Справа № 450/4728/21 Провадження № 2/450/528/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2022 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Добош Н.Б.

при секретарі Гев`як Ю.С.

за участі представника позивача ОСОБА_1

представника третьої особи Будинчук С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, третя особа ОСОБА_2 про предмет спору : визнання незаконним та скасування наказу № 1965-УБД від 29.10.2020 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою»; визнання незаконним та скасування наказу № 2995-УБД від 02.12.2020 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення»,-

стислий виклад позиції позивача та відповідача :

підстава позову (позиція позивача : наказом №69-ОТГ від 24.12.2020р. Держгеокадасту «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» передано у комунальну власність Давидівської сільської ради земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 538,8345 га, згідно з актом приймання-передачі у тому числі земельну ділянку з кадастровим № :21:000:0246. Давидівська сільська рада не надавала будь-яких погоджень щодо передачі земельної ділянки з кадастровим номером № :21:000:0246 у відповідності до вимог Земельного кодексу. 26.02.2021р. за власником Давидівської сільською радою об`єднаної територіальної громади Пустомитівського району зареєстровано земельну ділянку, як об`єкт нерухомості № 246158130 з дотриманням вимог закону щодо підстав та порядку державної реєстрації права власності на нерухоме майно. Розпорядженням КМУ №60-р від 31.01.2018р. «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в комунальну власність об`єднаних територіальних громад» зобов`язано державну службу з питань геодезії, картографії та кадастру починаючи з 01.02.2018 р. забезпечити: здійснення до передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності під час передачі в користування (виключно шляхом проведення аукціонів) або у власність за погодженням з об`єднаними територіальними громадами (шляхом прийняття відповідною радою рішення згідно із ст..26 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні»). В Давидівській сільській раді відсутні будь-які рішення, прийняті згідно ст..26 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» про надання погодження щодо передачі земельної ділянки з кадастровим номером :21:000:0246 у власність. Також Головним управління Держгеокадастру у Львівській області прийнято наказ №13-15111/16-20-ПГ від 18.12.2020р. «Про визнання такими, що втратили чинність накази Головного управління Держгеокадастру у Львівській області». На підставі наведеного просить задоволити позовні вимоги.

Представником відповідача було подано відзив на позовну заяву, в якій щодо позовних вимог заперечено та зазначено, що набуття права власності на землю визначається виключно законами України. Згідно ст. 14 Конституції України Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. З цього приводу також покликається на рішення Конституційного суду України № 14-рп/2000 від 13.12.2000р., № 25-рп/2008 від 11.11.2008р. Зазначає, що вичерпний перелік способів та підстав безоплатної передачі земельних ділянок із земель державної і комунальної власності у власність громадян, зокрема в межах визначених ЗК України норм безоплатної приватизації, передбачений ч.3 ст.116 Кодексу. У зв`язку з наведеним вказує на безпідставність покликання позивача на Розпорядженням КМУ №60-р від 31.01.2018 р. Окрім того Постановою КМУ "Деякі заходи щодо прискорення реформи у сфері земельних відносин" від 16.11.2020 р. № 1113 було визнано таким, що втратило чинність Розпорядженням КМУ № 60-р. В силу ч. 9 ст. 118 ЗК України ГУ Держгеокадастру у Львівській області прийнято рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність ОСОБА_2 . На підставі викладеного просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

В судове засідання з`явився представник позивача, який заявлені позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві, та просив такі задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася про причини неявки, суд не повідомила, хоч про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. У попередніх судових засідання представник відповідача щодо позовних вимог заперечила. Вказала, що оспорюванні накази були прийняті у відповідності до вимог ст. 118, 121, 122 ЗК України, ОСОБА_2 був наданий вичерпний перелік документів, передбачений вимогами Земельного кодексу, та право розпорядження ділянкою земель запасу державної власності, належало ГУ Держгеокадастру у Львівській області.

В судове засідання третя особа не з`явилася, однак з`явився його представник, який, щодо задоволення позовних вимог заперечив. Вказав, що його довірителю ОСОБА_2 , учаснику бойових дій, була надана земельна ділянка на підставі оскаржуваних наказів ГУ Дерзжгеокадастру у Львівській області на підставі та у відповідності з вимогами закону, проте не було зареєстровано.

Суд на підставі позовної заяви, а також долучених письмових доказів, заслухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

23.08.2020 року ОСОБА_2 звернувся до Начальника ГУ Держгеокадастру у Львівській області із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність, долучивши до такого викопіювання з кадастрової карти, паспорту, довідки про присвоєння РНОКПП, копію посвідчення учасника бойових дій.

Головне управління Держгеокадастру у Львівській області 29.10.2020 року, видало Наказ «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою» №1965-УБД, яким надало ОСОБА_2 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Звенигородської сільської ради Пустомитівського району орієнтовний розмір земельної ділянки 2,00 га із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства.

Після розробки документації із землеустрою 10.11.2020 року ОСОБА_2 звернувся із клопотанням до Начальника ГУ Держгеокадастру у Львівській області з проханням затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передати у власність земельну ділянку загальною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером № :21:000:0246, долучивши оригінал документації із землеустрою та витяг з Державного земельного кадастру.

