ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/343/22 Справа № 199/367/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
УХВАЛА

21 жовтня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді Петешенкової М.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за заявою акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про видачу дубліката виконавчого листа, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою АмуНижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 15 листопада 2021 року, заяву АТ КБ «Приватбанк» про видачу дубліката виконавчого листа у справі за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, задоволено.

Не погодившись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, яка ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 11 жовтня 2022 року залишена без руху до надходження матеріалів справи.

19 жовтня 2022 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за дублікатом виконавчого листа №199/367/16-ц, виданого 14 лютого 2022 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська у справі за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, на підставі якого відкрито виконавче провадження та накладено арешт на кошти боржника, тому є всі підстави вважати, що у випадку невжиття заходів забезпечення позову може бути утруднено чи зроблено неможливим виконання рішення суду, яким може бути скасований виконавчий документ.

Вищезазначена заява підлягає розгляду в порядку статей 149-153 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи, має право вжити передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК).

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій по вжиттю судом, на прохання осіб, які беруть участь у справі, передбачених законом заходів, які гарантують в майбутньому реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та

інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника). Інститут забезпечення позову в цивільному процесі дозволяє гарантувати дійсне і ефективне виконання судового рішення, а тим самим і здійснення реального захисту порушених, оспорюваних і невизнаних прав, свобод та інтересів осіб. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача.

Згідно із роз`ясненням, яке міститься в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22 грудня 2006 року № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Чинний ЦПК України не містить норм, які б надавали суду повноваження у порядку, передбаченому ст.ст. 149, 150 ЦПК України вживати заходи забезпечення під час розгляду заяви про видачу дублікату виконавчого листа шляхом зупинення примусового стягнення за виконавчим документом, а наділений таким правом лише у випадку оскарження боржником самого виконавчого документа, зокрема в порядку статті 432 ЦПК України.

Таким чином, правові підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення на підставі дубілката виконавчого листа відсутні.

Керуючись ст.ст. 153, 260, 261, 365, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя: М.Ю. Петешенкова