Справа № 490/5996/16-ц
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2022 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі

судді- Черенкової Н.П.,

при секретарі- Романовій К.Т.,

розглянувши у судовому засіданні скаргу Акціонерного товариства « Укртелеком» про скасування повідомлення про повернення виконавчого документу від 17.11.2021 року за № 72700, суб`єкт оскарження старший державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса) Мурза Юлія Вікторівна, боржник ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

I. ПРОЦЕДУРА

1. Заявник звернувся до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Центрального ДВС у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса), Мурза Ю.В., боржник ОСОБА_1 , в якій просив суд:

- визнати протиправними дії та скасувати повідомлення старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції( м. Одеса) Мурза Ю.В. про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 17 листопада 2021 року №72700;

- скасувати повідомлення про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання від 17 листопада 2021 року № 72700;

- зобов`язати Центральний ВДВС у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) прийняти до виконання та відкрити виконавче провадження за виконавчим листом Центрального районного суду м. Миколаєва від 13.07.2017 року по справі 490/5996/16-ц.

2.Ухвалою від 17.01.2022 року скарга прийнята судом до розгляду.

3. Судові засідання неодноразово відкладались.

4. Сторони до судового засідання не з`явились.

5. Представник АТ « Укртелеком « скаргу підтримала, просила її задовольнити, та провести розгляд за її відсутності.

6.Представник суб`єкта оскарження, боржник, до судового засідання не з`явились, заперечень не надали.

7. Судом постановлено про розгляд скарги у відсутності сторін, що відповідає приписам ст.450 ЦПК України.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Центральним районним судом м. Миколаєва 26.09.2016 року було постановлено рішення у справі 490/5996/16-ц, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ « Укртелеком» матеріальну шкоду в сумі 164 618,19 грн. На виконання даного рішення 13.07.2017 року був виданий виконавчий лист.

В даному виконавчому листі зазначено, що ОСОБА_1 за довідкою «ДП`ІСС» від 12.10.2016 року неможливо однозначно ідентифікувати.

28.09.2017 року Центральним ДВС повертався виконавчий лист без прийняття до виконання у зв`язку з відсутністю ідентифікаційного коду боржника.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 10.02.2020 року повідомлення визнано неправомірним та зобов`язано вчинити дії щодо відкриття виконавчого провадження.

Указаний виконавчий лист пред`являвся на виконання, та було відкрито виконавче провадження. Постановою від 07.09.2021 року виконавчий лист було повернуто на підставі ст. 37 ЗУ « Про виконавче провадження».

02.11.2021 року, стягувач звернувся до Центрального ДВС із заявою 51С000/11-23 про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа Центрального районного суду від 13.07.2017року.

17.11.2021 року старшим державним виконавцем Центрального ДВС Мурза Ю.В. було постановлено повідомлення про повернення виконавчого листа без виконання за № 72700 з підстав того, що у виконавчому листі не вказано реєстраційний номер облікової картки боржника, що унеможливлює ідентифікувати особу.

Вважаючи незаконними зазначені дії, рішення старшого державного виконавця Центрального відділу ДВС у м. Миколаєві Південного міжрегіонгального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса) Мурза Ю.В., АТ « Укртелеком» звернувся до суду з цією скаргою.

III. ОЦІНКА СУДУ

Спірні правовідносини виникли з приводу законності повернення виконавчого листа стягувачу без прийняття до виконання у разі незазначення в ньому ідентифікаційного коду боржника - фізичної особи.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України «Про виконавче провадження» чинного на момент пред`явлення виконавчого листа № 490/5996/16-ц та чинного на момент винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання).

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб),і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

В свою чергу стаття 2 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII визначає, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Приписи наведених норм кореспондують з критеріями, на відповідність яким суди перевіряють рішення, дії та бездіяльність суб`єктів владних повноважень, що узгоджуються із положеннями частини другої статті 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вирішуючи питання наслідків незазначення у виконавчому листі ідентифікаційного коду боржника - юридичної особи, варто вказати таке.

Положеннями статті 4 ч.1 п.4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у виконавчому документі зазначається, зокрема, ідентифікаційний код.

Перелік підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження було наведено у статті 4 вказаного Закону,та п.6 якої передбачено, що державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 26 цього Закону.

Верховний Суд, вирішуючи питання незазначення певних даних про особу боржника, у своїй постанові від 21 травня 2014 року (справа №6-45цс14) дійшов висновку, що відсутність у виконавчому листі певних даних про особу боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Зазначена правова позиція була підтримана й Верховним Судом у постанові від 5 вересня 2019 року (справа №810/3107/15).

Водночас пункт 3 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року №1404-VIII також передбачає право державного виконавця з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

З огляду на аналогічне правове регулювання спірних правовідносин чинними законами, зокрема, в частині вимог до виконавчого документа щодо зазначення в ньому ідентифікаційного коду фізичної особи боржника, суд не вбачає перешкод для застосування правових позицій та висновків, про які йшлося у постановах Верховного Суду, у спорі, що розглядається.

За таких обставин, суд дійшов висновку про протиправність спірного повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 17 листопада 2021 року № 72700,яке підлягає скасуванню.

Проте, щодо вимоги про зобов`язання державного виконавця прийняти виконавчий лист до виконання, то в цій частині вимоги слід скаргу задовольнити частково. Так, державний виконавець при вчиненні дій щодо відкриття виконавчого провадження повинен вчинити ряд необхідних дій, передбачених ЗУ « Про виконавче провадження « та Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Керуючись статтями 447-452 ЦПК України,суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Акціонерного товариства « Укртелеком» а неправомірні дії старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) Мурза Юлії Вікторівни, боржник ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати дії старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного регіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Мурза Юлії Вікторівни при винесенні повідомлення про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання від 17.11.2021 року за № 72700 неправомірними.

Скасувати повідомлення про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання від 17.11.2021 року за № 72700.

Зобов`язати Центральний відділ державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) вчинити дії щодо відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом, виданим 13.07.2017 року Центральним районним судом м. Миколаєва по справі 490/5996/16-ц.

Ухвала може бути оскаржена в строки, та порядку, передбаченому ст.ст. 352-356 ЦПК України.

Суддя : Черенкова Н.П.