Дата документу 03.11.2022
Справа № 334/1954/22
Провадження № 2/334/2093/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2022 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Баруліної Т.Є.

за участю секретаря Півень М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАКІ ДА ТРЕВЕЛ», третя особа Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів і захисту споживачів про захист прав споживачів, стягнення матеріального збитку за ненадані туристичні послуги,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Такі Да Тревел», третя особа Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів і захисту споживачів про захист прав споживачів, стягнення матеріального збитку за ненадані туристичні послуги, мотивуючи свої вимоги тим, що 04.12.2019 року між ТОВ «ТАКІ ДА ТРЕВЕЛ» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання туристичних послуг №0053-19 від 04.12.2019 року.

Відповідно до п. 1.1 вказаного договору турагент, за встановлену плату за встановлену плату зобов`язується забезпечити туриста комплексом туристичних послуг: груповий тур до Мальти « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Відповідно до пункту 1.1. Договору дата туру : з 28.04.2020 року по 05.05.2020 року.

Відповідно до п. 2.1 вказаного договору сторони визначили, що загальна вартість туристичних послуг становить 7970,00 грн., що еквівалентно 299 євро.

ТОВ «ТАКІ ДА ТРЕВЕЛ» було вистановлено рахунок на оплату №1063 від 04.12.2019 року, який було оплачено позивачем. 04.12.2019 року на виконання умов Договору про надання туристичних послуг №0053-19 від 04.12.2019 року, було внесено передплату у сумі 7970,00 грн., що підтверджується Квитанцією про оплату №ТS202841 від 10.12.2019 року.

Відповідно до п.2.2.2 Договору передбачено, що залишок відсутній.

20.03.2020 року у телефонному режимі було повідомлено про скасування групового туру до Мальти та послуга не була отримана. Позивачем було направлено заяву про повернення коштів засобами зв`язку Viber. 23.11.2021 року позивачем на поштову адресу відповідача направлено заяву про повернення коштів. 13.12.2021 року позивачем було направлено претензію про повернення коштів.

Відповідачем не було виконано умови договору щодо надання туристичних послуг, сплачені за договором кошти відповідачем також досі не були повернуті, тому позивач просить стягнути з відповідача матеріальний збиток за ненадані послуги в розмірі 8475, 71 грн, який складається з суми коштів, сплачених за договором 7970,00 грн та пені у розмірі 505,71 грн, які розраховані позивачем на підставі ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заву про розгляд справи без його участі, на позові наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав, з заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Суд вважає можливим, за згодою позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст. 280 ЦПК України, за відсутності відповідача.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Судом встановлено, що 04.12.2019 між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ТОВ «Такі Да Тревел» укладено договір про надання туристичних послуг № 0053-19 (а.с.7)

За умовами договору тур агент, за встановлену плату зобов`язується забезпечити туриста комплексом туристичних послуг: «Груповий тур до Мальти: « ІНФОРМАЦІЯ_1 » .

Відповідно до пункту 1.1. Договору дата туру : з 28.04.2020 року по 05.05.2020 року.

Відповідно до п. 2.1 вказаного договору сторони визначили, що загальна вартість туристичних послуг становить 7970,00 грн., що еквівалентно 299 євро.

10.12.2019 року на виконання умов договору про надання туристичних послуг позивач здійснила оплату за туристичні послуги, у сумі 7 970,00 грн., що підтверджується квитанцією №0.0..1, отримувач ТОВ «ТАКІ ДА ТРЕВЕЛ» (а.с. 11).

В порушення умов договору відповідачем не надані туристичні послуги.

01.12.2021 року позивач направила на адресу ТОВ «ТАКІ ДА ТРЕВЕЛ» засобами поштового зв`язку заяву про повернення коштів, що підтверджується Описом поштового вкладення та накладною №988 (а.с. 12-13).

15.12.2021 року позивачем засобами поштового зв`язку було направлено претензію про повернення коштів на адресу ТОВ ТАКІ ДА, що підтверджується Описом поштового вкладення та накладною №022 (а.с. 14-15). Станом на теперішній час кошти не повернуто.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав па обов`язків.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, як передбачено частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України.

Умови статті 629 Цивільного кодексу України визначають, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ст. 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що неналежне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сичи, якщо інше не встановлене договором або законом.

Стаття 10 Закону України «Про туризм» серед прав туристів передбачає право на відшкодування матеріальних і моральних збитків у разі невиконання або неналежного виконання умов договору.

За приписами статей 20, 25 Закону України «Про туризм» туроператор має право відмовитися від виконання договору лише за умови повного відшкодування замовникові збитків, а туристи мають право на відшкодування матеріальних та моральних збитків у разі невиконання або неналежного виконання умов договору на туристичне обслуговування.

Відповідно до ч.15 ст.20 Закону України «Про туризм» якість туристичних послуг має відповідати умовам договору на туристичне обслуговування, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначаються Законом України «Про захист прав споживачів».

Так пункт 4.2.3. вищевказаного договору надає клієнту право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невиконання або неналежного виконання умов договору іншою стороною.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі, коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день на (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня в розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством.

За період з 28.04.2020 року (дата початку туристичної подорожі згідно з договором) по 10 червня 2022 року відповідач прострочив виконання 742 календарних днів, а отже розмір пені за прострочення виконання договору на туристичне обслуговування становить 505,71 грн. (7970,00 грн. х 3% / 365 х 772 день = 505,71 грн.).

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Відповідно до ч.ч. 2-4 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Отже, витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано договір про надання правової (правничої) допомоги № 13/22 від 15.02.2022 р., акт про виконані роботи та надані послуги про надання правової допомоги від 10.06.2022 р., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 17-20)

Враховуючи обсяг наданих адвокатом послуг; ціну позову; значення справи для сторони, суд вважає співмірним витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн., тому ці витрати підлягають стягнення з відповідача.

Керуючись статтями 12, 13, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Такі Да Тревел» (адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. № 72, П.3, офіс 8, код ЄДРПОУ 41342105) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою : АДРЕСА_1 матеріальні збитки за не надані туристичні послуги в розмірі 8475 (вісім тисяч чотириста сімдесят п`ять) гривень 71 копійок, а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Такі Да Тревел» (адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. № 72, П.3, офіс 8, код ЄДРПОУ 41342105) на користь держави судовий збір в розмірі 992 гривні 40 копійок (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Баруліна Т. Є.