Справа № 683/260/22
18 липня 2022 року м. Старокостянтинів
Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
в складі: головуючої - судді Сагайдак І.М.
секретаря Повзун С.В.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Старокостянтинів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №683/260/22, 2/683/422/2022 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни, приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Банадиги Володимира Васильовича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,
в с т а н о в и в:
У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» (далі ТОВ «Фінфорс»), треті особи приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. (далі приватний нотаріус Грисюк О.В.), приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Банадига В.В. (далі приватний виконавець Банадига В.В.), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
З 28 жовтня 2021 року цей виконавчий напис знаходиться на примусовому виконанні у приватного виконавця Банадиги В.В. (виконавче провадження №67314100).
Зазначає, що жодних повідомлень, досудових вимог із визначенням суми заборгованості, розрахунків заборгованості та виписок він не отримував та вважає, що заборгованість не відповідає фактичним обставинам справи та не є безспірною, а приватний нотаріус Грисюк О.В. вчинила виконавчий напис із порушенням установленого порядку. Окрім того, вказує, що він не був обізнаним про відступлення права вимоги за договором кредиту від ТОВ «Еквіфін Україна» до ТОВ «Фінфорс».
За таких обставин, ОСОБА_1 просить суд визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Грисюк О.В. від 14 травня 2021 року №9091 таким, що не підлягає виконанню.
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 09 лютого 2022 року було забезпечено позов ОСОБА_2 шляхом зупинення стягнення за виконавчим провадженням №67314100 на підставі оспорюваного виконавчого напису.
В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 подала заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача, позов підтримує, просить його задовольнити, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує.
Відповідач ТОВ «Фінфорс», яке належним чином повідомлене про час і місце розгляду справи, до суду свого представника не направило, причини неявки суду не повідомило, у визначений судом строк відзив на позов не подавало.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Грисюк О.В., яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду не з`явилась, причини неявки суду не повідомила.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний виконавець Банадига В.В., який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив.
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 липня 2022 року постановлено провести по справі заочний розгляд.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
28 жовтня 2021 року постановою приватного виконавця Банадиги В.В. відкрито виконавче провадження №67314100 щодо примусового виконання виконавчого напису №9091, виданого 14 травня 2021 року приватним нотаріусом Грисюк О.В.
Зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами, наявними в матеріалах справи.
Частиною 1 статті 18 ЦК України встановлено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч.1 ст.39 Закону України «Про нотаріат» №3425-ХІІ від 02.09.1993 року з наступними змінами та доповненнями (далі Закон №3425-ХІІ) порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України.
За змістом ст.87 Закону №3425-ХІІ для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному прядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
В силу ч.1 ст.88 Закону №3425-ХІІ нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.
Згідно з підпунктами 3.1, 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у цьому Переліку.
Із положень Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, слідує, що таке стягнення здійснюється за нотаріально посвідченими договорами. Для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
До цього Переліку постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, були внесені зміни. Зокрема, після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» перелік був доповнений розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Із положень указаного розділу слідує, що до документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у
безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, віднесені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання такого виконавчого напису додаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису, яка підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
У свою чергу, боржник у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.
Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Водночас порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 23 червня 2020 року (справа №645/1979/15-ц), яка згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права.
Приватний нотаріус Грисюк О.В. вчинила виконавчий напис від 14 травня 2021 року №9091 про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів на підставі пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, тобто на підставі пункту 2, який на момент вчинення виконавчого напису вже не був чинним.
Отже, оскаржуваний виконавчий напис вчинено з порушенням закону - нотаріус не перевірив та не встановив, що заявлена вимога не підпадає під той вид заборгованості, за якими стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів згідно Переліку №1172.
За таких обставин наявні підстави для визнання спірного виконавчого напису №9091 таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення норм статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку № 1172.
При розподілі судових витрат суд враховує пропорційність задоволених вимог та на підставі ст.141 ЦПК України стягує з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору за подачу позовної заяви в розмірі 992,40 грн. та за подачу заяви про забезпечення позову в розмірі 496,20 грн., а всього 1488,60 грн.
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 280-282 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» на користь ОСОБА_1 1488 грн. 60 коп. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Третя особа: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, місце знаходження: АДРЕСА_2 .
Текст рішення складено 25 липня 2022 року.
Суддя: