ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Барильської А.П.,

суддів - Деркач Н.М., Куценко Т.Р.

сторони:

позивач - Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк»

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, в порядку ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк "Укргазбанк" на рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 09 серпня 2021 року,яке постановлено суддею Кудрявцевою Т.О., відомості про дату складання повного тексту рішення суду матеріали справи не містять, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що на підставі укладеного договору № 2019/І_С/175-000612 від 04.03.2019 року, ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, з подальшим можливим збільшенням кредитного ліміту до 300 000 грн., строком повернення до 03.03.2020 року з базовою процентною ставкою 36% річних, процентною ставкою за простроченим кредитом 48% річних, підтвердивши свою згоду на те, що підписана ним Заява-Договір разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, складає між ним та Банком Договір. Відповідач зобов`язався погашати кредит, сплачувати відсотки за користуванням ним і комісію у терміни та на умовах, що передбачені договором. Позивач свої зобов`язання виконав, надавши ОСОБА_1 доступ до коштів на його картковому рахунку. Однак, відповідач своїх обов`язків за договором не виконує, оскільки кредитні кошти не повертає. Внаслідок цього, станом на 15.06.2020 року, за ним утворилася заборгованість у сумі 42 241 грн. 50 коп., яка складається: з заборгованості по кредиту (поточної) 19776, 21 грн.; заборгованості по кредиту (простроченої) 12084, 04грн.; заборгованості по процентах (поточної) 698, 16 грн.; заборгованості по процентах (простроченої) 9683, 09 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача та судові витрати у сумі 2102 грн.

Рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 09 серпня 2021 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» заборгованість за договором №2019/І_С/175-000612 від 04.03.2019 року, яка склалася у сумі 20 381 грн. 25 коп., з яких:

- 10 000 грн. 00 коп. - заборгованість за поточним кредитом,

- 698 грн. 16 коп. - заборгованість по поточним відсоткам за користування кредитом

- 9 683 грн. 09 коп. - заборгованість по простроченим відсоткам

судові витрати у сумі 928 грн. 92 коп., а всього - 21 310 грн. 17 коп.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ АБ «Укргазбанк» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалите нове рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, яка станом на 15.06.2020 року, становить 42241, 50грн., а саме: заборгованість по кредиту (поточна) 19776, 21 грн.; заборгованість по кредиту (прострочена) 12084, 04грн.; заборгованість по процентах (поточна) 698, 16 грн.; заборгованість по процентах (прострочена) 9683, 09 грн., крім того, понесені судові витрати 2100, 00 грн. та за подання апеляційної скарги в розмірі 3153, 00 грн. та

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом не повно з"ясовані обставини справи в частині позовних вимог щодо стягнення поточної та простроченої заборгованості за кредитом, через що судом зроблені помилкові висновки. Апелянт вказує, що кредитний ліміт у розмірі 10000, 00 грн., наданий відповідачу, є орієнтованою сумою кредиту, а можливою та максимальною сумою кредиту є 300000, 00 грн., а тому посилання суду першої інстанції на відсутність доказів, які б підтверджували суму заборгованості відповідача перед Банком в розмірі 19776, 21 грн., так як підтверджується факт видачі кредиту лише на суму 10000 грн. є помилковими.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Рішення суду першої інстанції не оскаржено в частині задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту та поточними та простроченими відсотками тому, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, в цій частині рішення суду першої інстанції не підлягає перегляду судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 04.03.2019 року ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №2019/І_С/175-000612 шляхом підписання Заяви-договору позичальника, згідно з яким позичальнику надано кредит з розміром кредитного ліміту 10 000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, строком повернення до 03.03.2020 року з базовою процентною ставкою 36% річних, процентною ставкою за простроченим кредитом 48% річних. (а.с.5)

Відповідно до наданого ПАТ АБ "Укргазбанк" розрахунку заборгованості, станом на 15.06.2020 року, за відповідачем утворилася заборгованість у сумі 42 241 грн. 50 коп., з яких: 19 776 грн. 21 коп. - заборгованість по поточному кредиту, 12 084 грн. 04 коп. - заборгованість по простроченому кредиту, 698 грн. 16 коп. - заборгованість за поточними відсотками, 9 683 грн. 09 коп. - заборгованість за простроченими відсотками(а.с.5, 25)

Суд, задовольняючи позов частково виходив з того, що заявлена позивачем до стягнення сума заборгованості за тілом кредиту в розмірі 19 776 грн. 21 коп. є недоведеною, оскільки наданими доказами підтверджено факт видачі кредиту на суму 10 000 грн. доказів, які б свідчили про збільшення кредитного ліміту та його використання відповідачем, суду не надано. При цьому, стягючи відсотки за користування кредитом, суд першої інстанції виходив з доведеності їх розміру.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ПАТ АБ "Украгазбанк")

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, вони мають бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

Тому, з огляду на положення статті 634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, надані Умови самі по собі не можуть розцінюватися як зміст кредитного договору, наявного між сторонами справи.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив, крім тіла кредиту, стягнути також проценти.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, у тому числі, їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за Заявою-Договором від 04.03.2019 року, посилався на витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ АБ "Укрзазбанк", як невід`ємні частини спірного договору.

Як вбачається із матеріалів спарави, ОСОБА_1 підписана Заява - Договір про надання банківських послуг від 04 березня 2019 року, в якій визначена орієнтована сума кредиту в розмірі 10000 грн. визначені поточна відсоткова ставка, відсоткова ставка на пільговий період та відсоткова ставка на прострочену заборгованість.

Одночасно із цим в матеріалах справи відсутні підтвердження того факту, що позичальник розписувався у примірниках Умов та Правил надання банківських послуг, тим самим зафіксувавши погодженні ним Умови та Правила і що саме ці Умови розумів відповідач та ознайомлювався і погоджувався з ними, підписуючи Заяву-Договір про одержання кредиту, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови.

При цьому матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з Умов та Правил надання банківських послуг розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи Заяву-Договір.

При цьому згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг з огляду на їх мінливий характер не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в Заяві -Договорі, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19.

Зважаючи на те, що в Заяві-Договорі погоджений розмір відсотків на пільговий період 0,00001% річних, розмір відсотків на прострочену заборгованість - 48% річних, розмір базової відсоткової ставки 36% річних, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що є підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді сплату відсотків за користування кредитними коштами.(а.с.5)

Згідно ч. 1 ст. 77, ч. 2 ст. 78, ст. 79, ч. 1 ст. 80 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 1050 ЦК України з урахуванням ст. 526, 527, 530 ЦК України, банк повинен довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та відповідно, на умовах, встановлених договором.

Однак банком не доведено факт видачі відповідачу кредитних коштів у розмірі, що перевищує визначений банком ліміт, тому, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність належних та допустимих доказів для задоволення позовних вимог у визначеній банком сумі заборгованості.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не повно з"ясовані обставини справи в частині позовних вимог щодо стягнення поточної та простроченої заборгованості за кредитом, через що судом зроблені помилкові висновки, необґрунтовані та зводяться до переоцінки доказів по справі і незгоди з висновками суду по їх оцінці, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження надання ОСОБА_1 кредитних коштів понад встановленого банком ліміту - 10000 грн., тому доводи апеляційної скарги, що кредитний ліміт у розмірі 10000, 00 грн., наданий відповідачу, є орієнтованою сумою кредиту, а можливою та максимальною сумою кредиту є 300000, 00 грн., колегією суддів до уваги не приймаються.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374, частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду, в оскаржуваній частині, має бути залишено без змін.

Що стосується судових витрат, понесених апелянтом, то колегія суддів їх не переглядає, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» - залишити без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 09 серпня 2021 року в оскаржуваній частині - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Повний текст постанови складений 13 червня 2022 року.

Головуючий: суддя А.П. Барильська

Судді: Н.М. Деркач

Т.Р.Куценко