Справа № 466/7158/22
Провадження № 4-с/466/39/22
У Х В А Л А

25 жовтня 2022 року Шевченківський районний суд м.Львова у складі:

головуючої судді Луців-Шумської Н.Л.

за участю секретаря Лань М.О.

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність заступника начальника Турківського відділу державної виконавчої служби у Самбірському районі Львівської області Західного регіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) у м.Львові Жавко Михайла Ярославовича,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 16.09.2022р. звернувся в суд зі скаргою, в якій просить визнати неправомірними дії державного виконавця заступника начальника Турківського відділу державної виконавчої служби у Самбірському районі Львівської області Західного регіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Жавко М.Я. щодо повернення виконавчого листа Шевченківського районного суду м.Львова від 06.06.2022 року у справі №466/652/22 про стягнення з ОСОБА_3 коштів на користь ОСОБА_1 стягувачу без прийняття до виконання. Крім цього просить скасувати повідомлення про повернення виконавчого листа без виконання від 16.08.2022 року, зобов`язати державного виконавця Жавко М.Я. вжити передбачених законодавством заходів щодо виконання рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 06.06.2022 року у справі №466/652/22, винести постанову про відкриття виконавчого провадження.

Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 04.05.2022 року задоволено його позов до ОСОБА_3 про захист прав споживачів та відшкодування майнової шкоди (Справа №466/10078/21).

06.06.2022 року Шевченківський районний суд м.Львова видав виконавчий лист №466/10078/21, 2/466/652/22 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди в розмірі 6587, 50 грн. за ненадані стоматологом послуги та судовий збір.

Заяву про відкриття виконавчого провадження від 03.08.2022 року з додатками до неї скаржник надіслав на адресу Турківського відділу державної виконавчої служби у Самбірському районі Львівської області Західного регіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, відповідно до ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» за місцем проживання боржника. Згідно офіційних даних «Укрпошти» одержувач отримав пакет документів 10.08.2022 року.

10.09.2022 року скаржник отримав рекомендований лист від Турківського відділу державної виконавчої служби у Самбірському районі Львівської області, в якому містилось повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 16.08.2022 року та виконавчий лист №466/10078/21, 2/466/652/22.

У повідомленні про повернення виконавчого документа від 16.08.2022 року державний виконавець Жавко М.Я. як на підставу повернення виконавчого листа покликається на відсутність дати народження боржника фізичної особи.

ОСОБА_1 вважає, що в даному випадку має місце бездіяльність заступника начальника Турківського відділу державної виконавчої служби у Самбірському районі Львівської області Західного регіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Жавко М.Я., неправомірне повернення йому виконавчого листа без виконання, оскільки відсутність у виконавчому документі дати народження боржника не позбавляє виконавця отримати відповідну інформацію від державних органів, установ.

Скарга прийнята судом до розгляду 19.09.2022 року.

11.10.2022 року державний виконавець Жавко М.Я. подав заяву відзив на скаргу, в якому вказав на описку в повідомленні про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 16.08.2022 року: підставою повернення слід вважати п. 3 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження». Просив відмовити у задоволенні скарги.

Заявник та представник заявника в судовому засіданні скаргу підтримали, просили скаргу задовольнити.

Державний виконавець Жавко М.Я. скерував в суд заяву про розгляд скарги без його участі, просить відмовити в задоволенні скарги.

Заслухавши заявника та його представника, ознайомившись із скаргою, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення скарги з таких мотивів.

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 04.05.2022 року у справі №466/10078/21 задоволено позов ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_3 на його користь 6587,50 грн. матеріальної шкоди за ненадані стоматологом послуги та судовий збір 992,40грн.

06.06.2022 року на підставі цього рішення Шевченківський районний суд м.Львова видав виконавчий лист №466/10078/21, 2/466/652/22. У цьому виконавчому листі не вказано дата народження боржника ОСОБА_3 , відсутні відомості про її ІПН.

Заяву про відкриття виконавчого провадження від 03.08.2022 року з додатками до неї скаржник надіслав 03.08.2022 року на адресу Турківського відділу державної виконавчої служби у Самбірському районі Львівської області Західного регіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Адресатом отримано відправлення 10.08.2022р.

