на засіданні та зазначила, що втручання в лічильник споживач не робив. Згідно встановленої споживачу квитанції сума збитків становить 43 792 грн. 98 коп., проте яким чином було визначено суму збитків не надано жодного обґрунтування. Нараховано суму за експертизу побутового лічильника - 2 556 грн. 90 коп.

Отже, засідання комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу відбулось 21.01.2021, а лічильник демонтовано 04.05.2018. З дати зняття ЗВТ до розгляду акту про порушення минуло 32 місяці. Окрім того, споживач не був повідомлений про проведення експертизи лічильника газу, що відбулась 16.05.2018 (акт № 1419е). АТ «Київоблгаз» не виконав свого обов`язку протягом п`ятнадцяти робочих днів після результатів проведення періодичної повірки (але не пізніше двомісячного строку після зняття лічильника газу на періодичну повірку) безкоштовно встановити власний розрахунковий лічильник газу для подальших комерційних розрахунків і в цей самий строк повернути побутовому споживачу його лічильник газу та письмово повідомити споживача про результати проведення періодичної повірки і прийняте рішення щодо недоцільності ремонту лічильника газу. Лише 21.01.2021 було розглянуто акт про порушення № 1892 від 04.05.2018 та повідомлено споживача про результати експертизи лічильника газу ( акт № 1419е від 16.05.2018).

До того ж, споживачу ОСОБА_2 в будинку АДРЕСА_1 було встановлено лічильник з обмінного фонду, про що складено лише акт усунення порушень від 04.05.2018. При цьому представник АТ «Київоблгаз» не врахував норми Кодексу та не оформив відповідний акт встановлення лічильника з обмінного фонду, як розрахункового.

Окрім того, за результатами розгляду комісією акту про порушення № 1892 від 04.05.2018 споживачу було повідомлено, що він зобов`язаний за власні кошти встановити новий лічильник та додатково сплатити послуги, відповідно акту здачі прийняття робіт від 21.02.2021 за послуги з зняття та встановлення лічильника при проведенні експертизи для виявлення втручання - 390,44 грн., експертизи побутового лічильника (Візар G6, мембранний № 0033901) - 1236,03 грн., виїзд слюсарів по експлуатації газового господарства 2 сл. - 4 р. - 290,10 грн., авто послуги - 214,18 грн. Всього 2 556,90 грн. Але жодного підтверджуючого документу, що саме споживач втручався в роботу ЗВТ за результатами експертизи або позачергової чи експертної повірки не було надано.

28.01.2021 представником позивача - ОСОБА_3 було подано скаргу щодо неправомірних дій оператора ГРМ (АТ «Київоблгаз») до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

10.03.2021 від Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг було отримано відповідь, в якій було зазначено щодо порушень допущених посадовими особами АТ «Київоблгаз», а саме: в зазначеному вище Акті про порушення від 04.05.2018 № 1892 не було зазначено дату та орієнтовний час проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення, що вказує на порушення АТ «Київоблгаз» вимог положень пункту 8 глави 5 розділу ХІ Кодексу; АТ «Київоблгаз» не було надано до НКРЕКН копії документів, що підтверджують проведення Оператором ГРМ періодичної повірки лічильника газу марки «Візар» типорозміру 0-6 зав. № 0033901, 1997 року випуску у період з 1997 по 2018 роки, що може вказувати на порушення Оператором ГРМ вимог чинного законодавства в частині своєчасного проведення періодичної повірки лічильника газу.

Окрім того, позивач вказує, що Відповідачем було допущено наступні порушення: порушення положень пункту 3.2 Положення про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті затвердженого Наказом Міністерства палива та енергетики України 27.12.2005 № 619 та пункту 8 глави 5 розділі ХІ Кодексу газорозподільних систем (в Акті демонтажу лічильника для проведення експертизи від 04.05.2018 було зазначено дату та орієнтовний час проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення, яка не відповідає дійсності, в результаті чого Позивач був позбавлений права бути присутнім при проведенні експертизи); порушення положень глави 8 розділу Х Кодексу газорозподільних систем (Оператор ГРМ - АТ «Київоблгаз» не було проведенно жодної періодичної повірки лічильника газу марки «Візар» типорозміру 0-6 зав. № 0033901, 1997 року випуску у період з 1997 по 2018 роки); положень пункту 3.3. Положення № 619 та пункту 8 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем (експертиза лічильника відбулась 16.05.2018 (Акт № 1419е) за відсутності споживача, а засідання комісії з розгляду актів про порушення було призначено на 21.01.2021, тобто через три роки, чим порушено законодавчо встановленні терміни.

