Справа №752/4951/22
Провадження № 2/752/5936/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29.07.2022 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

за участі секретаря - Ракоїд Є.І.,

розглянувши у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

позивач Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» звернулось до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 за спожиті послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води.

В обґрунтування позову Позивач зазначає, що ОСОБА_1 отримував послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 , однак не виконав свої зобов`язання щодо оплати спожитих житлово-комунальних послуг, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість:

-за період до 01.05.2018 року - за спожиті послуги з централізованого опалення у розмірі 5 000,00 грн.

-за період до 01.05.2018 року - за спожиті послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 18 178,63 грн.

-за період з 01.05.2018 року - за спожиті послуги з централізованого опалення у розмірі 13 072,88 грн.

-за період з 01.05.2018 року - за спожиті послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 28 520,07 грн.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 12.05.2022 року відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

На момент розгляду справи відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву та не подав заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження.

На підставі положень ст.ст.274-279 ЦПК України та відсутністю заперечень відповідача, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що з 01.05.2018 КП «Київтеплоенерго» здійснює надання послуг з централізованого опалення (ЦО) та централізованого постачання гарячої води (ЦПГВ).

Правовідносини з постачання централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води регулюються Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (Правила) та іншими нормативно-правовими актами у сфері житлово-комунальних послуг.

На виконання вимог Закону від 24.06.2004 №1875-ІV КП «Київтеплоенерго» на основі типового Договору підготовлено та опубліковано договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 № 34 (5085).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, при цьому, такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 2 ст. 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно п. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, де зокрема в п. 3 зазначено, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Норми цивільного права поширюються на всі види зобов`язальних відносин.

В силу положень ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Звертаючись до суду позивач посилається на те, що відповідач належним чином не виконав свій обов`язок з оплати за спожиті послуги за адресою; АДРЕСА_1 , внаслідок чого відповідно до розрахунку, наданого позивачем, у останнього виникла заборгованість: за період до 01.05.2018 року - за спожиті послуги з централізованого опалення у розмірі 5 000,00 грн; за період до 01.05.2018 року - за спожиті послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 18 178,63 грн; за період з 01.05.2018 року - за спожиті послуги з централізованого опалення у розмірі 13 072,88 грн; за період з 01.05.2018 року - за спожиті послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 28 520,07 грн.

Частинами 1, 2, 3 та 4 статті 12 ЦПК України, передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Позивачем не надано доказів, що відповідач є споживачем комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 , як то заяв про відкриття абонентського рахунку, відомостей про реєстрацію відповідача за даною адресою, доказів фактичного проживання, доказів, що підтверджують право власності відповідача за даною адресою.

Відповідно до відповіді КП КМР «КМ БТІ» від 01.07.2022 року №062/14-5425 квартира АДРЕСА_1 на праві власності не зареєстрована.

Позивач не скористався своїм правом на витребування інших доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 є належним відповідачем у даній справі.

Зазначення в розрахунку заборгованості про те, що ОСОБА_1 є споживачем послуг, не є належним доказом на підтвердження зазначених обставин.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позову в зв`язку з відсутністю доказів, що ОСОБА_1 є належним відповідачем у даному спорі.

Згідно із ст. 141 ЦПК України в зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати не підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 261, 265, 273-279, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя