Справа № 129/2925/21
Провадження по справі № 2/129/327/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" жовтня 2022 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

у складі: головуючого судді Дєдова С.М.,

розглянувши в спрощеному позовному провадженні у відсутність сторін та їх представників в приміщенні суду в місті Гайсині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

Встановив:

05.10.2021 р. до суду позивач подала позов, у якому просила змінити розмір стягуваних аліментів із ОСОБА_2 , на її користь, для утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області №129/3007/18 від 05.09.2019 року, та стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), жителя АДРЕСА_1 , аліменти в твердій грошовій сумі 9000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання цим судовим рішенням законної сили.

Позивач вимоги позову обґрунтувала тим, що за рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області №129/3007/18 від 05.09.2019 р., з відповідача ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щомісячно стягуються аліменти в твердій грошовій сумі 4000 грн., починаючи з 13.11.2018 р. і до повноліття дітей, однак з моменту прийняття попереднього судового рішення про стягнення з відповідача аліментів, істотно збільшилися витрати на утримання неповнолітніх дітей та змінився розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку і стягуваних з нього аліментів на утримання їхніх спільних неповнолітніх дітей їй не вистачає, та враховуючи те, що на даний час у відповідача покращився матеріальний стан. Будучи зареєстрованим, як фізична особа-підприємець, відповідач ОСОБА_2 займається роздрібною торгівлею деталями та приладами для автотранспортних засобів, оптовою торгівлею деталями та приладами для автотранспортних засобів, вантажними перевезеннями автомобільним транспортом, наданням в оренду транспортних засобів, виробництвом гумових виробів, виробництвом інших вузлів, деталей та приладів для автотранспортних засобів. За період із часу призначення аліментів із 13.11.2018р. по даний час відповідачем було відчужено транспортні засоби на загальну суму 611197 грн., - «FORD KUGA», 2015 р.в., вартістю 518387,40грн.; «VAN HOOL S -308», 1987р.в., вартістю 47859,80 грн.; «VAN HOOL S -308», 1986 р.в., вартістю 44949,80 грн., вартість відчужених транспортних засобів підтверджується висновком експерта №09-12/20КЕ від 09.12.2020 р., при цьому за зазначений період відповідач придбав транспортних засобів на загальну суму 1044810 грн., а саме: «DAF 95 XF», 1998 р.в., вартістю 616170 грн., «KOGEL SNCO 24Р90», 2007 р.в., вартістю 200925 грн., «TOYOTA COROLLA VERSO», 2008 р.в., вартістю 227715 грн., вартість придбаних транспортних засобів підтверджується інформацією із сайту «АвтоРіа», різниця складає 433613 грн., зазначене вказує, що матеріальний стан відповідача покращився, що спонукає її звертатися до суду із вимогами про зміну розміру стягнення аліментів, при цьому відповідач є фізично здоровим, працездатним, який займається підприємницькою діяльністю, інших аліментних зобов`язань не має, може виконувати свій обов`язок по утриманню своїх синів, оскільки вони мають право на достатній рівень матеріального забезпечення і сума 1333 грн. на місяць, на одну дитину є недостатньою, утриманням з боку батька, оскільки, в силу свого віку (13 років, 11 років та 10 років) потребують більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту, що тягне відповідну зміну матеріального становища кожної дитини.

18.11.2021 р. відповідач ОСОБА_2 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти позовних вимог та просив суд відмовити позивачу у їх задоволенні, оскільки вимоги позивача є незаконними та необгрунтованими, що підтверджується наступним, в позовній заяві позивач посилається на невірний перелік транспортних засобів, що було відчуджено ним з 13.11.2018 р. по 16.09.2021 р., оскільки транспортний засіб «Ford Kuga» 2015 року випуску у 2017 році вже не був зареєстрований за ним, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру МВС України від 26.11.2018 р. (а.с.34). Вартість транспортних засобів, що було ним відчуджено з 13.11.2018 р. по 16.09.2021 р. посилається на висновок експерта №09-12/20 КЕ від 09.12.2020 р., який втратив юридичну силу через шість місяців з моменту складання. Вартість придбаних транспортних засобів за цей період видумана, оскільки «DAF 95 XF» 1998 року випуску, згідно Договору купівлі-продажу транспортного засобу №6374/19/004155 від 17.01.2019 р. (а.с.а.с.55-56), був придбаний за 7000 грн., a «Toyota Corola Verso», 2008 року випуску, згідно Акту Приймання-передачі №0475 від 22.12.2020 р. коштувала 36600 грн. (а.с.57). Підставивши дані цифри в формулу, якою користується позивач, він, ОСОБА_2 поніс збитки, а не прибуток, що відповідає дійсності та зводить нанівець підставу для подання позовної заяви, станом на 16.11.2021 р. з перелічених транспортних засобів, за ним зареєстровано, лише, «Toyota Corola Verso», 2008 року випуску, що підтверджується витягом з електронного кабінету водія від 16.11.2021 р. (а.с.58), що згідно методики оцінювання матеріального стану позивача вказує на глибше погіршення матеріального становища відповідача та, також, зводить нанівець підставу для подання позовної заяви. В Гайсинському районному суді відкрито провадження у справі №129/2689/21 про визначення місця проживання дітей ( ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 ) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 на підставі неналежного виховання дітей, тобто, діти, найближчим часом, можуть проживати з батьком ОСОБА_2 на постійній основі.

06.12.2021 р. позивач ОСОБА_7 подала до суду відповідь на відзив, в якому зазначила, що відповідачем у справі подано відзив, в якому позов не визнає в повному обсязі, оскільки її вимоги, як позивача вважає незаконними та необгрунтованими. Про те, вона не погоджується з такими доводами Відповідача, також вона не погоджується з обставинами викладеними у відзиві правовою оцінкою обставин викладених в ньому. Зважаючи на це, позивач вважає за необхідне надати відповідь на відзив. Щодо заперечень відповідача, в частині переліку придбаних та відчуджених транспортних засобів, необхідно зазначити, що зазначені позивачем обставини підтверджуються довідкою ТСЦ МВС №0542 від 17.09.2021 р., копією висновку експерта №09-12/20 КЕ від 09.12.2020 р. та Витягами із Сайту «Авторіа» про вартість автомобілів. При цьому, необхідно зазначити, що під час оформлення договорів купівлі-продажу транспортних засобів, їх вартість за домовленністю між сторонами в договорах може зазначатися будь яка, однак це не вказує на фактичну ринкову вартість транспортних засобів. Щодо посилання відповідача на розгляд в Гайсинському районному суді цивільної справи про визначення місця проживання наших із відповідачем дітей біля батька ОСОБА_2 , дійсно до суду відповідачем подано позов, за яким він бажає, щоб діти сторін проживали в с.Крутогорб Гайсинського району Вінницької області, фактично біля матері відповідача, при цьому відповідач фактично проживає в м. Вінниця, про що він зазначив комісії з питань захисту прав дитини, а його мати ОСОБА_8 , висловила свою думку, що діти мають проживати біля матері. За її переконанням позов про визначення місця проживання дітей в АДРЕСА_1 , біля батька, що вона оцінює як психологічний тиск з метою примусити її відмовитися від вимог про збільшення розміру аліментів на утримання дітей, але діти, маючи розумного, підприємливого батька мають право на відповідний рівень життя, на нормальне харчування, на теплу одежу та взуття, на повноцінний розвиток і її із відповідачем обов`язок дати їм можливість повноцінно розвиватися. Вона, ОСОБА_1 старається створити дітям належні умови проживання, харчування, навчання, розвиток, щоб діти навчались в м. Гайсин Вінницької області, вона винаймає житло за яке сплачує 2500 грн. на місяць та платить комунальні послуги (світло, газ, вода), крім роботи за основним місцем, перукарем в ФОП Козинець, допомагає матері в веденні підсобного господарства, обробляє земельну ділянку розміром 0,03 га., вирощує кури та качки для власного споживання та з метою отримання додаткових прибутків, а тому вважає, що і відповідач має прийняти посильну участь в спільному утриманні дітей.