Також позивач вказує, що виявлене несанкціоноване втручання в роботу газового лічильника є неправомірними діями Відповідача, оскільки останній огляд лічильника газу відбувся 2007 року та до часу складання акту про порушення у травні 2018 року, Акціонерне товариство «Оператор газорозподільних систем «Київоблгаз» не проводив обов`язкової повірки приладу обліку газу відповідно до встановленого законодавцем міжповірочного інтервалу. Тому за таких обставин, у Відповідача не має права на складання розрахунку за об`ємом не облікованого природного газу за граничними об`ємами споживання природного газу населенням. Крім того, діюча на момент проведення розрахунку норма п. 11 глави 3 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем вказує, що розрахунки за актом про порушення не здійснюються за період після дати прострочення періодичної повірки лічильника у випадках недотримання з вини оператора ГРМ строків періодичної повірки лічильника газу. Саме таку позицію було висловлено в Постанові Сумського апеляційного суду від 18.03.2021 у справі № 591/7646/19.

Аналогічне рішення було прийнято в справі № 177/874/18 Криворізьким районним судом Дніпропетровської області від 01.07.2020, а саме відповідно до пункту 11 глави 3 розділу 11 Кодексу ГРМЮ, у разі виявлення у побутового споживача пошкодження лічильника газу та/або пломб на ньому та/або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу розрахунки, передбачені цією главою, за актом про порушення не здійснюються за період після дати прострочення періодичної повірки лічильника у випадку недотримання з вини Оператора ГРМ строків періодичної повірки лічильника газу. Оскільки порушення виникло, у зв`язку із порушенням Оператора ГРМ строків періодичної повірки лічильника газу, тому розрахунок проведений позивачем за період з 18.03.2017 по 18.09.2017 необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу.

На підставі вище наведеного, позивач просив суд, визнати протиправним та скасувати Протокол № 6601 від 21.01.2021 АТ «Київоблгаз», щодо задоволення акту-розрахунку не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості та Рахунок від 21.01.2021 за послуги з експертизи побутового лічильника.

21.09.2021 року Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області відкрито загальне позовне провадження у справі.

17.01.2022 року через канцелярію суду представником відповідача було подано пояснення у справі, в якому зазначив, що АТ «Київоблгаз» заперечує проти даного позову та вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, у зв`язку із обранням Позивачем неналежного способу захисту прав, у зв`язку із чим просив відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем «Київоблгаз» в повному обсязі.

17.01.2022 року Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За нормами ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Суд надаючи правову оцінку належності обраного позивачем способу захисту, судам належить зважати й на його ефективність з точки зору ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У п. 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahalv. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, суд указав на те, що за деяких обставин вимоги ст. 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом. Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за ст. 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьев проти України" від 05.04.2005 (заява № 38722/02).

Відповідно до Розділу XI глави 5 (порядок оформлення акта про порушення) п. п. 10, 11 (порядок оформлення акта про порушення) Кодексу газорозподільних систем (порядок оформлення акта про порушення), затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2494, споживач (несанкціонований споживач) зобов`язаний бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення, на якому буде розглядатися складений на нього акт про порушення. За неможливості бути присутнім на засіданні особисто споживач (несанкціонований споживач) має право дати письмову згоду у довільній формі на проведення засідання без його присутності або у присутності його уповноваженої особи. У разі неприбуття споживача (несанкціонованого споживача) та/або уповноваженої ним особи на засідання комісії остання розглядає складений акт про порушення без його (її) участі. За результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

З врахуванням вищенаведеного вбачається, що чинне законодавство дозволяє споживачу оскаржити в судовому порядку саме рішення комісії з розгляду акту про порушення, яке оформлене протоколом, а не сам факт про порушення, який за рішенням комісії може бути задоволений або ж скасований.