16.08.2022 року заступником начальника Турківського відділу державної виконавчої служби у Самбірському районі Львівської області Західного регіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Жавко М.Я. винесено повідомлення про повернення виконавчого документа №466/10078/21, 2/466/652/22 стягувачу без прийняття до виконання на підставі п.3 ч.1 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» : відсутність дати народження боржника фізичної особи.

Дане повідомлення ОСОБА_1 отримав 10.09.2022 року.

ОСОБА_1 не згідний з таким рішенням органу виконавчої влади, тому звернувся в суд з цією скаргою.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Право на виконання судового рішення є частиною більш загального права на справедливий суд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст.2 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно вимог ч. 1 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: зокрема

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

У п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, зокрема якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею.

Пунктом 3 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 471/283/17-ц (провадження № 61-331св18) зроблено висновок, що «згідно з частинами першою та другою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Тому відсутність у виконавчому листі відомостей про дату народження боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання».

Такі ж висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 24 грудня 2020 року у справі № 639/2561/18-ц (провадження № 61-578св19); у постанові Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року у справі № 219/7439/14-ц (провадження № 61-31681св18), у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08 травня 2019 року у справі № 813/2125/16 (адміністративне провадження № К/9901/21841/18).

Верховний Суд у постанові від 11 грудня 2019 року у справі № 487/3774/16-ц (провадження № 61-42083св18) зробив аналогічний висновок з посиланням на правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 21 травня 2014 року у справі № 6-45цс14.

Така правова позиції викладена і у постанові Верховного Суду України від 25 червня 2014 року у справі № 6-62цс14.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v.GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку про те, що сама лише відсутність у виконавчому документі окремих відомостей про особу боржника не є підставою для повернення виконавчих документів без прийняття до виконання.

Отже, відсутність у виконавчому документі дати народження боржника - фізичної особи боржника не є безумовною підставою для повернення виконавчого документа, а дії/бездіяльність державного виконавця щодо повернення виконавчого листа Шевченківського районного суду м.Львова від 06.06.2022 року у справі №466/652/22 про стягнення з ОСОБА_3 коштів на користь ОСОБА_1 стягувачу без прийняття до виконання на підставі п.3 ч.1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із відсутністю дати народження боржника - фізичної особи, порушують права стягувача та є такими, що не відповідають вимогам закону.

Відповідно до ч.2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обгрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Суд вважає, що вимоги ОСОБА_4 визнати неправомірною бездіяльність заступника начальника Турківського відділу державної виконавчої служби у Самбірському районі Львівської області Західного регіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Жавко Михайла Ярославовича щодо повернення виконавчого листа Шевченківського районного суду м.Львова від 06.06.2022 року у справі №466/652/22 стягувачу без прийняття до виконання є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Скасування повідомлення про повернення виконавчого документа не є повноваженнями суду відповідно до ч.2 ст. 451 ЦПК України.

У метою усунення порушення слід зобов`язати заступника начальника відділу Турківського відділу державної виконавчої служби у Самбірському районі Львівської області Західного регіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Жавко Михайла Ярославовича вирішити у встановлений законом спосіб питання прийняття до виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м.Львова від 06.06.2022 року у справі №466/652/22 про стягнення з ОСОБА_3 коштів на користь ОСОБА_1 є підставними та підлягають до задоволення.

Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази, суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.259,260,261,450,451 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність заступника начальника Турківського відділу державної виконавчої служби у Самбірському районі Львівської області Західного регіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Жавко Михайла Ярославовича щодо повернення виконавчого листа Шевченківського районного суду м.Львова від 06.06.2022 року у справі №466/652/22 про стягнення з ОСОБА_3 коштів на користь ОСОБА_1 стягувачу без прийняття до виконання.

Зобов`язати заступника начальника відділу Турківського відділу державної виконавчої служби у Самбірському районі Львівської області Західного регіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Жавко Михайла Ярославовича усунути порушення, вирішити у встановлений законом спосіб питання прийняття до виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м.Львова від 06.06.2022 року у справі №466/652/22 про стягнення з ОСОБА_3 коштів на користь ОСОБА_1 .

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 31.10.2022р.

Суддя: Н. Л. Луців-Шумська