Провадження № 2/161/4517/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про забезпечення позову

27 жовтня 2022 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Гринь О. М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

27 жовтня 2022 року до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Свій позов ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що він з відповідачем перебував у зареєстрованому шлюбі з 07 вересня 2003 року по 04 жовтня 2010 року. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 серпня 2011 року затверджено мирову угоду, якою сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 здійснили поділ спільної сумісної власності подружжя, а саме: житлового будинку АДРЕСА_1 . Після здійснення певних робіт щодо забезпечення автономного функціонування окремих часток спільного майна житловий будинок було фактично розділено на дві квартири. Оскільки правовстановлюючі документи (в тому числі, технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна, декларація про готовність об`єкта до експлуатації) на будинок АДРЕСА_1 знаходились у розпорядженні відповідача, то вона, свідомо приховавши рішення суду про поділ майна подружжя, в 2017 році зареєструвала за собою право власності на обидві квартири цього житлового будинку. Про порушення свого права власності на квартиру АДРЕСА_2 позивач дізнався 24 жовтня 2019 року, коли доручив відповідальній особі виготовити технічну документацію на свою квартиру в будинку. Оскільки відповідач діяла неправомірно, позивач звернувся до правоохоронних органів. Постановою СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області від 20 грудня 2021 року закрито кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0001431 від 25 грудня 2019 року за фактом незаконного заволодіння ОСОБА_2 квартирою, оскільки спірні правовідносини належать до сфери цивільного права.

На підставі наведеного, позивач просить скасувати реєстрацію квартири АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 228, за ОСОБА_2 .

Разом із вказаним позовом позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову. Заяву мотивує тим, що відповідач здійснила реєстрацію права власності на спірну квартиру, завідомо знаючи про неправомірність своїх дій, адже їй достовірно було відомо, що вказана квартира на підставі рішення суду належить ОСОБА_1 . На думку позивача, наразі існує необхідність у вжитті заходів забезпечення позову з метою недопущення недобросовісних дій відповідача, спрямованих на відчуження спірного майна. Заявник вказує, що у випадку незастосування заходу забезпечення позову існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

З огляду на наведене, позивач просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам Центру надання адміністративних послуг Луцької райдержадміністрації, Центру надання адміністративних послуг Луцької ОТГ та іншим особам, які наділені функціями державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії (в тому числі й реєстрацію права власності) щодо квартири АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 228.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Учасники справи в судове засідання не з`явились, оскільки не повідомлялись про час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України, що не є перешкодою для розгляду заяви.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали позову та заяви про забезпечення позову дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

У статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, зокрема накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також заборона вичиняти певні дії.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».

Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суди повинні перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову бути домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

Необхідність застосування заходів забезпечення позову випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цих заходів призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Забезпечення позову не повинно порушувати принципи змагальності і процесуального рівноправ`я сторін. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд враховує, що між сторонами дійсно виник спір з приводу скасування державної реєстрації права власності відповідача на спірну квартиру, що підтверджується, зокрема, постановою СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області від 20 грудня 2021 року про закриття кримінального провадження за фактом незаконного заволодіння ОСОБА_2 квартирою. Також суд враховує, що право приватної власності на спірну квартиру зареєстровано за відповідачем в 2017 році, хоча відповідно до аргументів позивача вказана квартира належить йому на праві власності відповідно до умов мирової угоди, затвердженої судом ще в 2011 році. Вказані доводи позивач підкріплює відповідними доказами. Між конкретним заходом забезпечення позову, який просить вжити заявник, і предметом позовних вимог наявний зв`язок, такий захід забезпечення позову спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Запропонований позивачем захід забезпечення позову дозволить попередити потенційні труднощі під час виконання рішення суду за результатами розгляду цієї справи. Невжиття заходів забезпечення позову, у випадку його задоволення, можуть ускладнити виконання рішення суду.

Заборона державним реєстраторам вчиняти певні реєстраційні дії щодо спірного об`єкта нерухомого майна унеможливить його відчуження та завідомо убезпечить інтереси обох сторін спору й забезпечить збалансованість інтересів сторін рівним чином, до ухвалення остаточного рішення в цій справі.

Здійснюючи оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку, що заборона вчиняти реєстраційні дії щодо спірного нерухомого майна як вид забезпечення позову є співмірним з позовними вимогами.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, вони застосовуються на час розгляду справи.

З наведених мотивів, враховуючи предмет позову та суб`єктний склад спірних правовідносин, обґрунтування позову та заяви про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 149-150, 153, 244, 259-261 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити державним реєстраторам Центру надання адміністративних послуг Луцької райдержадміністрації, Центру надання адміністративних послуг Луцької ОТГ та іншим особам, які наділені функціями державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії (в тому числі й реєстрацію права власності) щодо квартири АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 228.

Ухвалу до негайного виконання направити Луцькому відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (адреса місцезнаходження: 43001, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Винниченка, 27-А).

Про результати виконання ухвали повідомити Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Стягувач: ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 );

Боржник: ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_2 ).

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області О. М. Гринь