10.11.2022 227/4534/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2022 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Любчик В.М.,

за участю

секретаря судового засідання Сафронової К.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Добропілля за правилами загального позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа: Служба у справах дітей Білозерської міської ради, про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні батька з дитиною, який проживає окремо, -

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , третя особа: Орган опіки і піклування Добропільської міської ради про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні батька з дитиною, який проживає окремо.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 10 вересня 2016 року по 12 вересня 2017 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою по справі, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син, ОСОБА_5 . Після розлучення сторони по справі почали проживати окремо, син залишився з матір`ю. Згідно рішень Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позивача стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу) та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Всі призначені аліменти позивач сплачує справно. Фактично з самого моменту народження сина, у сторін по справі почалися непорозуміння щодо прийняття участі у його вихованні, відвідуванні, почалися створюватися штучні перешкоди зі сторони відповідача щодо нормального спілкування позивача з сином. Всі намагання позивача нормальним та мирним шляхом врегулювати даний спір призводять лише до конфліктів. Рішенням виконавчого комітету Добропільської міської ради встановлено порядок побачень позивача з сином, а саме: щосуботи з 17.00 год. до 19.00 год., щонеділі 5 годин без присутності матері, вдома у батька, та святкові дні, враховуючи попередню домовленість з матір`ю, без її присутності. Проте відповідачка дане рішення ігнорує та продовжує чинити перешкоди у спілкуванні батька з сином.

Враховуючи викладене, позивач просить суд зобов`язати відповідача, ОСОБА_4 , не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначити наступні способи його участі у вихованні та особистому спілкуванні з сином: побачення щотижня, кожну суботу та неділю з 12.00 год. до 20.00 год. за місцем мешкання позивача: АДРЕСА_1 ; після досягнення дитиною трьох років щотижня з 12.00 год. суботи до 20.00 год. неділі; спільний відпочинок: кожен рік дитина проводить з батьком по 7 днів кожної з двох його щорічних відпусток: необмежене спілкування з сином особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином, а також зобов`язати відповідачку за два дні до дня зустрічі батька з сином надавати йому точну інформацію щодо фактичного місця проживання та перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити його про це особисто на наступний день з дня настання таких обставин.

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 09 грудня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 13 січня 2021 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 19 лютого 2021 року замінено неналежну третю особу - Орган опіки та піклування Добропільської міської ради Донецької області на належну - Службу у справах дітей Білозерської міської ради.

У відзиві на позовну заяву представником відповідача зазначено, що відповідачка ОСОБА_4 позовні вимоги визнає частково з огляду на наступне. Так, остання вказує, що під час спільного проживання сторін позивач байдуже ставився до дитини та не допомагав відповідачці у догляді та вихованні сина. В результаті чого, остання почала орендувати квартири та мешкати в ній разом з сином. Позивач у свою чергу переїхав до батьків. З цього моменту відповідачка не чинила жодних перешкод у спілкуванні батька з дитиною. У них були спільні прогулянки на вулиці, на дитячих майданчиках. Батько не міг зустрічатися з сином, лише коли останній хворів. 13 жовтня 2020 року відповідачка не змогла прийти до Добропільської міської ради на розгляд питання щодо встановлення порядку побачень батька з сином та надати свої пояснення, оскільки на той час син хворів. Копію рішення з вказаного питання вона не отримувала, отже і не мала змоги його виконати. Враховуючи зазначене та вік дитини, просить суд визначити наступні способи участі батька у вихованні сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : побачення щотижня кожну суботу та неділю у присутності матері, ОСОБА_4 , або бабусі, ОСОБА_6 , з 09.00 год. до 13.00 год. за місцем проживання матері та дитини: АДРЕСА_2 ; після досягнення дитиною п`яти років побачення щотижня кожну суботу та неділю з 09.00 год. до 13.00 год. за місцем проживання батька: АДРЕСА_1 ; після досягнення дитиною п`яти років спільний відпочинок в літній та зимовий період терміном по п`ять діб та необмежене спілкування з дитиною особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку.

В судовому засіданні позивач та представник позивача адвокат Карамян Е.Ф. позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві та просили їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Представник відповідача адвокат Оніпко Н.О. у судовому засіданні позов визнала частково з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Представник третьої особи, Служби у справах дітей Білозерської міської ради, О. Бондаренко в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Згідно ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи документи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Підставами для такого висновку є наступне.

Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони по справі, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , є батьками малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 03 квітня 2018 року виконавчим комітетом Білозерської міської ради м. Добропілля Донецької області, актовий запис № 18 (а.с. 11).

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого 12 вересня 2017 року Добропільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 38 (а.с. 12).

Відповідно до судового наказу Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 24 травня 2018 року з боржника ОСОБА_1 стягнуто на користь стягувача ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не більше 10 (десяти) прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 10 травня 2018 року (а.с.13).

Відповідно до рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 19 червня 2018 року з позивача ОСОБА_1 стягувались на користь ОСОБА_4 аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 10 травня 2018 року і до досягнення сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років (а.с.14).

Нараховані аліменти позивач сплачує, що підтверджується копією довідки, наданої ТОВ «АТБ-Маркет» (а.с.16).

Рішенням виконавчого комітету Добропільської міської ради № 513 від 13.10.2020 року було встановлено порядок побачення ОСОБА_1 з малолітнім сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки батьки дитини не можуть самостійно домовитися між собою щодо зустрічей батька з сином, а саме: щосуботи з 17.00 години до 19.00 години, щонеділі 5 годин без присутності матері, вдома у батька. Святкові дні враховуючи попередню домовленість з матір`ю дитини, без її присутності (а.с. 15).