Судом встановлено, що позовна заява містить вимоги про визнати протиправним та скасувати Протокол № 6601 від 21.01.2021 АТ «Київоблгаз», щодо задоволення акту-розрахунку не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості та Рахунок від 21.01.2021 за послуги з експертизи побутового лічильника.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 є споживачем послуг АТ «Київоблгаз» за адресою АДРЕСА_1.

У житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , було встановлено повірений лічильник ВІЗАР G6, 1997 року випуску, зав. № 0033901 .

04.05.2018 в будинку АДРЕСА_1 представником Києво-Святошинської ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз» було складено акт про порушення № 1892 від 04.05.2018, акт демонтажу лічильника для проведення експертизи та акт про усунення порушення шляхом встановлення обмінного приладу. Представником Києво-Святошинської ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз» було також складений протокол щодо направлення засобу вимірювальної техніки на позачергову чи експертну повірку з метою перевірки та підтвердження факту несанкціонованого втручання в роботу приладу. Лічильник упаковано в пакет та опломбовано пломбою 22969640.

16.05.2018 на підставі складеного акту № 1892 від 04.05.2018, щодо встановленого втручання в роботу відлікового механізму було проведено експертизу лічильника газу, за результатами якої виявлено втручання в роботу відлікового механізму засобу вимірювальної техніки.

Експертизою було встановлено, що лічильник 1997 року випуску, обпломбований відтиском тавра 2007 року пломбування на відліковому механізмі. В колекторі лічильника навпроти вхідного патрубку просвердлено наскрізний отвір діаметром 7 мм. Вісь роликів має пошкодження в вигляді прикусів з торця. Лічильник Візар G6, 1997, зав. № 0033901.

Згідно складеного представником Києво-Святошинської ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз» акту демонтажу лічильника для проведення експертизи від 04.05.2018 п. 3 визначено, що Позивач ОСОБА_2 запрошуються з 09.00 до 16.00 14.05.2018 для проведення експертизи лічильника, даний акт підписано представником споживача ОСОБА_3 . Проте експертиза лічильника газу відбулась 16.05.2018, підтвердженням цьому є відповідний акт № 1419е про що додатково споживач не був повідомлений.

Згідно виявлених порушень (Акт № 1419е від 16.05.2018) комісією було виявлено: цілісність заводської пломби та повірчого тавра не порушено але в колекторі лічильника навпроти вхідного патрубку просвердлено наскрізний отвір діаметром 7 мм, вісь роликів має пошкодження в вигляді прикусів з торця.

В свою чергу представник Києво-Святошинської ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз» при проведенні демонтажу лічильника газу для проведення експертизи не встановив на вхідний та вихідний патрубки демонтованого лічильника газу заглушки та не запломбував їх, відповідно до вимог Положення, про що зроблено запис в Акті демонтажу лічильника. Таким чином, лічильник було демонтовано вхідний та вихідний патрубки не опломбовано представником газопостачальної (газотранспортної) організації, а лише опломбував пакет пломбою № 22969640, про що зроблено запис в Акті демонтажу лічильника. Акт демонтажу лічильника та сама процедура демонтажу лічильника не дотримана та є протизаконною, згідно вимог Положення та Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про затвердження Кодексу газорозподільних систем» від 30.09.2015 № 2494.

Абзацом 3 п. 7 гл. 10 розділу Х Кодексу ГРС передбачено, що при виявленні несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, що має бути зазначено в акті про порушення, за домовленістю сторін або за ініціативою Оператора ГРС чи споживача може бути ініційована його експертиза у порядку, визначеному цим розділом. До отримання результатів експертизи розрахунок не облікованого або облікованого частково об`єму природного газу внаслідок порушення не здійснюється.

Національною комісією в пункті 1 глави 2 Розділу XI наведено вичерпний перелік порушень, внаслідок яких щодо споживача (несанкціонованого споживача) здійснюється нарахування не облікованих об`ємів природного газу. Підпункт 3 - несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ.

Згідно цього ж Кодексу несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу - втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

Таким чином, законодавець визначає, що втручання в роботу - це цілеспрямовані умисні дії, які направлені на викривлення даних обліку природного газу.

Суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять висновку експертизи, який би стверджував, що дійсно відбулося несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ.