22.12.2021 р. ОСОБА_2 подав до суду письмове клопотання, в якому зазначив, що ст. 78 ЦПК України допустимість доказів, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушеннямпорядку, встановленого законом, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування, ст. 81 ЦПК України п. 6 Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. В позовній заяві та відповіді на відзив, позивач посилається на «Витяг» із сайту «Авторіа» про вартість автомобілів, даний «Витяг» не має юридичної сили оскільки вартість наведеного транспортного засобу є хибна, суперечить законодавству та може бути видумана, або може містити і тягач і причіп, або є спецтранспортом з дорогим обладнанням і т.д. (для переконання недостовірності, достатньо зайти на сайт «Авторіа»), провадження по справі №129/2689/21 про визначення місця проживання дітей Гайсинського районного суду було відкрито 14.09.2021 р., тобто за 21 день до відкриття провадження по даній справі, що є доказом хибної думки відносно психологічного тиску на матір. В справі №129/2689/21 про визначення місця проживання дітей Гайсинського районного суду, він звертає увагу на те, що мати не може забезпечити дітей належною освітою, підготувати їх до самостійного життя, надати порядний приклад поведінки та виховувати дітей в повазі до старших та інших людей (дана справа 129/2925/21 є тому підтвердження). Відповідно ст. 150 п. 1,2,3, він був зобов`язаний звернутися до суду про визначення місця проживання дітей незалежно від фінансового становища. В даній справі не розглядається фінансовий стан відповідача та позивача, та жодних доказів відносно підстави збільшення аліментів не містить. Також, 04.12,2021 р., він перебував за кермом транспортного засобу марки «Scania», з напівпричепом здійснював перевезення яблук (загальною вагою біля 40 т), приблизно 12-ї години дня, він спускався по «серпантину» в с.Брониця (поблизу м. Могилів-Подільського), та не впорався з керуванням даного автомобіля, внаслідок чого здійснив ДТП та пошкодив майно третіх осіб, а саме: тягач «Scania» - відновленню не підлягає, та напівпричіп - кузов на заміну, раму можна відновити, та компенсація за яблука, що суттєво погіршило його фінансовий стан. Дане ДТП було зафіксовано швидкою допомогою та поліцію і також було опубліковано на сайті Могилів-Подільського району, дана подія, також, є підставою для скасування позовних вимог, він переконаний, що підстави для відкриття провадження є хибні, видумані та недостовірні та вказують на дійсний мотив відкриття провадження, а саме: психологічний тиск на нього, ОСОБА_2 , щоб змусити відмовитись від вимог по справі №129/2689/21 про визначення місця проживання дітей Гайсинського районного суду, тому позовні вимоги та стягування судових витрат підлягають відмові, а тому на підставі наведеного, відповідно ст. 78, 81 ЦПК України, ст.150 СК України, просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