Позивач ОСОБА_1 зареєстрований та мешкає разом з батьками за адресою: АДРЕСА_1 , що випливає з побутової характеристики (а.с.21) та копії довідки виконавчого комітету Білозерської міської ради (а.с.17).

Вказане житло належить матері позивача ОСОБА_7 (а.с.18).

З акту обстеження умов проживання квартири за вищевказаною адресою встановлено, що умови проживання в квартирі добрі, в квартирі чисто, затишно, є сучасні меблі та електронно-побутові прилади, підлога застелена килимами. Для дитини в кімнаті є ліжечко, стіл, стілець, багато іграшок (а.с.73).

Позивач працює охоронцем в магазині «Продукти-562». За період роботи зарекомендував себе з позитивної сторони, у зловживанні спиртних напоїв не помічений, порушень трудової дисципліни не має (а.с.20).

Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконкому Білозерської міської ради № 02/11-365 від 25.02.2021 року, орган опіки та піклування вирішив з метою захисту прав та інтересів дитини, з урахуванням рівних прав та обов`язків матері та батька щодо дитини, частково задовольнити заяву громадянина ОСОБА_1 та встановити наступний порядок побачення батька з сином, а саме I та III суботи місяця з 12.00 годин до 17.00 годин та I та III неділі місяця з 09.00 год. до 17.00 год. без присутності матері, вдома у батька за адресою: АДРЕСА_1 , за умови дотримання ОСОБА_1 режиму дня та харчування дитини з обов`язковим поверненням дитини до місця його проживання з матір`ю; в святкові дні та днів відпустки батька, враховуючи попередню домовленість з матір`ю дитини (а.с.71-72).

Надаючи правову оцінку правовідносинам у справі, суд виходить з наступного.

Статтею 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

В статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів, а також батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею.

Згідно із частиною 8 статті 7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Частинами 1, 2 ст. 159 СК України передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Отже, із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, ст. ст. 7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини.

Згідно ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Отже, законодавством України закріплено обов`язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини. Окрім того, батьків законодавством зобов`язано вирішувати всі питання виховання дитини спільно (ст. 157 СК України).

Законодавством також встановлено правовий механізм визначення способу участі у вихованні дитини того з батьків, який проживає окремо у випадку неможливості досягнення батьками згоди стосовно такого способу, а саме: рішення про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, приймається органом опіки та піклування на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

І лише у випадку вчинення перешкод того із батьків, з ким проживає дитина, тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутися до суду із позовом про усунення цих перешкод. У випадку встановлення судом перешкод з боку того з батьків з ким проживає дитина, тому із батьків, який проживає окремо, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

У частинах 1, 2 ст. 155 СК України закріплено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага («Olsson v. Sweden (№2) від 27.11.1992 року, п. 90, «Хант проти України», п.54), і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Дослідивши обставини справи та надані на їх підтвердження докази, беручи до уваги наданий виконавчим комітетом Білозерської міської ради висновок щодо участі батька у вихованні сина, позицію відповідача, враховуючи, що сторонами по справі не досягнуто згоди щодо участі ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_8 , суд із врахуванням зазначених вище норм права, а також встановлених обставин у справі, приходить до висновку, що вимоги позивача про усунення перешкод щодо участі у вихованні, вільному спілкуванні з дитиною, який проживає окремо від нього є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню та в межах позовних вимог.

Свій висновок суд робить з врахуванням висновку, зробленого органом опіки та піклування Білозерської міської ради № 02/11-365 від 25.02.2021 року (а.с.71-72), який відповідає принципу «найкращих інтересів дитини» та який є пріоритетним при вирішенні цієї справи.

Таким чином, суд вважає за можливе встановити наступний спосіб щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні батька ОСОБА_1 з дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: I та III суботи місяця з 12.00 годин до 17.00 годин та I та III неділі місяця з 09.00 год. до 17.00 год. без присутності матері, вдома у батька за адресою: АДРЕСА_1 , за умови дотримання ОСОБА_1 режиму дня та харчування дитини з обов`язковим поверненням дитини до місця його проживання з матір`ю; в святкові дні та днів відпустки батька, враховуючи попередню домовленість з матір`ю дитини.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що з урахуванням вікових змін дитини, її розвитку та потреб, батьки не позбавлені права в майбутньому змінити встановлений судом спосіб участі у вихованні дитини, що буде відповідати його інтересам.

Керуючись ст. ст. 19, 141, 153, 155, 157, 159 Сімейного кодексу України, ст. ст. 12, 81, 89, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа: Служба у справах дітей Білозерської міської ради, про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні батька з дитиною, який проживає окремо задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не чинити перешкод ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також своєчасно надавати точну інформацію щодо фактичного місця проживання, навчання, перебування дитини, а у разі настання змін, повідомляти про них особисто або засобами зв`язку.

Визначити порядок участі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у спілкуванні та вихованні сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме:

- I та III суботи місяця з 12.00 годин до 17.00 годин та I та III неділі місяця з 09.00 год. до 17.00 год. без присутності матері, вдома у батька за адресою: АДРЕСА_1 , за умови дотримання ОСОБА_1 режиму дня та харчування дитини з обов`язковим поверненням дитини до місця його проживання з матір`ю;

- в святкові дні та дні відпустки батька, враховуючи попередню домовленість з матір`ю дитини.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 10 листопада 2022 року.

Головуючий суддя В.М. Любчик

10.11.2022