РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/495/22

2/609/298/2022

09 серпня 2022 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді Ковтуновича О.В.

за участі:

секретаря судового засідання Сандулович О.М.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Шумськ цивільну справу за позовом: ОСОБА_1

до

відповідачів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

вимоги позивача: про визнання права власності на спадкове майно за заповітом

учасники справи - не з`явилися

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції позивача.

1. 07 липня 2022 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (далі відповідачі) з вимогою про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, що залишилося після смерті батька ОСОБА_4 .

2. Позов обґрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_5 . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, що складається із: 1/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами у АДРЕСА_1 . Дане домоволодіння відноситься до соціальної групи колгоспний двір, померла була членом колгоспного двору. Після її смерті успадкував все спадкове майно її чоловік ОСОБА_4 , однак юридично його не оформив.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача - ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, що складається із: 2/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами у АДРЕСА_1 . Дане домоволодіння відноситься до соціальної групи колгоспний двір, померлий був головою колгоспного двору. Інші частки колгоспного двору належить позивачу та відповідачам по справі, однак останні, відмовляються від своїх часток на користь позивача.

На випадок своєї смерті померлий зробив розпорядження, склавши заповіт, згідно якого призначив позивача спадкоємцем усього належного йому майна.

Спадщину після смерті померлого позивач прийняла у відповідності до ст.1268 ЦК України, оскільки постійно на день його смерті проживала із ним в одному господарстві, як стверджує остання.

Позивач зверталася у нотаріальну контору по питанню успадкування зазначеного майна, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, та зазначено, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватись у судовому порядку.

На підставі викладеного, позивач просить позов задоволити та визнати за нею право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті батька ОСОБА_4

ІІ. Процесуальні дії у справі.

3. Ухвалою суду від 08 липня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено підготовче судове засідання на 09 серпня 2022 року.

4. У судове засідання сторони не з`явилися, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі, з повним підтриманням та визнанням позовних вимог.

5.Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

6. Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року Про утворення та ліквідацію районів, що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави.

Зокрема, відповідно до підпункту 19 пункту 3 та абзацу 1 підпункту 19 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Шумський район Тернопільської області та утворений Кременецький район Тернопільської області (з адміністративним центром у місті Кременець) у складі територій Борсуківської сільської, Великодедеркальської сільської, Вишнівецької селищної, Кременецької міської, Лановецької міської, Лопушненської сільської, Почаївської міської, Шумської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

7. Із свідоцтва про смерть cерії НОМЕР_1 від 06.05.2010 р., що видане відділом реєстрації актів цивільного стану Шумського районного управління юстиції Тернопільської області стверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5 .

8. Згідно із свідоцтва про смерть cерії НОМЕР_2 від 17.01.2022 р., що видане Шумським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) стверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_4 .

9. Відповідно до свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 01.09.1989 р. слідує, що жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований у АДРЕСА_1 належить колгоспному дворові, головою якого є ОСОБА_4 , на підставі рішення Шумської районної ради народних депутатів № 188 від 22.08.1989 р. зареєстрованого Кременецьким МБТІ за реєстровим № 13.

10. Із архівного витягу із погосподарської книги № 2 Людвищенської сільської ради Кременецького району Тернопільської області за 1986-1990 роки станом на 01.07.1990 р., особовий рахунок № НОМЕР_3 , голова сім`ї: ОСОБА_4 , 1944 р.н., члени сім`ї: ОСОБА_5 , 1951 р.н. дружина, ОСОБА_3 , 1975 р.н. син, ОСОБА_3 , 1976 р.н. син, ОСОБА_6 , 1980 р.н. дочка.

11. Відповідно до довідки про технічні показники об`єкта нерухомого майна № 86 виданої 16.06.2022 р. КП «Шумське БТІ» вбачається, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться у АДРЕСА_1 , зареєстрований за ОСОБА_4 , згідно свідоцтва право власності на житловий будинок з господарськими будівлями видане на підставі рішення Шумської районної ради народних депутатів № 188 від 22.08.1989 р.

