Справа № 545/4556/22
Провадження № 2/545/1745/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" листопада 2022 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Кіндяк І.С.,

з участю секретаря Радченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні в м. Полтава цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № PLKPGК від 19.09.2008 року, ОСОБА_1 відповідач, 19.09.2008р. отримав кредит у розмірі 80251,00 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом встановлених у договорі із кінцевим строком повернення кредиту до 19.09.2018р.

Проте позичальник свої договірні зобов`язання не виконав, в результаті чого виникла заборгованість станом на 08.09.2022р. у виді - 3 % річних від простроченої суми у розмірі 2169.48 дол. США, що є підставою для примусового повернення кредитних коштів.

Просили стягнути з відповідача на користь Акціонерного Товариства Комерційного банку ПриватБанк заборгованість за кредитним договором № PLKPGК від 19.09.2008 року у виді - 3 % річних від простроченої суми у розмірі 2169.48 дол. США та судовий збір.

Ухвалою суду від 10.10.2022р. за даною справою відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами справи в порядку ч. 5 ст. 279 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи по суті, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 19.09.2008 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 , укладено кредитний договір № PLKPGК, за який позичальник, ОСОБА_1 , 19.09.2008р. отримав кредит у розмірі 80251,00 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом встановлених у договорі із кінцевим строком повернення кредиту до 19.09.2018р.

Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору.

Згідно договору у випадку порушення зобов`язань за кредитним договором, Відповідач сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме: видав відповідачу кредит.

У порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, відповідач свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки.

У зв`язку з не виконанням зобов`язань за кредитним договором № PLKPGК від 19.09.2008 року відповідач, станом на 08.09.2022р. має заборгованість перед позивачем, у виді - 3 % річних від простроченої суми у розмірі 2169.48 дол. США, що за курсом НБУ від 20.02.2021р., складає 60398.32 грн (а.с.6-8).

Відповідно до положень ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання,, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 ,у «справі №127/15б72/16-ц, оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання, сум передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 %,річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та 3 % річних за увесь час прострочення, у зв`язку із чим таке зобов`язання є триваючим.

У наведеній постанові коллегія суддів Великої Палати Верховного Суду погодилась з висновками Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеними «у постановах від 10 та 27 квітня 2018 року у справах № 910/16945/14 та № 908/Д394/17, від 16 листопада 2018 року у справі № 918/117/18, від 30 січня 2019 року у справах № 905/2324/17 та № 922/175/18, від 13 лютого 2019 року у справі № 924/312/18, про те, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Відповідно до п.3 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За даних обставин, суд вважає, що позивач правомірно вимагає з відповідача повернення заборгованості у виді - 3 % річних від простроченої суми у розмірі 2169.48 дол. США, що за курсом НБУ від 20.02.2021р., складає 60398.32 грн, посилаючись на кредитний договір та вимоги чинного законодавства України, тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати по справі на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9-13, 17, 81, 200, 206, 258, 259, 263-265, 279 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 611, 634, 1050 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов Акціонерного Товариства Комерційного банку ПриватБанк, задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь Акціонерного Товариства Комерційного банку ПриватБанк заборгованість за кредитним договором № PLKPGК від 19.09.2008 року у виді - 3 % річних від простроченої суми у розмірі 2169.48 дол. США, що за курсом НБУ від 20.02.2021р., складає 60398.32 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного Товариства Комерційного банку ПриватБанк, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481.00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя

Полтавського районного суду Полтавської області І.С. Кіндяк