Справа № 303/7902/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 вересня 2022 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Собослой Г.Г.,

суддів: Кондор Р.Ю., Готра Т.Ю.,

з участю секретаря: Терпай С.М..

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 від імені якого діє ОСОБА_2 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 30 липня 2021 року у справі № 303/7902/20 (Головуючий: Кость В.В.), -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2020 року ОСОБА_3 звернулася в суд із позовом до Мукачівського міського нотаріального округу Рейті В.В. про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом та визнання права власності на Ѕ житлового будинку, мотивуючи тим, що на час відкриття спадщини за померлою ОСОБА_4 , її чоловік ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 мав право на обов`язкову частку в спадщині та прийняв її. Також з урахуванням належної її чоловікові ОСОБА_5 частки в будинку 1/4 та обов`язкової частки в спадщині просила визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27 вересня 2019 року посвідченого державним нотаріусом Мукачівської державної міської нотаріальної контори та зареєстрованому в реєстрі за №1-368 на ѕ частки на житловий будинок з надвірними спорудами під АДРЕСА_1 та визнати за позивачкою право власності на Ѕ частку житлового будинку з надвірними спорудами у цьому будинку.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 30 липня 2021 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 27 вересня 2019 року посвідченого державним нотаріусом Мукачівської державної міської нотаріальної контори та зареєстрованому в реєстрі за №1-368 на ѕ частки на житловий будинок з надвірними спорудами під АДРЕСА_1 .

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 840,80 грн. сплаченого судового збору.

Судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 840,80 грн. покладено на позивача.

В апеляційній скарзі подані ОСОБА_1 від імені якого діє ОСОБА_2 ставиться питання про скасування рішення суду, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для задоволення позовних вимог відстуні, так як позивач просив визнати недійсним частково Свідоцтво, яким видано без врахування права ОСОБА_5 на обов`язкову частку у спадщині, якому на момент смерті ОСОБА_4 виповнилося 64 роки і у зв`язку з цим визнати за позивачем право власності на Ѕ частку будинку. Матеріали справи не містять доказів звернення позивача до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на Ѕ частку будинку, а також доказів відносно того, що позивачу не може бути видане свідоцтво про право на спадщину. Позивач, з урахуванням рішення суду про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, має можливість оформити право власності на частку у будинку в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 в установленому законодавством порядку (шляхом звернення до нотаріуса та подання йому всіх необхідних документів. Позивачем таких дій не вчинено, доказів відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій суду не надано.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 адвоката Дурдинець В.В., який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, представника ОСОБА_3 адвоката Мкльник П.О., який просить рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Встановлено, що згідно даних інвентарної справи 6 264 та реєстрової книги житловий будинок садибного типу АДРЕСА_1 зареєстрований на праві приватної спільної часткової власності за ОСОБА_4 ѕ частини та за ОСОБА_5 ј частині відповідно до свідоцтва про право власності видано 25.03.1993 року Мукачівською Державною нотаріальною конторою по реєстру № ІІ-1365, свідоцтво про право на спадщину по закону по реєстру № ІІ-1366.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла.

На день смерті ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 були зареєстровані: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

При житті ОСОБА_4 склала заповіт від 19 липня 2011 року, яким все своє майно, де б воно не було і з чого воно б не складалося, і взагалі все те, що їй належатиме на день смерті і на що вона, за законом матиме право заповіла сину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

18 квітня 2019 року ОСОБА_1 подав до Мукачівської державної нотаріальної контори заяву на прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4 і на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27 вересня 2019 року, серія та номер 1-368 за ОСОБА_1 зареєстровано право спільної часткової власності на ѕ частки будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 .

28 липня 2020 року ОСОБА_3 звернулася із заявою в Мукачівську державну нотаріальну контору про прийняття спадщини за померлим чоловіком ОСОБА_7 , яка залишилася після його смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (статті 1223 Цивільного кодексу України).

Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняли кілька спадкоємців, то свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.

Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Частиною першою статті 1241 Цивільного кодексу України передбачено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Якщо спадкоємець, що мав право на обов`язкову частку, прийняв спадщину і після цього помер, то його спадкоємці успадковують майно, до якого ввійшла прийнята обов`язкова частка. У такому випадку буде мати місце не перехід права на обов`язкову частку до спадкоємців, а прийняття спадщини у загальному порядку.

Згідно із ч.3 ст. 75 СК України непрацездатними вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи.

Статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Таким чином, ОСОБА_5 на момент смерті ОСОБА_4 відносився до категорії «повнолітні непрацездатні діти», як такий, що досяг пенсійного віку.

Оскільки, суд першої інстанції встановив факт належності ОСОБА_5 права на обов`язкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_4 та факт прийняття спадщини в силу норм ч.3 ст. 1268 ЦК України і обґрунтовано вважав, що до ОСОБА_3 , як спадкоємця за законом, переходить право на спадщину, що є підставою для скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.09.2019 року посвідченого державним нотаріусом Мукачівської державної міської нотаріальної контори та зареєстрованому в реєстрі за №1-368 на ѕ частки на житловий будинок з надвірними спорудами під АДРЕСА_1 .

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування не має.

Доводи апеляційної скарги, судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи і не спростовують висновки суду першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у заявлених позовних вимогах ОСОБА_3 про визнання за нею права власності на Ѕ частку на вищезазначені будинок з надвірними спорудами сторонми не оскаржують ся і в цій частині набрало законної сили відповідно до ст. 273 ЦПК України і не переглядається в апеляційному порядку.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 30 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 04 жовтня 2022 року.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя Закарпатського

апеляційного суду Г.Г. Собослой