Справа № 369/849/18
Провадження № 2-др/369/41/22
18.07.2022 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді Дубас Т.В.
за участю секретаря судового засідання Житар А.А.,
представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,
представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витратпо цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про визнання договорів недійсними, -
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 червня 2022 року позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 заборгованість в розмірі 315 000 доларів США (триста п`ятнадцять тисяч доларів США).

Стягнуто з відповідача ОСОБА_3 судовий збір в сумі 8810,00 грн. (вісім тисяч вісімсот десять грн. 00 коп.) на користь позивача ОСОБА_5 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про визнання договорів недійсними - відмовлено.

Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 95 000, 00 грн.

Заява обґрунтована тим, що 23 червня 2022 року рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі № 369/849/18 (надалі - Рішення, повний текст виготовлено 29.06.2022 року) частково задоволено позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, а саме:

стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 заборгованість в розмірі 315 000 доларів США (триста п`ятнадцять тисяч доларів США).

стягнуто з відповідача ОСОБА_3 судовий збір в сумі 8810,00 грн. (вісім тисяч вісімсот десять грн. 00 коп.) на користь позивача ОСОБА_5 ; у задоволенні решти позовних вимог відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про визнання договорів недійсними - відмовлено.

Станом на дату подання даного клопотання ОСОБА_6 та/або її представники так і не отримували повний текст рішення, а дізнались про нього з Єдиного державного реєстру судових рішень, де датою оприлюднення зазначено: 01.07.2022 року.

Піляєва 1.1, та/або її представники відповідно до ст. 134 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК) в перших заявах по суті справи № 369/849/18 вказувала попередній розрахунок витрат.

Також представником ОСОБА_7 , відповідно до ст. 141 ЦПК при розгляді справи № 369/849/18 в Києво-Святошинському районному суді Київської області до закінчення судових дебатів, зроблено відповідну заяву, що докази щодо розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом даної справи будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення.

22 травня 2018 року ОСОБА_1 , уклала договір про надання правової (професійної правничої) допомоги з адвокатом Дичкою Анжелікою Русланівною, де узгоджено порядок оплати щодо захисту інтересів у справі №369/849/18.

24 липня 2019 року адвокатом Дичкою Анжелікою Русланівною складено розрахунок часу витраченого на надання правової (професійної правничої) допомоги та, відповідно, закріплено в акті приймання-передачі послуг, який був узгоджений та підписаний адвокатом Дичкою Анжелікою Русланівною та Піляєвою І.І.

В подальшому у зв`язку із зміною адвокатом Секелик Лілією Володимирівною та адвокатом Дичкою Анжелікою Русланівною формами здійснення адвокатської діяльності Піляєва І.І., уклала договір про надання правової (професійної правничої) допомоги з АДВОКАТСЬКИМ ОБ`ЄДНАННЯМ "СЕКЕЛИК ТА ПАРТНЕРИ" від 02 січня 2020 року (відповідно до п. 3.1. Договору дата набрання чинності: 25 липня 2019 року, надалі - Договір, Додаток № 3).

02 січня 2020 року було укладено додатку № 3 до Договору, яким Піляєва 1.1, та АО "СП" угодили розмір та порядок оплати щодо захисту інтересів у справі № 369/849/18.

04 липня 2022 року АО "СП" складено розрахунок часу витраченого на надання правової (професійної правничої) допомоги та, відповідно, закріплено в акті приймання-передачі послуг, який був узгоджений та підписаний АО "СП" та ОСОБА_1 ,.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката Дички Анжеліки Русланівни та адвоката Дички Анжеліки Русланівни АО "СП" у справі №369/849/18 є співмірним із:

складністю справи № 369/849/18 та виконаною адвокатом робіт (наданих послуг, правової допомоги);

часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт (правової допомоги); ціною позову та значенням справи № 369/849/18 для ОСОБА_1 .