Крім того слід зазначити, що засідання комісії з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу ГРС відбулось без належного повідомлення споживача.

Експертизу проведено за відсутності споживача чи його представника.

В Акті про порушення від 04.05.2018 в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем, позивача було проінформовано про те, що розгляд Акту буде проводитись 14.05.2018. Порядок проведення засідань комісії з розгляду актів про порушення встановлений главою 5 розділу IX Кодексу газорозподільних систем.

14.05.2018 засідання не відбулось.

Проте експертиза лічильника газу відбулась 16.05.2018, підтвердженням цього є Акт № 1419е. Доказів про те, що споживач був повідомлений, відповідач суду не надав.

Таким чином, споживач не був належним чином повідомлений про дату розгляду Акту та отримав інформацію про проведення експертизи вже після того як розгляд Акту відбувся.

З огляду на зазначене, споживач був позбавлений можливості прийняти участь в засіданні комісії з розгляду акту про порушення, надати свої доводи та міркування, заявити вимоги про залучення інших представників, зокрема заводу-виробника ЗВТ.

Разом з цим, позивач вказує, що останній огляд приладу відбувся у 2007 році. Будь-яких претензій до споживача не було. Відповідачем даний факт не спростовувався.

При перевірці 04.05.2018 представник ГРМ підтвердив наявність пломби №22367597 та її цілісність.

В Акті про зняття побутового лічильника газу № НОМЕР_1 від 04.05.2018 зафіксовано, що пломби заводу не порушені.

Судом встановлено, що між сторонами у справі склалися правовідносини, які регулюються статтею 714 ЦК України, Кодексом газорозподільних систем, Положенням про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, затвердженим Наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005 року № 619.

Згідно з частиною першою статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до глави 5 "Порядок оформлення акта про порушення" розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу.

Як визначає п. 2 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами.

Представник Оператора ГРМ перед складанням акта про порушення зобов`язаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень.

При складанні акта про порушення представник Оператора ГРМ зазначає в ньому про необхідність споживача бути присутнім на засіданні комісії, на якому буде розглянуто складений акт про порушення, та визначає: 1) місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення; 2) дату та орієнтовний час проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення; 3) контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо часу та місця засідання комісії).

Абзацом 3 п. 7 гл. 10 розділу Х Кодексу ГРС передбачено, що при виявленні несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, що має бути зазначено в акті про порушення, за домовленістю сторін або за ініціативою Оператора ГРС чи споживача може бути ініційована його експертиза у порядку, визначеному цим розділом. До отримання результатів експертизи розрахунок не облікованого або облікованого частково об`єму природного газу внаслідок порушення не здійснюється.

Посилання представника відповідача на той факт, що позивач обрав невірний спосіб захисту, оскарживши акт, яким не покладено на позивача жодних зобов`язань та не порушено жодних його прав, суд визнає необґрунтованим та безпідставним, оскільки саме цей акт став підставою для донарахування вартості спожитого газу на суму 43 792 грн. 98 коп.

Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України, цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способом захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частина друга статті 5 ЦПК України).

Рішення комісії про задоволення акту про порушення № 1892 від 04.05.2018 року, яким вирішено провести дорахунок вартості спожитого природного газу за період з 18.03.2017 по 18.09.2017 року на суму 43 792 грн. 98 коп., встановлює для позивача обов`язок сплатити вартість донарахованого об`єму та відповідно належить до актів, які можуть бути оскаржені у розумінні ст. 16 ЦК України.

Згідно Кодексу ГРМ, у разі виявлення оператором ГРМ розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника газу (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку для його усунення. В пункті 9 зазначено, що якщо при порушеннях, визначених в пунктах 1-7 цієї глави, неможливо класифікувати граничні об`єми споживання природного газу населенням, визначення об`єму спожитого природного газу здійснюється з урахуванням проміжку часу, за який необхідно визначити об`єм не облікованого природного газу, помноженого на коефіцієнт сезонності та на величину об`ємної максимальної секундної витрати газу, що визначається за спеціальною формулою.