02.12.2020 року наказом ГУ Держгеокадастру у Львівській області за №2995-УБД затверджено проект землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 2,0 га, кадастровий № :21:000:0246, земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Звенигородської сільської ради Пустомитівського району, також визначено, що право власності на земельну ділянку кадастровий номер № № :21:000:0246, виникає з моменту державної реєстрації цього права та оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

18.12.2020 року ГУ Держгеокадастру у Львівській області було прийнято наказ № 13-15111/16-20-СТ, про визнання такими, що втратили чинність накази Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, в тому числі Наказу № 1965-УБД від 29.10.2020 року та Наказу № 2995-УБД від 02.12.2020 року.

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 246158130 від 26.02.2021 року право власності на земельну ділянку кадастровий номер № :21:000:0246 зареєстровано 29.12.2020 року за Давидівської сільською радою об`єднаної територіальної громади Пустомитівського району Львівської області. Підстава для державної реєстрації: наказ ГУ Держгеокадастру у Львівській області про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність № 69-ОТГ від 24.12.2020 року, рішення органу місцевого самоврядування Давидівської сільської ради про надання згоди на отримання об`єктів нерухомого майна № 3-3/2020 від 28.12.2020 року; акт приймання-передачі б/н від 24.12.2020 року, п.55 додатку до акту приймання-передачі.

Як вбачається з рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №566691483 від 17.02.2021 року державний реєстратор розглянув заяву ОСОБА_2 від 11.02.2021 року про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер № :21:000:0246 та встановив наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно. У відомостях Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та поданих документах наявні розбіжності щодо розпорядника земельної ділянки.

Статтею 14 Конституції України передбачено, що право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами виключно відповідно до закону.

Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається у порядку, передбаченому законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Правовідносини у сфері набуття права власності на землю, врегульовані положенням Земельного Кодексу України № 2768-Ш від 25.10.2001, у тому числі тими, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин, а саме до внесення змін на підставі Закону України від 28.04.2021 за № 1423-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин», який набув чинності 27.05.2021 року.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 116 Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених ним Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Порядок безоплатної передачі земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність врегульовано ст. 118 Земельного Кодексу України.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 Земельного Кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу.

Згідно із ч. 7 статті 118 Земельного Кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін (абзац 2 ч. 7 ст. 118 Земельного Кодексу України).

Відповідно до ст. 186-1 Земельного Кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до частин 9-11 ст. 118 Земельного Кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Згідно з положеннями ст. 15-1 п. «є-1» та ч. 4 ст. 122 Земельного Кодексу України, до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить, у тому числі, розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом; центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених ч. 8 цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

ГУ Держгеокадастру у Львівській області є територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин на території Львівської області. Право розпорядження ділянкою державної власності належало відповідному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, у правовідносинах, щодо зазначеної земельної ділянки таким органом є ГУ Держгеокадастру у Львівській області.

Аналіз вказаних норм вказує на те, що ОСОБА_2 повністю дотримався встановленої Законом процедури безоплатної приватизації земельної ділянки та на законних підставах, відповідно до наказу ГУ Держгеокадастру у Львівській області № 2995-УБД від 02.12.2020 року отримав у власність земельну ділянку площею 2,0 га, кадастровий № :21:000:0246, земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Звенигородської сільської ради Пустомитівського району.

Щодо покликання представника позивача на порушення вимог Розпорядження КМУ №60-р від 31.01.2018 р. «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в комунальну власність об`єднаних територіальних громад» щодо неотримання згоди позивача на надання у власність земельної ділянки, суд зауважує наступне.

На момент прийняття оспорюваного наказу ГУ Держгеокадастру у Львівській області №2995-УБД від 02.12.2020 року Розпорядження КМУ № 60-р від 31.01.2018 року «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в комунальну власність об`єднаних територіальних громад» втратило чинність, а саме: 17.11.2020 року на підставі Постанови КМУ № 1113 від 16.11.2020 року. Відтак також є безпідставним покликання позивача на порушення вимог ст. 26 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», оскільки оскаржувані накази були прийняті на підставі та у відповідності до вимог Закону.

Предметом даного спору є визнання незаконними та скасування наказів ГУ Держгеокадастру у Львівській області з підстав недотримання процедури при їх прийнятті, а саме неотримання згоди Давидівської сільської ради на надання земельної ділянки у власність. У зв`язком з цим суд не надає правової оцінки наказу від 18.12.2020 року ГУ Держгеокадастру у Львівській області № 13-15111/16-20-СТ, про визнання такими, що втратили чинність спорюванні накази Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, оскільки такий стосується правовідносин, які виникли після його прийняття, тобто після 18.12.2020 року, та не змінює чинність оспорюваних наказів до його прийняття.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Із зазначених норм процесуального закону слідує, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу позову.

Статтями 15, 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином з врахуванням вищенаведеного, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що в задволенні заявлених позовних вимог, слід відмовити.

Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

в задоволенні позовних вимог Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області,- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області.

Позивач : Давидівська сільська рада Львівського району Львівської області, , Львівська область, Львівський район, с. Давидів, вул. Незалежності, 1а.

Відповідач : Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, , м. Львів, пр. Чорновола, 4.

Третя особа : ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 06.10.2022 року.

СуддяН. Б. Добош