На підставі вищевказаного заявник просила суд прийняти дане клопотання та залучити до матеріалів справи № 369/849/18;

Приєднати (залучити) до числа доказів по справі № 369/849/18 документи зазначені в додатках до клопотання;

Стягнути з ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) судові витрати в розмірі 95000,00 грн. (дев`яносто п`ять тисяч гривень 00 копійок), з яких: 95000,00 грн. (дев`яносто дев`ять тисяч 00 копійок) - витрати на правову (професійну правничу) допомогу пов`язані з розглядом справи № 369/849/18 за позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

З огляду на це, просить задовольнити заяву.

Через канцелярію суду від представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Парчевського В.Ю. надійшли заперечення на клопотання про відшкодування шкоди, які обґрунтовані тим, що 23 червня 2022 року рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області (суддя Дубае Т.В.) у цивільній справі № 369/849/18 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення солідарно заборгованості за договором позики та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про визнання недійсним договору позики, позов ОСОБА_5 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 заборгованість за договором позики в розмірі 315 000 доларів США. У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_5 відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 судового збору у сумі 8 810,00 грн.

04 липня 2022 року ОСОБА_1 подано до Києво-Святошинського районного суду Київської області клопотання про відшкодування судових витрат, в якому просить стягнути з ОСОБА_5 судові витрати - витрати на правову (професійну правничу) допомогу у розмірі 95 000,00 грн.

Вважають дане клопотання необгрунтованим, безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З клопотання про відшкодування судових витрат вбачається, що витрати на правову (професійну правничу) допомогу у розмірі 95 000,00 грн. пов`язані з розглядом справи за первісним позовом ОСОБА_5 .

Першою заявою по суті поданою ОСОБА_1 за первісним позовом, в якій відповідно до п. 8 ч. З ст. 178 ЦПК України повинен був міститись попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, був відзив на позовну заяву від 21.04.2018. Проте, вказаний розрахунок відзив не містить.

Отже, твердження ОСОБА_1 про те, що вона вказувала попередній розрахунок в першій заяві по суті є безпідставне та спростовується наявними в матеріалах справи доказами.

Таким чином, в порушення вимог ст. 134 ЦПК України ОСОБА_1 та/або її представники не подали до суду разом з першою заявою по суті попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, що є підставою для відмови у відшкодуванні відповідних витрат.

Крім того, згідно частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Під час судового засідання 23.06.2022 відбулись судові дебати, в яких виступили з промовами представники усіх учасників справи, зокрема, уповноважений представник ОСОБА_1 - адвокат Дичка Анжеліка Русланівна заперечувала проти первісного позову та просила задовольнити зустрічний позов. Разом з тим, у вказаному виступі представник не заявляла про наявність договорів про надання правової (професійно правничої) допомоги, а також про розмір наданої допомоги. Прохання в цій частині нею належним чином не було викладено.

Таким чином, до закінчення судових дебатів адвокат Дичка Анжеліка Русланівна не заявила клопотання про компенсацію витрат за надану професійну правову допомогу. Відповідне клопотання з доданими до нього доказами були подані ОСОБА_1 лише 04.07.2022.

Твердження ОСОБА_1 про те, що її представник зробив відповідну заяву до закінчення судових дебатів є безпідставним та спростовується технічним записом судового засідання від 23.06.2022.

Також, слід зазначити, що з поданих разом з клопотанням документів вбачається, що ОСОБА_1 було відомо про розмір витрат, які вона сплатила або мала сплатити у зв`язку з розглядом справи. Проте, за весь час розгляду справи, з моменту відкриття провадження і до ухвалення судового рішення ОСОБА_1 та/або її представники вказаних документів до суду не надавали, тобто матеріали справи, до дати ухвалення рішення, не містять таких доказів, на основі яких суд мав би можливість прийняти процесуальне рішення відносно розподілу зазначених витрат ОСОБА_1 у заявленому розмірі.

Враховуючи, що в порушення визначеного ч. 8 ст. 141 ЦПК України порядку клопотання ОСОБА_1 про компенсацію витрат за надану професійну правову допомогу заявлено не під час судового засідання, яке відбулося 23.06.2022, і її уповноважений представник не заявив відповідної заяви до закінчення судових дебатів при розгляді даної справи, відсутні підстави для задоволення клопотання про відшкодування судових витрат та ухвалення додаткового рішення.

Аналогічна позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 14.01.2019 у справі № 927/26/18.