06.07.2022 р. ОСОБА_1 подала до суду письмові пояснення, в яких зазначила, що із 2018 р. їх діти, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживають з нею, ОСОБА_1 , із 13.11.2018 р. на користь дітей ОСОБА_2 сплачує аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн., близько по 1333 грн., на кожну дитину. Ті обставини, що з віком потреби дітей зростають, що в свою чергу тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживають діти, на їх утримання, на забезпечення освіти, медичного догляду, гармонійного розвитку та відпочинку дітей, є загальновідомими та не потребують доказуванню, сини подорослішали та потребують більших матеріальних затрат для придбання різноманітних предметів, гаджетів, необхідних для їх розвитку та навчання, одягу та взуття, а також потребує більших затрат для придбання їм меблів, предметів домашнього вжитку, їжі, засобів для навчання, заняття спортом та іншими вподобаннями. На місяць для придбання їжі нею несуться витрати: на придбання м`ясних та рибних продуктів 2500 грн., на придбання молочних продуктів (молоко, сметана, сир, творог, масло) 1000грн., на придбання овочів та фруктів 1000 грн., на придбання інших продуктів 2000 грн., карманні витрати, щоденно по 25 грн. на 3 дітей, - 30 днів=2250грн., поповнення телефону 3х150грн. = 450грн., оплата спортзалу 300 грн., оплата найманої квартири та комунальних послуг 3000 грн. + 1500 грн. = 4500грн., в середньому на місяць на харчування дітей затрачається 14000 (чотирнадцять тисяч) грн., також вона несе, щорічно, витрати на придбання одежі та взуття для дітей: три пари зимового взуття 4000 грн., три пари осіннього взуття 3000 грн., куртка осіння (3шт.) - 1500 грн., куртка зимова (3шт.) - 5800 грн., рюкзаки (3 шт.) 1500 грн., одяг в школу (костюми, рубашки, футболки, світера на трьох) 6000 грн., спортивний костюм (3 шт.) 2200 грн., спортивні штани (додатково) (3 шт.) 1500 грн., лікування зубів, брекети 2500 грн. + 5000 грн. + 2500 грн. + 10000 грн., всього: 38000 грн. : 12 місяців = 3160 грн., в середньому на місяць на утримання дітей витрачається більше 17000 грн., крім цього дітям необхідно приготувати їжу, попрати, допомогти у навчанні, відповідач, на жаль останнім часом зовсім усунувся від виконання батьківських обов`язків, однак, як батько, має обов`язок щодо належного забезпечення своїх дітей. На сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, є недостатньою для матеріального утримання дітей сторін, не забезпечує належного рівня життя, гармонійного розвитку, відпочинку дітей, оскільки витрати на утримання дітей після присудження аліментів значно зросли. Також, визначений раніше судом розмір аліментів, на даний час є незначним та не відповідає загальним засадам сімейних відносин - справедливості, добросовісності, розумності, відповідності моральним засадам суспільства. Оскільки, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача дозволяє йому утримувати їх спільних неповнолітніх дітей, з наданням утримання у розмірі, що забезпечує достатній та гармонійний розвиток дітей, а тому просить суд, позов задовільнити та змінити (збільшити) розмір аліментів.

26.07.2022 р. ОСОБА_1 подала письмове клопотання,в якому зазначила, що з метою повного та об`єктивного розгляду справи та прийняття справедливого рішення, просить суд долучити до матеріалів справи товарні чеки, які підтверджують часткові витрати, які проводяться нею на утримання їх із відповідачем, дітей, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які проживають з нею, оскільки, не всі магазини видають товарні чеки, то нею надаються підтверджуючі документи лише на частково придбані товари, при цьому просить суд врахувати, що це далеко неповні щомісячні витрати, які нею несуться, оскільки не враховано, комунальні платежі, харчові продукти, що вирощуються на земельні ділянці, які належить її матері ОСОБА_9 , та не враховано витрати, які несуться на придбання продуктів та товарів придбаних на базарі, де не даються товарні чеки. На базарі продукти та товари нею закупляються, оскільки ціна на них там значно дешевші, тобто з метою економії, також вважає за необхідне зазначити про щоденні витрати в розмір не менше як по 25 грн., кожному, надаються дітям, як кишенькові кошти, також щомісячно здійснюється поповнення мобільного зв`язку з Інтернетом в розмірі 150 грн. (квитанції долучені а.с.а.с.140-146).

05.09.2022 р. ОСОБА_2 подав до суду письмове клопотання, в якому просив долучити докази (фотокартка), на якій фотографовані неповнолітні сини, де ОСОБА_2 зазначив, що ним придбані речі дітям за особисті кошти (не аліменти), а саме: костюм спортивний №1, костюм спортивний №2, кросівки Nike №1, кросівки Nike №2 (а.с.159).

З урахуванням позицій сторін, досліджених доказів та вимог закону суд визнає за необхідне позовні вимоги задовольнити з таких міркувань.

