Справа № 161/5623/22
Провадження № 2/161/2635/22
У Х В А Л А
19 жовтня 2022 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

за участю секретаря судового засідання Юхим А.О.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 про скасування рішення житлової комісії та зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Позов обґрунтовує тим, що він є прапорщиком запасу, в період з 16.01.1996 по 11.09.2020 проходив службу в Збройних Силах України та має вислугу років 26 років 08 місяців 11 днів. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 12.10.2020 № 590 з 12.10.2020 він був виключений зі списків частини у зв`язку зі звільненням у запас за підпунктом «к» (які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення демобілізації, та які вислужили не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду) п.2 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

З 11.09.2020 його було виключено зі списку особового складу частини згідно наказу від 10.09.2020 № 193. Постійним або службовим житлом від Міністерства оборони України, він не забезпечувався, перебував на житловій черзі при військовій частині та у гарнізоні.

Вказує, що під час проходження служби за контрактом, рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 19.09.2018, його разом із сім`єю було постановлено на квартирний облік у зазначеній частині АДРЕСА_1 . В подальшому, рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від12.10.2020, відповідно до п. 19, 21 наказу Міністерства оборони України від 31.07.2018 № 380 «Про затвердження Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» його та членів його родини знято з квартирного обліку в м. Луцьку у зв`язку зі звільненням з лав Збройних Сил України. Рішення оформлено протоколом від 12.10.2020 № 18 та наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 12.10.2020 № 590.

Із зазначеними діями та рішеннями відповідача він не згідний, вважає, що вони є протиправними та суперечать вимогам закону в зв`язку з чим, звернувся до суду.

Посилаючись на викладене, просить суд визнати незаконним та скасувати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом № 18 від 12.10.2020 про зняття його з квартирного обліку в зв`язку з закінченням контракту. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 поновити його на квартирному обліку військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 з часу подання ним рапорту про постановку на квартирний облік з 28.03.1997 у загальній черзі.

Ухвалою судді від 13.05.2022 відкрито загальне позовне провадження у справі.

Від відповідача надійшов відзив у якому представник відповідача зазначив, що позовних вимог не визнає та заперечує щодо визнання позову.

До початку розгляду справи від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності, поданий ним позов підтримує в повному обсязі та просив задовольнити.

Представник відповідача заперечив щодо задоволення позову з наведених у відзиві підстав.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази на підтвердження заявлених вимог та заперечень, суд установив таке.

Із витягу протоколу № 18 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 19.09.2018 випливає, що згідно рапорту прапорщика ОСОБА_2 його разом із сім`єю у складі 3 особи: дружина ОСОБА_3 1977 р.н., донька ОСОБА_4 1998 р.н. з 28.03.1997 зараховано до загальної черги для отримання житла у м. Луцьку (а.с. 04).

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 193 від 10.09.2020, прапорщика ОСОБА_2 звільнено наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) № 37-РС від 10.09.2020 за підпунктом «к» (які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення демобілізації, та які вислужили не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду) п.2 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу». Вислуга років у Збройних Силах України становить: календарна 26 років 08 місяців 11 днів (а.с. 05).

Витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 590 від 12.10.2020 ОСОБА_2 та членів його родини з 12.10.2020 знято з квартирного обліку в м. Луцьку у зв`язку з звільненням з військової служби за підпунктом «к» (а.с.07).

Витягом із протоколу № 18 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 12.10.2020 згідно п. 19, 21 наказу Міністерства оборони України від 31.07.2018 № 380 та у зв`язку з звільненням з військової служби за підпунктом «к» (які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення демобілізації, та які вислужили не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду) ОСОБА_2 та членів його родини знято з квартирного обліку в м. Луцьку (а.с.06).

З 27.02.2022 позивача призвано на військову службу по мобілізації у військову частину НОМЕР_1 (а.с. 09).

Підставою для звернення до суду з позовом, стало те, що відповідач зняв позивача з квартирного обліку в м. Луцьку у зв`язку з його звільненням з військової служби ,

Відповідно до абзацу 2 ч.2 ст.1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (абзац перший пункту 1 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»). Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства (абзац третій пункту 1 цієї статті).
Відповідач, приймаючи рішення про зняття ОСОБА_2 та членів його родини з квартирного обліку в м. Луцьку, прийняв рішення, що вплинуло на можливість останнього реалізувати соціальні гарантії забезпечення його жилими приміщеннями в силу його особливого статусу, визначеного Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», тобто внаслідок проходження ним публічної служби, різновидом якої є служба військова.
Для визначення юрисдикції суду у спорі з приводу прийняття громадянина на публічну службу, її проходження чи звільнення суд має встановити, чи проходила особа публічну службу, а також, у зв`язку з чим - прийняттям, проходженням або звільненням - виник спір.
Зазначене відповідає постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.09.2020 у справі № 712/5476/19.
Публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування (пункт 17 частини першої статті 4 КАС України у чинній редакції). За змістом пункту 15 частини першої статті 3 КАС України уредакції, чинній до 15 грудня 2017 року, військова служба теж була віднесена до служби публічної.
Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Отже, військова служба є різновидом служби публічної. Тому спори з приводу проходження військової служби, зокрема з приводу соціального захисту військовослужбовців (включно зі спорами з військовими частинами щодо реалізації гарантій забезпечення військовослужбовців житловими приміщеннями), належать до юрисдикції адміністративних судів.
Викладене узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2022 у справі № 362/643/21, провадження № 362/643/21.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у зазначеній вище постанові для забезпечення єдності судової практики щодо визначення юрисдикції суду з розгляду спорів з приводу проходження військової служби, в саме щодо оскарження особами з числа військовослужбовців рішень, дій чи бездіяльності відомчих житлових (житлово-побутових, з контролю за розподілом житла) комісій, відступила від висновку щодо розгляду таких спорів за правилами цивільного судочинства, викладених у її постановах від 6 червня 2018 року у справі № 752/5881/15-ц, від 29 серпня 2018 року у справі № 488/1176/14-а, від 20 вересня 2018 року у справі № 815/2551/15, від 23 січня 2019 року у справі № 806/5217/15, від 4 вересня 2019 року у справі № 826/17556/16, у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 березня 2021 року у справі № 127/15109/18 і від 24 вересня 2021 року у справі № 748/303/20, а також у постановах Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2139цс15 і від 2 березня 2016 року у справі № 6-14цс16а.
Спори щодо оскарження особами з числа військовослужбовців рішень, дій чи бездіяльності відомчих житлових (житлово-побутових, з контролю за розподілом житла) комісій є спорами з приводу проходження позивачами військової служби як різновиду служби публічної. Саме у зв`язку з останньою держава передбачила відповідні соціальні гарантії, а також порядок їх реалізації. Отже, такі спори належать до юрисдикції адміністративних судів (п.66 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2022 у справі № 362/643/21, провадження № 362/643/21).

Враховуючи наведене, розгляд справи в порядку цивільного судочинства суперечить ст.19 ЦПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, суд закриває провадження у справі.

Враховуючи, що даний спір підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі.
Керуючись п.1 ч.1 ст.255, ст. 353 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 про скасування рішення житлової комісії та зобов`язання вчинити дії закрити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Л.В. Івасюта