Більш того, якби заява і була зроблена до закінчення судових дебатів, то ОСОБА_1 подала докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу з порушенням встановленого ч. 8 ст. 141 ЦПК України 5-тиденого строку.

Судове рішення, що містить вступну та резолютивну частини, отримали всі присутні представники в день ухвалення рішення 23.06.2022.

Отже, останнім днем для подання доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу є 28.06.2022.

Однак, ОСОБА_1 вказані докази подані лише 04.07.2022, тобто поза межами встановленого процесуального строку.

Обчислення ОСОБА_1 даного строку з дати складання повного тексту рішення не ґрунтується на вимогах закону. Також, невідомо яке відношення до цієї справи мають ОСОБА_6 та/або її представники.

Враховуючи викладене, представник відповідача адвокат Парчевський В.Ю. просив суд відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відшкодування судових витрат від 04.07.2022.

Постановити ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення за клопотанням ОСОБА_1 про відшкодування судових витрат від 04.07.2022 року.

Через канцелярію суду від представника позивача ОСОБА_5 адвоката Сороки М.С. надійшли заперечення на клопотання про стягнення витрат на правову допомогу, які обґрунтовані тим, що 23 червня 2021 року Києво-Святошинським районним судом Київської області було прийнято рішення у справі №369/849/18 позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 про визнання недійсними правочинів.

ОСОБА_1 подала клопотання про відшкодування судових витрат датоване 04 липня 2022 року.

ОСОБА_1 у Києво-Святошинському районному суді Київської області представляв представник - адвокат Дичка А.Р., яка була присутня у судовому засіданні 23 червня 2022 року при проголошенні судового рішення по справі №369/849/18 та в той же день отримала копію скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення.

Відшкодування судових витрат здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Судові дебати у справі №369/849/18 відбулись 23 червня 2022 року до закінчення судових дебатів ОСОБА_1 та/або її представниками не зроблено заяву про надання доказів про розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, протягом п`яти днів після ухвалення рішення.

У випадку звернення ОСОБА_1 та/або її представниками до суду з заявою про надання доказів про розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, протягом п`яти днів після ухвалення рішення строк подачі таких доказів закінчився би 28 червня 2022 року (ст.ст. 122,123,124 ЦПК України).

Отже, клопотання про відшкодування судових витрат датоване 04 липня 2022 року було подано Відповідачем 2 поза межами встановленого ч.8 ст.141 ЦПК України.

Щодо розміру заявлених судових витрат.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.06.2022 по справі №369/849/18 у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 про визнання договорів недійсними було відмовлено.

У справі №369/849/18 розглядалось два позови і ОСОБА_1 мала можливість на відшкодування судових витрат, пов`язаних з виключно з розглядом позову ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В якості доказів про розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи ОСОБА_1 надала копії наступних документів: Договору про надання правової (професійно правничої) допомоги від 22.05.2018; Акту приймання-передачі від 24.07.2019; Договору про надання правової (професійної правничої) допомоги від 02.01.2020; додатку №3 від 02.01.2020 до договору про надання правової (професійної правничої) допомоги від 02.01.2020; Акту приймання-передачі від 04.07.2022.

Договір про надання правової (професійно правничої) допомоги від 22.05.2018, укладений між адвокатом Дичкою А.Р. (Адвокат) та Піляєвою І.І. (Клієнт). За договором Адвокат приймає на себе обов`язки представляти права і законні інтереси Клієнта в судах та здійснювати професійну діяльність Адвоката згідно з умовами цього Договору з усіма правами представника у зв`язку із захистом законних прав та інтересів Клієнта при розгляді усіх питань, зокрема, але не обмежуючись у справі №369/849/18 за позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

У п.4.2 Договору про надання правової (професійно правничої) допомоги від 22.05.2018 вказано, що сторони домовились, що оплачується надання правової (професійної правничої) допомоги (послуг) Адвокатом, яка буде надана в кожному судовому засіданні при розгляді справи в суді першої інстанції та (або) в суді апеляційної інстанції та (або) в суді касаційної інстанції та яка складає 5000,00 грн. без ПДВ.

