Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 563/1602/21
Провадження № 22-з/4815/29/22
Рівненський апеляційний у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ: головуючий: суддя Хилевич С.В.; судді: Ковальчук Н.М., Шимків С.С.; розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу,
в с т а н о в и в:
Рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 12 листопада 2018 року відмовлено фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 ) в задоволенні позову до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу.
Постановою Рівненського апеляційного суду від 23 березня 2022 року апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_1 задоволено, рішення суду першої інстанції скасовано та задоволено позов.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 суму сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 5 711,66 грн.
15 червня 2022 року позивач звернувся до Рівненського апеляційного суду з заявою, де просив ухвалити додаткове рішення про стягнення на свою користь з відповідача понесених за подання апеляційної скарги 1 362 грн. судового збору та 2 000 грн. витрат на правничу допомогу в суду першої інстанції.
Як видно із апеляційної скарги, за результатами перегляду справи він просив покласти судові витрати на відповідача.
Відповідно до ч.13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Між тим, після скасування рішення суду першої інстанції та задоволення позову розподілу судових витрат не було здійснено, а тому заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню.
Згідно із ч.ч. 1-4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Поміж цим, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Цивільним процесуальним кодексом України не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться (ч.13 ст.7 ЦПК України).
Тому колегія суддів вважає можливим провести розгляд заяви про ухвалення додаткового судового рішення без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.
Матеріалами справи з`ясовано, що за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції ФОП ОСОБА_1 сплачено 1 362 грн. судового збору.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки за результатами розгляду справи апеляційним судом було скасовано рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову та прийнято нову постанову, якою позов задоволено, то понесений позивачем судовий збір за подання апеляційної скарги необхідно покласти на відповідача.
Також за рахунок відповідача підлягають відшкодуванню понесені позивачем витрати на правничу допомогу у суді попередньої інстанції.
Разом із першою заявою по суті, тобто з позовом, ФОП ОСОБА_1 було подано укладений ним із адвокатом Самойленком П.М. договір про надання правової допомоги №30/01/19 від 30 січня 2019 року, додаткову угоду до цього договору, де йдеться про те, що позивачу були надані такі послуги: аналіз судової практики та з`ясування правової позиції витрачено 2 години часу, вартість 500 грн.; написання позовної заяви, підготовка документів для звернення до суду витрачено 5 годин часу, вартість 700 грн.; участь адвоката у розгляді справи 800 грн.; платіжне доручення про справляння обумовлених грошових коштів на рахунок адвоката.
Згідно із ст.ст. 1, 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги це домовленість за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договором про надання правової допомоги.
19 лютого 2020 року Великою Палатою Верховного Суду прийнято додаткову постанову у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19), де зазначено таке.
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом з тим, чинне цивільне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи.
У разі недотримання останніх вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Частиною восьмою ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Підсумовуючи, можна зробити висновок, що Цивільним процесуальним кодексом України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1.) їх дійсність; 2.) необхідність; 3.) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до Цивільного процесуального кодексу України законодавцем принципово по-новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.
Отже, оскільки стороною позивача підтверджено обсяги наданих адвокатом послуг, виконаних робіт та їх вартості, а іншою стороною до суду першої інстанції не надано доказів невідповідності заявлених до відшкодування витрат критеріям співмірності, у тому числі спростування правильності відповідних розрахунків, тому витрати позивача на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню відповідачем.
Зважаючи на наведене і керуючись ст. ст. 141, 270, 368, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.
Здійснити перерозподіл судових витрат у справі.
Стягнути ОСОБА_2 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 1 362 (тисячу триста шістдесят дві) гривні судового збору за подання апеляційної скарги та 2 000 (дві тисячі) гривень понесених витрат на правничу допомогу.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Позивач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ; РОКНПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідач ОСОБА_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РОКНПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Головуючий: С.В. Хилевич
Судді: Н.М. Ковальчук

С.С. Шимків