12. Померлій ОСОБА_5 належало майно що складається із: 1/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами у АДРЕСА_1 . Дане домоволодіння відноситься до соціальної групи колгоспний двір, померла була членом колгоспного двору. Після смерті померлої успадкував все спадкове майно її чоловік ОСОБА_4 , однак юридично його не оформив, якому також належить 1/5 частина даного домоволодіння.

Таким чином, померлому ОСОБА_4 належить майно що складається із: 2/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами у АДРЕСА_1 . Інші частки колгоспного двору належить відповідачам по справі, однак останні відмовляються від своїх часток на користь позивача.

13. Із матеріалів справи слідує, що померлий ОСОБА_4 залишив заповіт, посвідчений 27.09.2013 р. секретарем Людвищенської сільської ради Кременецького району Тернопільської області, зареєстрованого в реєстрі за № 25, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося заповів позивачу.

14. Судом встановлено, що позивачем було виготовлено технічний паспорт житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами який знаходиться у АДРЕСА_1 .

15. Із досліджених матеріалів справи судом було встановлено, що померлий ОСОБА_4 являється батьком позивача, що стверджується: свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 20.03.1980 р. та свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_5 від 04.05.2000 р.

16. Згідно із довідки № 67 від 18.04.2022 р. виданої Шумською міською радою Тернопільської області слідує, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 постійно проживав та був зареєстрований у АДРЕСА_1 , разом із дочкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що дає підставу вважати позивача такою, що прийняла спадщину в силу ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини проживала із спадкодавцем.

ІV. Оцінка Суду.

17. За змістом частини четвертої статті 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статями 206, 207 цього Кодексу.

Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, ЦПК України допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнав (див. пункт 4), таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні.

18. Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

19. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

20. За змістом частини другої статті 16 ЦК, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.

21. За змістом статті 524 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, статей 1216; 1217; 1218 Цивільного кодексу України (далі ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

22. У відповідності до ст. 112 ЦК Української РСР, майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність).

23. Відповідно до ст.120 ЦК Української РСР, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти.

24. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

25. Із ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

26. У відповідності до ст.1235 ЦК України Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кількох фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

27. Відповідно до абз.3 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні прав на спадщину особа може звертатися до суду за правилами позовного провадження.

28. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

29. Згідно із ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

30. Згідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

31. Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

32. Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

33. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб.

34. У зв`язку із чим, враховуючи, що позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування на спадкове майно в нотаріальній конторі не може, його право підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню.

35. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права власності на спадкове майно не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

36. Позивачем при подачі позову було сплачено 1149 грн. 00 коп. судового збору. Позивач просить не застосовувати до відповідачів вимоги статті 141 ЦПК України.

З цих підстав,

Керуючись статтями 15, 16, 328, 1216-1218, 1233, 1235, 1268 Цивільного кодексу України, статтями 2, 4, 5, 10-13, 18, 81, 258-259, 263 - 265 Цивільного процесуального кодексу, ст.ст. 120, 112 ЦК Української РСР, ст.549 ЦК Української РСР (редакції 1963 року), суд -

У Х В А Л И В :

1. Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителька с. Людвище, Кременецького району, Тернопільської області, паспорт серії НОМЕР_6 , РНОКПП НОМЕР_7 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , житель АДРЕСА_2 , російська федерація, паспорт № НОМЕР_8 , ІНН НОМЕР_9 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , житель АДРЕСА_3 , російська федерація, паспорт № НОМЕР_10 , ІНН НОМЕР_11 ) про визнання права власності на спадкове майно за заповітом - задоволити повністю.

2. Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителька с. Людвище, Кременецького району, Тернопільської області, паспорт серії НОМЕР_6 , РНОКПП НОМЕР_7 ) в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у АДРЕСА_1 .

3. Не застосовувати до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 вимоги статті 141 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення складено 09 серпня 2022 року.

Суддя: О. В. Ковтунович