Суд оцінивши зібрані у справі докази та за недоведеності факту неправомірних дій позивача, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову про визнання незаконним про скасування протоколу № 6601 від 21.01.2021 року АТ «Київоблгаз» щодо задоволення акту-розрахунку не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості та рахунку від 21.01.2021 року за послуги з експертизи побутового лічильника.

З матеріалів справи убачається, що актом про порушення від 04.05.2018 № 1892 встановлено порушення КГС - несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, а саме встановлено відсутність пломби заводу-виробника на корпусі лічильника.

Установлено, що експертизу лічильника газу проведено 16.05.2018, про що складено акт експертизи від 16.05.2018 № 1419е, в якому зазначено висновки комісії: «виявлено втручання. Лічильник повернуто в ФЕНН для передачі абоненту.

Національною комісією в пункті 1 глави 2 Розділу XI наведено вичерпний перелік порушень, внаслідок яких щодо споживача (несанкціонованого споживача) здійснюється нарахування не облікованих об`ємів природного газу. Підпункт 3 - несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ.

Згідно цього ж Кодексу несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу - втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

Таким чином, законодавець визначає, що втручання в роботу - це цілеспрямовані умисні дії, які направлені на викривлення даних обліку природного газу.

Суд, дослідивши матеріали справи, установив, що висновок експертизи, який би стверджував, що дійсно відбулося несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ відсутній.

В акті демонтажу лічильника для проведення експертизи від 04.05.2018 позивача проінформовано про те, що розгляд акта буде проводитись з 09.00 до 16.00 14.05.2018. Однак, 14.05.2018 засідання не відбулось. Проте експертиза лічильника газу відбулась 16.05.2018, підтвердженням цього є відповідний акт № 1419е, про що додатково споживач не був повідомлений. Таким чином, споживач не був належним чином повідомлений про дату розгляду акту та отримав повідомлення вже після того, як розгляд акту відбувся.

З огляду на зазначене, споживач був позбавлений можливості прийняти участь в засіданні комісії з розгляду акту про порушення, надати свої доводи та міркування, заявити вимоги про залучення інших представників, зокрема, заводу-виробника ЗВТ.

Протоколом комісії про задоволення акта про порушення від 21.01.2021 № 6601, яким вирішено провести донарахування вартості спожитого природного газу за період з 18.03.2017 по 18.09.2017 на суму 43 792 грн. 98 коп., встановлює для позивача обов`язок сплатити вартість донарахованого об`єму та, відповідно, належить до актів, які можуть бути оскаржені у розумінні статті 16 ЦК України.

Згідно з пунктом 1 розділу 3 глави XI КГС, у разі виявлення оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника газу (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку для його усунення. В пункті 9 зазначено, що якщо при порушеннях, визначених в пунктах 1-7 цієї глави, неможливо класифікувати граничні об`єми споживання природного газу населенням, визначення об`єму спожитого природного газу здійснюється з урахуванням проміжку часу, за який необхідно визначити об`єм не облікованого природного газу, помноженого на коефіцієнт сезонності та на величину об`ємної максимальної секундної витрати газу, що визначається за спеціальною формулою.

Для застосування вищевказаної санкції, як визначення фактичного об`єму спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу за граничними об`ємами споживання природного газу населенням має бути встановлений факт правопорушення, який підтверджується висновками експертизи про те, що лічильник газу виводився з зачеплення, облік газу припинявся, його покази спотворювалися і вказаний лічильник є непридатним для використання та його показники встановлені на час виявлення порушення не є достовірними.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 січня 2020 року у справі № 910/17955/17 (провадження № 12-137гс19) дійшла висновку про те, що вимога про скасування рішення комісії електропередавальної організації про визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та її вартості є способом захисту прав та інтересів, установленим законом, оскільки таке рішення комісії, оформлене протоколом з розгляду акта про порушення ПКЕЕ, безпосередньо впливає на права та обов`язки відповідного суб`єкта господарювання в контексті його відносин з електропередавальною організацією, встановлює обсяг і вартість недоврахованої електроенергії та створює загрозу припинення електропостачання відповідного споживача.

