Справа №705/2196/22
2/705/1687/22

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2022 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді Годік Л.С.

при секретарі судового засідання Заболотній Т.М..

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Уманської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю з спадкодавцем та визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Уманської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю з спадкодавцем та визнання права власності на спадкове майно.

Зазначає, що наприкінці 2009 року вона познайомилась з подругою її матері, сусідкою ОСОБА_2 , з якою вони проживали в одному багатоквартирному будинку. Вони стали товаришувати. ОСОБА_2 була одинокою людиною, часто хворіла, тому вона їй почала допомагати по господарству. В подальшому стан здоров`я ОСОБА_2 почав погіршуватися і вона переїхала до неї в квартиру, щоб забезпечувати цілодобовий догляд. Восени 2013 року ОСОБА_2 у Черкаській обласній лікарні Черкаської обласної ради зробили складну операцію. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. Вона, будучи спадкоємцем 4-ї черги, як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю більше як 12 років до часу відкриття спадщини прийняла спадщину, оскільки попередніх черг у померлої немає. При зверненні до нотаріуса з приводу оформлення спадщини їй було відмовлено та роз`яснено її право звернутися до суду для встановлення факту проживання з спадкодавцем однією сім`єю, оскільки іншим чином встановити факт спільного проживання не можливо.

Просить встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 2010 року по день смерті ОСОБА_3 ; визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , право власності у порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на належну спадкодавцю квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилася, подала на адресу суду заяву, згідно якої позов підтримала та просила його задовольнити, а справу розглядати у її відсутність.

Представник позивача Яром іч О.В. в підготовче судове засідання не з`явилася, подала на адресу суду заяву, згідно якої позов підтримала та просила його задовольнити, а справу розглядати у її відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав на адресу суду заяву в якій просив проводити розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 23.152.2020 р. (а.с.7).

02.06.2022 р. постановою приватного нотаріуса Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Марченко Н.М. було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру АДРЕСА_2 , яка залишилась після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю доказів спільного проживання однією сім`єю (а.с.8).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.11.2017 року ОСОБА_2 прийняла спадщину, а саме квартиру АДРЕСА_2 , після смерті своєї матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 9).

У довідці за підписом голови правління ОСББ «Осташівські зорі» від 13.06.2022 року зазначено про те, що ОСОБА_1 з пояснення свідків про те, що ОСОБА_1 проживала разом з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 близько 12 років. ОСОБА_2 не була зареєстрована в цій квартирі (а.с.10).

На підтвердження факту проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 додано: довідку Державного ощадного банку України Акціонерного товариства «Ощадбанк» від 05.11.2019 року, адресовану ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_2 у відділенні ТВБВ № 10023/0349 АТ «Ощадбанк» було відкрито розрахунковий рахунок на вклад «Мій пенсійний депозит» від 18.10.2017 року (а.с.11); виписку із медичної карти № 14880 стаціонарного хворого ОСОБА_2 , де вказано місце проживання АДРЕСА_1 (а.с.12).

Відповідно до копії паспорту громадянина України виданого Уманським МВ УМВС України в Черкаській області, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована по АДРЕСА_1 з 23.11.2017 року (а.с.6).

Згідно довідки салону ритуальних послуг «Скорбота» від 21.12.2020 року ОСОБА_1 в тому, що вона оплатила готівкою вартість ритуальних послуг по похованню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що в сумі складає 9260 грн. Включає: труна - 1800 грн.; яма- 1700 грн.; катафали 700 грн.; автобус 650 грн.; батюшка 540 грн.; оркестр 850 грн.; організація поховання 200 грн.; вінки 500 грн.; хрест 500 грн.; носії 1200 грн.; тюль 170 грн.; рушник 40 грн.; рушники 260 грн.; хустки 150 грн. (а.с.13)

Відповідно до технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_2 , власником квартири вказано ОСОБА_2 (а.с.14).

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовна заява підлягає до задоволення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У разі коли встановлення факту пов`язане з вирішенням спору про право, справа розглядається в позовному провадженні.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Так, відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У відповідності до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Частиною 1 статті 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п. 2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013р.) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Метою встановлення факту спільного проживання ОСОБА_1 із ОСОБА_2 є необхідністю реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки.

Таким чином, враховуючи, що встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення спадкових прав, іншого порядку встановлення даного факту законом не визначено, встановлення даного факту не порушує прав інших осіб, а тому, оцінивши докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд вважає, що заявлені вимоги в частині встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 із ОСОБА_2 , за адресою АДРЕСА_1 , підлягають задоволенню як законні, обґрунтовані та доведені заявником.

Відповідно до змісту ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1264 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання права власності у порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст.ст. 4, 12, 200, 263-265, 293, 315 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Уманської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю з спадкодавцем та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 2010 року по день смерті ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , право власності у порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на належну спадкодавцю квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Леся Сергіївна Годік