Доведено, що за рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області №129/3007/18 від 05.09.2019 р. із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , для утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щомісячно стягуються аліменти в твердій грошовій сумі 4000 грн., починаючи з 13.11.2018 р. і до повноліття дітей, однак з моменту прийняття попереднього судового рішення про стягнення з відповідача аліментів, істотно збільшилися витрати на утримання неповнолітніх дітей та змінився розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку і стягуваних з ОСОБА_2 аліментів на утримання їхніх спільних неповнолітніх дітей не вистачає, що порушує права неповнолітніх дітей, а тому батько, - ОСОБА_2 неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зобов`язаний щомісячно сплачувати позивачу аліменти для утримання їх спільних неповнолітніх дітей, в твердій грошовій сумі 9000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання цим судовим рішенням законної сили, і до повноліття дітей, яких суд визначив з урахуванням інтересів неповнолітніх дітей та меж заявлених позивачем позовних вимог, а також визначених ст. 182 СК України обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів; зокрема відповідач, платник аліментів ОСОБА_2 є фізично здоровим, працездатним, є працевлаштованим, фізичною особою підприємцем, який займається підприємницькою діяльністю, інших аліментних зобов`язань не має, може виконувати свій обов`язок по утриманню своїх синів; а також не дивлячись на дію в Україні воєнного стану, запровадженого Указом Президента України №64/2022 року від 24.02.2022 року на території України, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, відповідно до ст.. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» платник аліментів ОСОБА_2 звільнений та не підлягає призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, у зв`язку перебуванням на його утриманні трьох дітей віком до 18 років; встановлені у справі обставини та висновки суду, підтверджуються такими доказами: свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 21.02.2008 р. (а.с.9), свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 від 27.05.2010 р. (а.с.10), свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 від 31.08.2011 р. (а.с.11), виконавчим листом Гайсинського районного суду Вінницької області №129/3007/18 (а.с.12), рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області №129/1277/18 від 30.11.2018 р. (а.с.13), витягами із сайту «Авторіа» (знімки з екрану «скріншот») про вартість автомобілів (а.с.а.с.14-16), висновком експерта №09-12/20КЕ судової автотоварознавчої експертизи, складений 09.12.2020 р. (а.с.а.с.17-21), безкоштовним запитом до Міністерства юстиції України щодо інформації про фізичну особу підприємця (а.с.22), відповіддю №31/2/0542-Ч-24/аз від 17.09.2022 р. ТСЦ МВС №0542, на запит №79 від 16.09.2021 р. (а.с.а.с.23-24), відповіддю ДПС України ГУ ДРС у Вінницькій області №22739/6/02-32-12-01-22 від 17.09.2021 р., на запит №80 від 16.09.2021 р. (а.с.а.с.25-26), рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області №129/3007/18 від 05.09.2019 р. (а.с.а.с.28-29), повідомленням ДПС України ГУ ДРС у Вінницькій області №22532/5/02-32-24-06-21 від 03.11.2021 р., на запит №27803/5 від 01.11.2021 р. (а.с.42), інформацією ДПС України ГУ ДРС у Вінницькій області №23440/5/02-32-12-01-23 від 22.11.2021 р., на запит №29441/5 від 17.11.2021 р. (а.с.а.с.49-50), витягом з ЄДР МВС України №0- від 26.11.2018 р. (а.с.54), договором купівлі-продажу транспортного засобу 17.01.2019 р. (а.с.а.с.55-56), актом приймання-передачі №0475 від 22.12.2020 р. (а.с.57), електронним кабінетом ОСОБА_2 (а.с.58), актом про встановлення факту фактичного проживання громадянки ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 (а.с.67), квитанціями про сплату комунальних послуг (а.с.а.с.68-69), висновком Гайсинської РДА Вінницької області про визначення місця проживання дитини №02-25-3441 від 25.10.2021 р. (а.с.а.с.79-80), рішенням комісії з питань захисту прав дитини Гайсинської РДА №23 від 20.10.2021 р. (а.с.а.с.81-83), довідкою ФОП ОСОБА_10 №4 від 19.11.2021 р. про заробітну плату ОСОБА_1 з 01.05.2021 р. по 31.10.2021 р. (а.с.84), фотокартками на яких зображений ОСОБА_2 , поряд з ним невідомий чоловік та позаду них тягача-вантажний «Scania», на першій фотокартці автомобіль в цілому стані, на другій, третій, четвертій цей самий автомобіль після ДТП (а.с.а.с.92-93), повідомленням ДПС України ГУ ДРС у Вінницькій області №604/5/02-32-24-06-21 від 13.01.2022 р., на виконання ухвали Гайсинського району Вінницької області № 129/2925/21 від 08.12.2021 р. (а.с.96), квитанціями про сплату продуктів харчування ОСОБА_1 (а.с.а.с.140-146).

