КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 373/131/20 Головуючий у 1-й інст. - Опанасюк І.О.
Апеляційне провадження 22-ц/824/7480/2022 Доповідач - Рубан С.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2022 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Заришняк Г.М., Кулікова С.В.

при секретарі Загородній С.А

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргуОСОБА_1 на ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 21 лютого 2022 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення старшого державного виконавця Переяславського міського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Руденка А.В,-

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області із скаргою на дії та рішення старшого державного виконавця Переяславського міського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Руденка А.В., в якій просив визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Переяславського міськрайонного відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Руденка А.В. про закінчення виконавчого провадження ВП № 64399142 від 07 грудня 2021 року.

Посилається на те, що 02 грудня 2021 року Київським апеляційним судом була розглянута його апеляційна скарга на ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 31 серпня 2021 року про закриття провадження у справі № 373/391/21 за позовом ОСОБА_1 до ГО «Всеукраїнське фізкультурно-спортивне товариство «Колос» та підприємства об`єднання громадян «Навчально-спортивна база «Переяславль» Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства «Колос» Агропромислового комплексу України про захист порушених трудових прав та скасування розпорядження про відсторонення від роботи.

Постановою Київського апеляційного суду від 02 грудня 2021 року вищезазначена ухвала була скасована, справа направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду. Оскільки у даній постанові судом було підтверджено факт його незаконного та необґрунтованого відсторонення від роботи, що могло суттєво вплинути на результат розгляду скарги на дії державного виконавця. Очікування рішення суду апеляційної інстанції у даній справі і призвело до пропуску ним процесуального строку для подачі такої скарги.

Крім того, 16 грудня 2021 року він звернувся до Київського апеляційного суду із заявою про роз`яснення судового рішення, яка була розглянута судом 26 січня 2022 року, а не протягом десяти днів з дня її надходження. Оскільки при оскарженні дій державного виконавця роз`яснення судом порядку виконання постанови про поновлення його на роботі є важливим та необхідним, затримка розгляду судом апеляційної інстанції даного питання призвела до пропуску ним процесуального строку для звернення до суду із скаргою на дії державного виконавця.

Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 21 лютого 2022 року скаргу ОСОБА_1 - залишено без розгляду.

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для звернення до суду із скаргою на дії та рішення старшого державного виконавця - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду 06 травня 2022 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу для розгляду до першої інстанції.

Посилається на те, що державний виконавець не бажає належним чином виконати постанову Київського апеляційного суду від 23 грудня 2020 року про поновлення ОСОБА_1 на роботі.

Крім того, посилається на те, що 16 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Київського апеляційного суду з заявою про роз`яснення судового рішення, яка була розглянута судом 26 січня 2022 року, а не протягом десяти днів з дня її надходження.

Посилається на те, що при оскарженні дій державного виконавця роз`яснення судом порядку виконання постанови про поновлення його на роботі є важливим та необхідним, а затримка розгляду судом апеляційної інстанції даного питання призвела до пропуску ним процесуального строку для звернення до суду із скаргою на дії державного виконавця.

Від представника Підприємства об`єднання громадян «Навчально-спортивної бази «Переяславль» Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства «Колос» Агропромислового комплексу України - Фляшоського В.А. надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просить ухвалу суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у ній та просив задовольнити.

Представник Підприємства об`єднання громадян «Навчально-спортивної бази «Переяславль» Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства «Колос» Агропромислового комплексу України - Фляшовський В.А. заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу суду залишити без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

Залишаючи скаргу ОСОБА_1 на дії та рішення старшого державного виконавця Переяславського міського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Руденка А.В без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що скарга подана з пропуском десятиденного строку на оскарження рішень, дій та бездіяльності виконавця, визначеного ст. 449 ЦПК України.

Виходячи з положень статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (стаття 264 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено та апеляційним судом перевірено наступне.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» встановлено, що строки можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду

Судом встановлено, що постановою Київського апеляційного суду від 23.12.2020 року у справі № 373/131/20 рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 06.08.2020 року скасовано, визнано звільнення ОСОБА_1 з посади генерального директора ПОГ «НСБ «Переяславль» з 25.06.2018 року незаконним, поновлено ОСОБА_1 на посаді генерального директора ПОГ «НСБ «Переяславль» з 26.08.2018 року (а.с.18-22).

На підставі виконавчого листа в частині постанови від 23.12.2020 року щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді генерального директора ПОГ «НСБ «Переяславль» з 26.08.2018 року, ОСОБА_1 звернувся до державної виконавчої служби у м. Переяславі Київської області (а.с.23).

Старшим державним виконавцем Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Руденком А.В. 05.02.2021 року на підставі вказаного вище виконавчого листа розпочато примусове виконання судового рішення від 23.12.2020 року та відкрито виконавче провадження № 64399142 (а.с. 24).

06.12.2021 року ОСОБА_1 не було допущено на територію підприємства до його робочого місця, тобто постанову Київського апеляційного суду від 23.12.2020 року про поновлення ОСОБА_1 на посаді генерального директора Підприємством об`єднання громадян «Навчально-спортивна база «Переяславль» Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства «Колос» Агропромислового комплексу України не було виконано.

У скарзі ОСОБА_1 вказує, що 24.12.2021 року при ознайомленні з матеріалами справи виконавчого провадження ВП №643999142 дізнався, що старшим державним виконавцем Переяславського міськрайонного відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Руденком А.В. ще 07.12.2021 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (а.с. 66-67).

Причинами пропуску встановленого ст.449 ЦПК України строку заявник зазначав тривалий розгляд судом апеляційної інстанції його скарг та отримання ним судових рішень за результатами їх розгляду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що не є поважною причиною пропуску строку та обставина, що заявник очікував постанову Київського апеляційного суду від 02 грудня 2021 року, враховуючи, що оскаржує постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 07 грудня 2021 року.

Відповідно до ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Твердження апеляційної скарги про те, що причиною пропуску строку для звернення із скаргою на дії державного виконавця стало те, що ОСОБА_1 звернувся 16 грудня 2021 року до Київського апеляційного суду із заявою про роз`яснення судового рішення, яка була розглянута судом 26 січня 2022 року, а не протягом десяти днів з дня її надходження, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки ОСОБА_1 не був позбавлений можливості звернутися до суду із скаргою на дії державного виконавця у встановлений законодавством строк, вказавши у ній про подачу такої заяви.

Доводи апеляційної скарги щодо пропущення строків з поважних причин колегія суддів не приймає до уваги, оскільки очікування скаржником постанови Київського апеляційного суду від 02 грудня 2021 року не перериває строків на подання скарг на дії державного виконавця.

Також, скаржником не зазначено жодних об`єктивно непереборних обставин, та таких, що не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду з даною скаргою, тому не вбачається поважних причин пропуску заявником строку для подання даної скарги.

Крім того, ОСОБА_1 вже звертався із скаргою на дії державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження 07 грудня 2021 року.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність постановленої ухвали.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04).

Європейський суд з прав людини зауважив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

За встановлених обставин, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи та порушення прав скаржника.

Таким чином, висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, доказам у справі надана належна правова оцінка.

Оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 21 лютого 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 08 листопада 2022 року.

Головуючий

Судді