Суд приходить до висновку, що позовні вимоги про скасування протоколу №6601 від 21.01.2021 року АТ «Київоблгаз» щодо задоволення акту-розрахунку не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості та рахунку від 21.01.2021 року за послуги з експертизи побутового лічильника щодо споживача ОСОБА_2 фактично стосуються оскарження рішення відповідача, який здійснив нарахування газопостачання у розмірі 43 792 грн. 98 коп.

Отже заявлений позов є належним способом захисту прав та інтересів позивача, оскільки відповідачем покладено на споживача обов`язок щодо сплати донарахованого об`єму газу.

Для підтвердження правомірності здійснених відповідачем донарахувань позивачу об`ємів природного газу необхідно довести наявність факту несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ споживача.

Згідно із підпунктом 37 пункту 4 глави 1 Кодексу ГРМ для виявлення несанкціонованого втручання необхідно довести три складові цього правопорушення, а саме: 1) дію, тобто несанкціоноване втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку; 2) спосіб втручання, тобто вчинене шляхом підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації); 3) наслідки, тобто витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу).

При цьому, тільки наявність всіх трьох складових правопорушення дає змогу стверджувати, що споживачем було вчинено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року по справі № 914/2384/17.

Однак, відповідачем не було доведено вчинення з боку позивача наявність усіх складових цього правопорушення, зокрема, наслідків (дії, що призвела до викривлення даних обліку природного газу та причинно-наслідкового зв`язку між втручанням в лічильник та діями позивача).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 522/12901/17-ц (провадження № 14-503цс18) вказано, що «захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини. Складений працівниками електропостачальної організації акт про порушення ПКЕЕ є лише фіксацією такого порушення, що було виявлено під час проведення перевірки дотримання цих Правил, тому оскарження лише факту складення такого акта, який не встановлює для споживача будь-яких обов`язків і є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав. Зазначений акт може бути визнаний як доказ (із наданням йому відповідної оцінки судом під час вирішення іншого спору), зокрема, щодо відшкодування матеріальних збитків, при вирішенні якого суд зобов`язаний дати оцінку щодо дійсності цього акта. Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту. При цьому Велика Палата Верховного Суду зазначає, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду. Таку правову позицію висловлено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі № 800/559/17, від 03 квітня 2018 року у справі № 9901/152/18 та від 30 травня 2018 року у справі № 9901/497/18. З огляду на викладене, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що такі вимоги не підлягають розгляду не лише в порядку цивільного судочинства, але і взагалі не підлягають судовому розгляду. Обраний позивачем спосіб захисту прав шляхом подання позову про скасування протоколу щодо розгляду акта про порушення ПКЕЕ та визнання дій комісії щодо розгляду зазначеного акта неправомірними, сам по собі не сприяє ефективному відновленню порушеного права».

Суд відхиляє зазначені доводи відповідача, оскільки у справі яка розглядається позовні вимоги про скасування протоколу №6601 від 21.01.2021 року АТ «Київоблгаз» щодо задоволення акту-розрахунку не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості та рахунку від 21.01.2021 року за послуги з експертизи побутового лічильника стосуються оскарження рішення відповідача, який здійснив нарахування газопостачання у розмірі 43 792 грн. 98 коп.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). Оскаржуване рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Враховуючи вище викладене, позовні вимоги про скасування протоколу №6601 від 21.01.2021 року АТ «Київоблгаз» щодо задоволення акту-розрахунку не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості та рахунку від 21.01.2021 року за послуги з експертизи побутового лічильника підлягають задоволеню судом у повному обсязі.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 4, 11, 12, 13, 15, 77, 78, 81, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст. 714 ЦК України, Кодексу газорозподільних систем, ,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «КИЇВОБЛГАЗ» про скасування протоколу №6601 від 21.01.2021 року АТ «Київоблгаз» щодо задоволення акту-розрахунку не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості та рахунку від 21.01.2021 року за послуги з експертизи побутового лічильника - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Протокол №6601 від 21.01.2021 року АТ «Київоблгаз» щодо задоволення акту-розрахунку не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості та Рахунок від 21.01.2021 року за послуги з експертизи побутового лічильника.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач: Акціонерне товариство «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «КИЇВОБЛГАЗ», Код , адреса: 08150, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Шевченка, буд. 178.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано .

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду або через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 14.06.2022 року

Суддя А.В. Янченко