Спірні правовідносини регулюються такими нормами права.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.2, ч.3 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

Частину першу статті 182 доповнено пунктом 3-1 згідно із Законом № 2037-VIII від 17.05.2017; в редакції Закону № 2475-VIII від 03.07.2018\

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина 3 статті 181 СК України) та на підставі припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом, а стаття 273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. З аналізу статей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється.

Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, схваленою резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995 року, яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91, -

1. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

2. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Найкращі інтереси дитини - це принцип зі сфери захисту прав дитини, що стосується прийняття рішень. В статті третій Конвенції ООН про права дитини говориться: «В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини»[1]. В оцінці найкращих інтересів дитини необхідно дотримуватись балансу «всіх елементів, необхідних для прийняття рішення в конкретній ситуації для конкретної дитини або групи дітей».

Оскільки за рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області №129/1277/18 від 30.11.2018 р., із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , для утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щомісячно стягуються аліменти в твердій грошовій сумі 4000 грн., починаючи з 13.11.2018 р. і до повноліття дітей, позивачу для утримання трьох неповнолітніх дітей не вистачає зазначених коштів, та з моменту прийняття попереднього судового рішення про стягнення з відповідача аліментів розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку збільшився, а також відповідач, платник аліментів ОСОБА_2 є фізично здоровим, працездатним, є працевлаштованим, фізичною особою підприємцем, який займається підприємницькою діяльністю, інших аліментних зобов`язань не має, може виконувати свій обов`язок по утриманню своїх синів; а також не дивлячись на дію в Україні воєнного стану, запровадженого Указом Президента України №64/2022 року від 24.02.2022 року на території України, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, відповідно до ст.. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» платник аліментів ОСОБА_2 звільнений та не підлягає призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, у зв`язку перебуванням на його утриманні трьох дітей віком до 18 років, а тому з урахуванням вказаних встановлених обставин у їх сукупності та правовідосин, які з них випливають, суд дійшов висновку, що до цих правовідносин підлягають застосуванню зазначені вище в рішенні норми права, позивачем доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, підтверджуються належними та допустимими доказами, а тому з метою захисту законних прав позивача та неповнолітніх дітей суд визнає за необхідне позовні вимоги задовольнити та змінити розмір стягуваних аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 для утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області №129/3007/18 від 05.09.2019 року, та стягувати з ОСОБА_2 аліменти в твердій грошовій сумі 9000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання цим судовим рішенням законної сили; а також припинити стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 для утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області №129/3007/18 від 05.09.2019 року, починаючи з дня набрання цим судовим рішенням законної сили.

При цьому, суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів не суперечить чинному законодавству, інтересам позивача, відповідача та неповнолітніх дітей, а також такий розмір стягуваних аліментів визначений із дотриманням принципу найкращих інтересів дітей, аліменти визначено в такому розмірі, щоб вони були достатніми для забезпечення гармонійного розвитку дітей.

Заперечення, пояснення та доводи відповідача ОСОБА_2 , а також надані ним докази про необґрунтованість заявлених до нього позовних вимог, судом під час ухвалення рішення у справі відхиляються, оскільки вони повністю спростовуються викладеними в рішенні суду доводами та наявними у справі і дослідженими судом доказами.

З ухваленням рішення про задоволення вимог позову з відповідача відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягають стягненню на користь держави 840 грн. судового збору та на користь ОСОБА_1 , витрати на правничу допомогу 2500 грн.

Керуючись ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 3 Конвенції про права дитини, схваленою резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995 року, яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91, ст.ст. 9, 12, 13, 81, 89, 211, 223, 259, 263, 264, 265, 268, 280 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 182, 183 СК України, -

Ухвалив:

Позовні вимоги задовільнити.

Змінити розмір стягуваних аліментів з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), жителя АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ), жительки АДРЕСА_3 , для утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області №129/3007/18 від 05.09.2019 року, та стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), жителя АДРЕСА_1 , аліменти в твердій грошовій сумі 9000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання цим судовим рішенням законної сили.

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), жителя АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ), жительки АДРЕСА_3 , для утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області №129/3007/18 від 05.09.2019 року, починаючи з дня набрання цим судовим рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), жителя АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в сумі 840 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ), жительки АДРЕСА_3 , витрати на правничу допомогу в сумі 2500 грн.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: