Справа № 201/2754/15
Провадження № 4-с/201/38/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2022 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Демидової С.О.,

з секретарем судового засідання Галко С.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за скаргою Акціонерного товариства комерційного банка «ПриватБанк» заінтересовані особи: відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в Особі головного державного виконавця Мурихіна Сергія Володимировича про визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язання вчинити певній дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська 03 червня 2022 року надійшла скарга Акціонерного товариства комерційного банка «ПриватБанк» заінтересовані особи: відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в Особі головного державного виконавця Мурихіна Сергія Володимировича про визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язання вчинити певній дії, в якій представник скаржника просив суд:

?Визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна Сергія Володимировича в частині не виконання вимог заяви представника АТ КБ «ПриватБанк» про закриття виконавчого провадження № 53596393;

?Зобов`язати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна Сергія Володимировича винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 53596393 .

В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2016 року у справі 201/2754/15 позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача, стягнення суми вкладу і коштів по договору банківського вкладу задоволено. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 грошові кошти за договором строкового вкладу SAMDN5118 «Стандарт» від 29 жовтня 2013 року в сумі 320 000 доларів США та проценти станом на 19 лютого 2015 року 36 710 доларів США. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» на користь держави 3 654 грн. судового збору.

Постановою відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 24 березня 2017 року було прийнято до виконання виконавче провадження № 53596393 за виконавчим листом про примусове стягнення з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 , 356 710 доларів США відповідно до виконавчого листа № 201/2754/15 виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська.

08 грудня 2017 року АТ БК «ПриватБанк» було добровільно виконано рішення суду у справі № 201/2754/15-ц, що підтверджується платіжним дорученням від 08 грудня 2017 року № 8899DNH0HC, № 8403, №8404 відповідно до яких: перераховано стягувачу суму депозиту в розмірі 320 000 доларів США; перераховано стягувачу суму процентів в розмірі 29 551,55 доларів США, за вирахуванням податку на доходи фізичних осіб за ставкою, передбаченою ст 167 Податкового кодексу України; від імені та за рахунок стягувача Банком як податковим агентом перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб за ставкою, передбаченою ст 167 Податкового кодексу України, в розмір 7 158, 45 доларів США (36 710*19,5%).

Оскільки банком було при добровільному виконанні рішення суду в силу вимог Податкового кодексу України, як податковий агент здійснено сплату податків, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями, та рішення суду фактично виконано АТ КБ «ПриватБанк» 05 травня 2022 року звернулися з заявою до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про закриття виконавчого провадження, однак станом на 23 травня 2022 року будь якої відповіді від відділу отримано не було , виконавче провадження не закрито, тому просили скаргу задовольнити (а.с. 1-5).

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 06 червня 2022 року указана скарга передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.22).

14 червня 2022 року ухвалою судді скарга прийнята до розгляду (а.с. 23).

29 червня та 13 вересня 2022 року на адресу суду від представника заявника надійшло клопотання про розгляд скарги за їх відсутності на задоволенні скарги наполягали (а.с. 25-26, 48-49).

Сторони в судове засідання не з`явилися, що відповідно до норм ч. 2 ст. 450 ЦПК України не є перешкодою для розгляду скарги по суті.

Таким чином, суд вважає за можливе ухвалити у справі рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК.

Суд, дослідивши матеріали скарги, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням зокрема таких засад: обов`язковості виконання рішень; справедливості, неупередженості та об`єктивності; розумності строків виконавчого провадження.

Згідно зі статтею 3 Закону України від 02 червня 2016 року № 1403-VIII «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Частиною першою статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п. 9 частини 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі: фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Частиною 2 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено , що постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Так, рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2016 року у справі 201/2754/15 позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача, стягнення суми вкладу і коштів по договору банківського вкладу задоволено. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 грошові кошти за договором строкового вкладу SAMDN5118 «Стандарт» від 29 жовтня 2013 року в сумі 320 000 доларів США та проценти станом на 19 лютого 2015 року 36 710 доларів США. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» на користь держави 3 654 грн. судового збору.

На виконання рішення суду 16 вересня 2016 року видано виконавчий лист № 201/2754/15 про стягнення з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 9 588 364,8 грн. та відкрито виконавче провадження № 53596393, яке згодом було передано до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та прийнято до виконання державним виконавцем Мурихіним Сергієм Володимировичем.

Згідно наданих платіжних доручень: від 08 грудня 2017 року № 8899DNH0HC АТ КБ «ПриватБанк» перерахувало 349 551,55 доларів США (а.с. 18); 08 грудня 2017 року №8404 АТ КБ «ПриватБанк» перерахувало 550,65 доларів США утримання військового збору у вигляді процентів за ОСОБА_1 (а.с. 17); 08 грудня 2017 року №8403 АТ КБ «ПриватБанк» перерахувало 6 607,80 доларів США утримання податку на доход фізичних осіб із доходу у вигляді процентів за ОСОБА_1 (а.с. 17).

05 травня 2022 року представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся з заявою до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про закриття виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у справі 201/ 2754/15, однак станом на 23 травня 2022 року будь якої відповіді від відділу отримано не було .

Відповідно до положень п. 3 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Так, в наданих представником заявника доказів вбачається відсутність відомостей щодо розгляду державним виконавцем ВПВР ДДВС МУЮ Мурихіним С.В. заяви АТ КБ «ПриватБанк», яка надійшла 06 травня 2022 року про закриття виконавчого провадження, що свідчить про бездіяльність, а тому вимоги скарги в частині визнання неправомірною бездіяльності головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна С.В. в частині невиконання вимог заяви представника АТ КБ «ПриватБанк» про закінчення виконавчого провадження № 53596393 підлягають задоволенню.

При цьому, враховуючи положення ч. 1 ст. 451 ЦПК України, з метою ефективного захисту прав заявника, суд вважає необхідним зобов`язати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна С.В. розглянути заяву АТ КБ «ПриватБанк» про закриття виконавчого провадження, яка надійшла 06 травня 2022 року.

В частині вимог скарги про зобов`язання державного виконавця винести постанову про закінчення виконавчого провадження слід відмовити, оскільки ці вимоги заявлені передчасно, з огляду на те, що головним державним виконавцем по суті не розглянута відповідна заява АТ КБ «ПриватБанк».

Доказів понесення сторонами витрат, пов`язаних з розглядом скарги, суду не надано, а тому ці витрати не розподіляються відповідно до положень ст. 452 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ч. 2 ст. 247, ст.ст.260, 353, 447, 448, 450-452 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу Акціонерного товариства комерційного банка «ПриватБанк» заінтересовані особи: відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в Особі головного державного виконавця Мурихіна Сергія Володимировича про визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язання вчинити певній дії - задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльності головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна Сергія Володимировича в частині невиконання вимог заяви представника Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про закриття виконавчого провадження № 53596393.

Зобов`язати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна Сергія Володимировича розглянути заяву Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про закриття виконавчого провадження, яка надійшла 06 травня 2022 року

В задоволенні скарги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в частині зобов`язання винести постанову про закінчення виконавчого провадження - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.О. Демидова