У разі зміни Клієнтом в процесі виконання умов цього Договору та/або розгляду справи підстав або предмету позову, і якщо такі зміни вимагають від Адвоката додаткового часу, сторони зобов`язуються переглянути умови оплати змінених підстав або предмету позовних вимог, враховуючи час, який витрачений Адвокатом на підготовку до справи, при цьому розмір гонорару визначається сторонами у окремому дорученні та може бути змінений тільки за погодженням сторін.

Отже у Договорі про надання правової (професійно правничої) допомоги від 22.05.2018 сторони погодили, що Адвокат надає правову допомогу Клієнту у всіх судових засіданнях і розмір допомоги дорівнює 5000,00 грн. загалом, а не за кожне судове засідання.

Акт приймання-передачі від 24.07.2019 укладено між адвокатом Дичкою А.Р. (Адвокат) та Піляєвою І.І. (Клієнт) відноситься до Договору про надання правової (професійно правничої) допомоги від 22.05.2018 та зазначає, що надана правова допомога у 12 судових засіданнях за період 22.05.2018 - 24.07.2019. загальна вартість наданих послуг становить 60000,00 грн. без ПДВ (12x5000,00 грн.), що не відповідає умовам вказаного договору.

Договір про надання правової (професійно правничої) допомоги від 02.01.2020, укладений між Адвокатське об`єднання «СЕКЕЛИК ТА ПАРТНЕРИ» (АО «СП») та ОСОБА_1 (Клієнт). За договором АО «СП» зобов`язується надати правову (професійну правничу) допомогу за окремими дорученнями Клієнта, а Клієнт зобов`язується оплатити надання допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору в порядку передбаченому даним договором. Перелік доручення (доручень) визначається у відповідному додатку до даного договору.

Слід зазначити, що на 4, сторінці в розділі «РЕКВІЗИТИ СТОРІН» Договору про надання правової (професійно правничої) допомоги від 02.01.2020 відсутній підпис ОСОБА_1 , що свідчить про неукладеність договору.

Крім того, до клопотання про відшкодування судових витрат ОСОБА_1 додала копію Додакту №3 до договору про надання правової (професійної правничої) допомоги від 02.01.2020, укладений ОА «СЕКЕЛИК І ПАРТНЕРИ» (АО «СП») та ОСОБА_1 (Клієнт), яким Клієнт доручив АО «СП» представляти права і законні інтереси Клієнта в судах та інших органах, у зв`язку із розглядом справи №369/849/18 за позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про визнання договорів недійсними.

Також, ОСОБА_1 , у підтвердження понесених витрат на правову допомогу надано копію Акту приймання-передачі послуг від 04.07.2022 в якому зазначено, що адвокат Дичка А.Р. приймала участь у 7 судових засіданнях під час розгляду справи №369/849/18. Отже представник ОСОБА_1 приймав участь у судових засіданнях та представляв її інтереси при розгляді двох позовів в рамках однієї справи. В клопотанні про відшкодування судових витрат йдеться тільки про витрати за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Відносно позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , про визнання недійсним договорів у клопотанні про відшкодування судових витрат не йдеться.

В Акті приймання-передачі послуг від 04.07.2022 немає чіткого розрахунку, яка саме сума витрат на правову допомогу у загальній сумі, зазначеній в акті, стосується правової допомоги по захисту інтересів ОСОБА_1 при розгляді позову ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості на кожному судовому засіданні у справі №369/849/18.

Отже наданий Акт приймання-передачі послуг від 04.07.2022 є штучно створеним на підставі неукладеного Договору про надання правової (професійно правничої) допомоги від 02.01.2020 та не є належним та допустимим доказом понесених витрат.

Адвокат Сорока М.С. зазначив, що взаємодія адвоката із його довірителем не повинна впливати на добросовісне ставлення до виконання своїх процесуальних обов`язків. Представник ОСОБА_1 при розгляді справи №369/849/18 неодноразово заявляв необгрунтовані клопотання по долученню нових доказів до матеріалів справи, двічі заявляв клопотання по проведенню почеркознавчої експертизи договорів позики (хоча підписант підтверджував, їх написання власноруч), заявляв виклик незрозумілих свідків, які не з`являлись, та просив суд про перенесення судових засідань. Дії представника ОСОБА_1 призвели до того, що розгляд справи №369/849/18 тривав більше чотирьох років.

Тому, з урахуванням критеріїв співмірності складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з її конкретних обставин та документів, якими обґрунтовуються понесені судові витрати, можна дійти обґрунтованого висновку, що зазначені ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 95000,00 грн. є необгрунтованими та недоведеними належними і допустимими доказами.

Виходячи з наведеного вище просив суд прийняти ухвалу про відмову у прийняті додаткового рішення у справі №369/849/18 стосовно судових витрат, заявлених ОСОБА_1 у Клопотанні про відшкодування судових витрат датоване 04 липня 2022 року.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У судовому засіданні представник заявника - адвокат Дичка А.Р. просила суд клопотання задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Суворов П.В. проти задоволення клопотання заперечував, просив відмовити у повному обсязі.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явились.

Суд, вислухавши думку осіб, які приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви та ухвалення додаткового рішення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Тобто, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), а також документи, що свідчать про фактичне надання таких послуг.

Рішенням суду від 23 червня 2022 року позов задоволено частково.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про визнання договорів недійсними - відмовлено.

Питання про розподіл судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, а саме витрати на професійну правничу допомогу в судовому рішенні вирішено не було.

З матеріалів справи вбачається, що 22 травня 2018 року між адвокатом Дичкою Анжелікою Русланівною та ОСОБА_1 був укладений Договір від 22 травня 2018 року про надання правової (професійної правничої) допомоги, акт приймання-передачі послуг від 24.07. 2019 року, Договір від 02 січня 2020 року про надання правової (професійної правничої) допомоги, який укладений між адвокатським об`єднанням «СЕКЕЛИК ТА ПАРТНЕРИ», в особі керуючого партнера Секелик Лілії Володимирівни та ОСОБА_1 , додаток №3 до договору про надання правової (професійної) правничої допомоги від 02 січня 2020 року, акт приймання-передачі від 04.07. 2022 року, а також надано свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та ордер.

Відповідно до п. 1.1 Договору його предметом є надання правової допомоги за окремим дорученням клієнта.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, у межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19)).

За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналіз зазначеної постанови свідчить про те, що вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява №19336/04, § 268)).

Тобто, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має враховувати складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціну позову та (або) значенням справи для сторони.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

У постанові від 08 квітня 2020 року у справі №306/1198/17 Верховний Суд зазначив, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Обов`язковим переліком документів на підтвердження відповідних витрат, незалежно від юрисдикції спору, є: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); розрахунок наданих послуг з їх детальним описом; документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тощо) (висновки, викладені Верховним Судом у постановах у справах № 821/227/17, № 726/549/19, № 810/3806/18).

Чинне процесуальне законодавство України не встановлює чіткого переліку доказів, які необхідно надати суду на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, однак зобов`язує надати докази щодо надання правової допомоги.

Загальними вимогами процесуального права, закріпленими у статтях 7678, 81, 83, 84, 87, 89, 228, 235, 263265 ЦПК України, визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову (дослідження обґрунтованості, наявності доказів, що їх підтверджують).

Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, ухвалення законного й обґрунтованого рішення.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 78 ЦПК України).

Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Задовольняючи у повному обсязі позовні вимоги про відшкодування витрат на правничу допомогу у кримінальному провадженні місцевий суд виходив із доведеності позивачем їх розміру.

До матеріалів справи додані акти приймання передачі виконаних робі, однак, дані акти виконаних робіт не є доказом обсягу фактично наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості.

З урахуванням цього суд вважає, що адвокатом Дичкою Анжелікою Русланівною належним чином не обґрунтовано і не доведено перелік (обсяг) та вартість наданих ним, як адвокатом, послуг та витрат, понесених на виконання договору про надання правової допомоги. А тому підстави для їх стягнення відсутні.

Це відповідає позиції Верховного Суду, висловленій у постанові в справі № 671/1957/20 від 27 липня 2021 року.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витратпо цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про визнання договорів недійсними - відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Т.В. Дубас