КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження № 22-ц/824/295/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2022 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Білич І.М.,

судді в Коцюрба О.П., Слюсар Т.А.,

секретарі Мельник Ю.О.

за участю: представника ЖБК «Захисник» - Лушкіна П.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Житлово-будівельного кооперативу "Захисник" на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 08 червня 2021 року, уваленого під головуванням судді Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О.,

у справі №753/20666/19 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСВ Практик", Житлово-будівельного кооперативу "Захисник" про визнання майнових прав на об'єкт інвестування,-

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСВ Практик" (далі - ТОВ "ОСВ Практик"), Житлово-будівельного кооперативу "Захисник" (далі - ЖБК "Захисник"), в якому просила визнати за нею майнові права на частку в об'єкті незавершеного будівництва у розмірі проінвестованої квартири за будівельним номером АДРЕСА_1 та передати квартиру в натурі.

В обгрунтування позову зазначала, що 14 листопада 2014 року між нею та ТОВ "ОСВ Практик" було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого вона придбала у Товариства «ОСВ Практик» майнові права на квартиру АДРЕСА_1 .

20 червня 2014 року між ЖБК "Захисник" (замовник) та ТОВ "ОСВ Практик" (генеральний підрядник) було укладено договір генерального підряду на капітальне будівництво №2. За цим договором генпідрядник зобов'язався на свій ризик своїми коштами та/або залученими силами та засобами збудувати та передати замовнику об'єкт будівництва: житловий будинок з вбудовано - прибудованими приміщеннями, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Запланований термін введення в експлуатацію об'єкта капітального будівництва - третій квартал 2015 року.

Пунктом 1.2 договору передбачено, що з метою забезпечення фіксованої вартості житла для членів кооперативу "Захисник", замовник надає можливість генпідряднику залучити кошти інвесторів для фінансування будівництва помешкань, перелік яких наведено в п. 1.3 договору.

ЖБК "Захисник" створений для організації будівництва житлового будинку за будівельною адресою: АДРЕСА_2 , з певною кількістю членів кооперативу, відповідно до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) №1183 від 16 липня 2013 року.

Поточна вартість майнових прав на вказану квартиру на дату підписання договору купівлі-продажу від 14 листопада 2014 року становить 275 850 грн. та додатково за поліпшення 136 057 грн., а всього 411 907 грн.

Позивач належним чином виконала свої зобов'язання за договором, сплативши ТОВ "ОСВ Практик" 411 907 грн., проте відповідач не виконує умови договору.

Дані обставини свідчать про невизнання відповідачем факту переходу майнових прав до позивача. На даний момент не існує жодного документа, який може бути доказом отримання позивачем майнових прав на об`єкт нерухомості, що у свою чергу є грубим порушенням прав та інтересів позивача. На даний момент будівництво житлового будинку не закінчено, об`єкт в експлуатацію не введено. При цьому, відповідач не дотримується взятих на себе зобов`язань щодо строків будівництва, тим самим порушуючи умови договору.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 08 червня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано ОСОБА_1 власником майнових прав в об`єкті незавершеного будівництва на двокімнатну квартиру будівельний номер АДРЕСА_3 (кадастровий номер земельної ділянки :63:332:0051) у розмірі профінансованого внеску в сумі 411 907,00 грн. згідно з договором купівлі - продажу майнових прав від 14 листопада 2014 року.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду, представником ЖБК "Захисник" подано апеляційну скаргу, за результатами якої скаржник просив рішення скасувати та постановити нове судове рішення про відмову з задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права та неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач ЖБК «Захисник» зазначав, що договір генерального підряду на капітальне будівництво № 2 від 20 червня 2014 року належним відповідачем ТОВ «ОСВ Практик», як генпідрядником не виконаний. Вказаний договір генерального підряду не визначає підстав набуття ТОВ «ОСВ Практик» майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва. Власником об`єкту будівництва є ЖБК «Захисник» як замовник будівництва. Об`єкт будівництва на даний час не введено в експлуатацію. Позивач не є членом кооперативу, не викуповувала квартиру, то відповідно і майнові права на квартиру не має. ЖБК «Захисник» не надавав ТОВ «ОСВ «Практик» жодних повноважень на укладення договорів з інвесторами. На даний час відсутній такий об`єкт цивільних прав як квартира за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім того, скаржник вважав, що позов не може бути поданий не членом кооперативу, а членом кооперативу - лише з питань його виключення. Договір купівлі-продажу майнових прав від 14 вересня 2015 року, що став підставою позовних вимог у даній справі, укладено з порушенням вимог законодавства. Позивач не являється інвестором будівництва житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Позивач не довела, що за договором і законом їй належать майнові права на об`єкт нерухомого майна.

Спірні правовідносини, які склалися між позивачем та ЖБК «Захисник», не підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства, так як вимога позивача про визнання права на майнові права, які є корпоративними, не належить до юрисдикції цивільного судочинства. Отже, справа підлягає закриттю в частині вимог до кооперативу. Відтак, ОСОБА_1 обраний невірний спосіб захисту порушеного права.

Також, судом першої інстанції порушено ряд норм процесуального права. У порушення вимог закону копії доказів не засвідчені належним чином у порядку, встановленому законом. Договір купівлі-продажу майнових прав від 14 вересня 2015 року є нікчемний.

До позовних вимог позивача, які пред`явлені до ЖБК «Захисник», підлягає застосуванню строк позовної давності, про що зроблено відповідну заяву під час розгляду справи.

Представник скаржника у судовому засіданні підтримав подану апеляційну скаргу та просив суд задовольнити її в повному обсязі.

Інші учасники справи про день і час її розгляду повідомлялися належним чином у встановленому законом порядку в судове засідання не з`явилися, поважність неявки суду не повідомили.

Колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у відсутності осіб що не з`явилися в силу вимог визначених положеннями ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, вислухавши пояснення осіб, які з`явилися до суду, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи вимоги позивача в частині визнання майнових прав, суд першої інстанції виходив з того, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права щодо визнання майнових прав на квартиру, як частину в об`єкті незавершеного будівництва згідно з договором купівлі-продажу від 14 листопада 2014 року забезпечить поновлення прав та захист від незаконних посягань у майбутньому.

Відмовляючи в задоволенні вимог про визнання за позивачем права на отримання в натурі об`єкта інвестування квартири за будівельним номером АДРЕСА_4 , оскільки вважав достатнім та ефективним способом захисту визнання майнових прав з позивачем, що відповідає вимогам ст.16 ЦК України. Вказуючи, що вимоги про визнання за позивачем права на отримання в натурі квартири є передчасним, оскільки право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва, а оскільки будівництво у житловому будинку АДРЕСА_2 не завершено, підстав для задоволення вимог в цій частині не вбачав.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, судом при розгляді справи встановлено, що 20 червня 2014 року між ЖБК «Захисник» (замовник) та TOB «ОСВ Практик» (генеральний підрядник) було укладено договір генерального підряду на капітальне будівництво №2, за умовами якого генпідрядник зобов`язувався на свій ризик своїми коштами та/або залученими силами та засобами збудувати та передати замовнику об`єкт будівництва: житловий будинок з вбудовано-прибудованими приміщеннями, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Пунктом 1.2 вищевказаного договору передбачалося, що з метою забезпечення фіксованої вартості житла для членів кооперативу «Захисник» замовник надає можливість генпідряднику залучити кошти інвесторів для фінансування будівництва помешкань, перелік яких наведено в пункті 1.3 договору.

14 листопада 2014 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ОСВ Практик» було укладено договір купівлі-продажу, предметом якого є майнові права на квартиру АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуд Л.М., реєстраційний №713. За умовами пункту 1.4 зазначеного договору купівлі-продажу майнових прав від 14 вересня 2015 року визначено, що документами, які будуть підставою для отримання покупцем свідоцтва про право власності на квартиру, є цей договір купівлі-продажу майнових прав, довідки про оплату в повному обсязі вартості об`єкту продажу, акт приймання-передачі квартири, технічний паспорт.

За приписами п 1.3 договору запланований термін введення в експлуатацію об`єкта капітального будівництва - 3-й квартал 2015 року.

Покупцем здійснено оплату 411 907 грн., що становить 100 % вартості майнових прав на квартиру № 184 , про що свідчить відповідна довідка з ТОВ «ОСВ Практик».

Відповідно до положень ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. Способом захисту права та інтересу є, зокрема, визнання права.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 просила визнати за нею майнове право на частку в об'єкті незавершеного будівництва у розмірі проінвестованої квартири за будівельним номером АДРЕСА_1 та передати квартиру в натурі.

У той же час згідно договору генерального підряду на капітальне будівництво № 2, укладеного 20 червня 2014 року між ЖБК «Захисник» та TOB «ОСВ Практик» вбачається, що генпідрядник зобов`язується на свій ризик своїми та/або залученими силами та засобами збудувати та передати замовнику об`єкт будівництва відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації, умов договору та завдання замовника, а замовник зобов`язується прийняти закінчений будівництвом об`єкт та сплатити його в межах договірної ціни. З метою забезпечення фіксованої вартості житла для членів кооперативу «Захисник» замовник надає можливість генпідряднику залучити кошти інвесторів для фінансування будівництва помешкань. Об`єкт будівництва: житловий будинок з вбудовано-прибудованими приміщеннями, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до вимог ст.ст. 875, 876 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта. Власником об`єкта будівництва або результату інших будівельних робіт є замовник, якщо інше не передбачено договором.

Зазначені норми закону реалізовані в п. 10.9 та 13.3 укладеного договору генерального підряду, згідно з якими підписання декларації щодо введення об`єкту в експлуатацію визначає момент переходу об`єкту у розпорядження замовника. Генпідрядник несе майнову відповідальність за збереження виконаних робіт до моменту передачі об`єкту на баланс замовника.

Отже, зазначеним договором між ЖБК «Захисник» та ТОВ «ОСВ Практик» визначено, що саме замовник є власником майнових прав на об`єкт, що будується за його замовленням і саме йому по закінченню будівництва має бути переданий даний об`єкт.

Будь-які договори, на підставі яких у відповідності до норм чинного законодавства належні ЖБК «Захисник» майнові права перейшли б у власність до «ОСВ Практик» чи це товариство набувало б права вільного розпорядження ними на свою користь сторонами не укладалися. Відтак, лише замовнику належить виключне право укладати договори, що стосуються майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва.

Під майновим правом слід розуміти "право очікування", що є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. Тобто, майнове право - це обмежене речове право, за яким його власник наділений певними правами щодо майна.

Майновим правом на об'єкт незавершеного будівництва є обумовлене договором право набуття у майбутньому права власності на нерухоме майно, яке виникає тоді, коли настали певні юридичні передумови, необхідні та достатні для набуття речового права.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 не взято до уваги, що укладеним між ЖБК «Захисник» та ТОВ «ОСВ Практик» договором, так і укладеним нею з ТОВ «ОСВ Практик» договором купівлі-продажу майнових права на квартиру не передбачено можливості набуття у майбутньому права власності на об`єкт незавершеного будівництва, а, отже, і майнових прав на нього він не має.

Договір щодо об`єкту незавершеного будівництва, на частку якого позивач просила визнати майнові права також нею не укладався.

Предметом укладеного з ТОВ «ОСВ Практик» договору купівлі-продажу майнових прав є майнові права саме на квартиру, якої не існувало як на момент укладення даного договору, так і не існує на момент розгляду справу в суді.

Відповідно до вимог ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності на нього відповідно до закону.

За положеннями пункту 2 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13 квітня 2011 року, прийняття в експлуатацію об`єктів, що належать до І-ІІІ категорії складності, та об`єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією України та її територіальними органами поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

При цьому, в матеріалах справи відсутні доказі на підтвердження державної реєстрації об`єкту щодо якого позивач хоче визнати майнові права.

Крім того, доводи позивача в частині наявності у ТОВ «ОСВ Практик» права на укладання договорів купівлі-продажу майнових прав на підставі п. 1.2 договору генерального підряду та п.1 додаткової угоди до зазначеного договору, апеляційний суд вважає необґрунтованими, виходячи з наступного.

Пунктом 1.2 договору генерального підряду на капітальне будівництво визначено, що з метою забезпечення фіксованої вартості житла для членів кооперативу «Захисник» замовник надає можливість генпідряднику залучити кошти інвесторів для фінансування будівництва помешкань, в тому числі, і квартири № 126 .

Пунктом 1 додаткової угоди до зазначеного договору визначено, що замовник передає генпідряднику частину своїх функцій, що виключно стосуються організації фінансування будівництва помешкань та приміщень, перелік яких наведено в п. 1.2. договору. Фінансування може здійснюватись за рахунок власних коштів генерального підрядника та/або за рахунок залучених коштів від фізичних та юридичних осіб (кредитів, інвестиційних угод, договорів купівлі-продажу майнових прав).

У той же час, зі змісту зазначених положень укладених договорів не вбачається права ТОВ «ОСВ Практик» в порядку організації фінансування будівництва, не будучи власником майнових прав, від свого імені укладати договори з фізичними особами та отримувати від них кошти на свої рахунки.

За змістом зазначених положень ТОВ «ОСВ Практик» набуло повноваження укладати такі договори виключно від імені власника майнових прав на об`єкт, що будується, а саме ЖБК «Захисник» з оплатою за такими договорами виключно власнику.

Пунктом 2 ч. 1 ст.374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (частини 1, 2 статті 376 ЦПК України).

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду як таке що постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення у відповідності до положень ст. 376 ЦПК України про відмову у задоволенні позову з зазначених вище підстав.

Керуючись ст. ст. 368, 372, 374, 376, 381, 382-384, 387 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу "Захисник" задовольнити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 08 червня 2021 року скасувати та постановити нове судове рішення, за яким

ОСОБА_1 відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя-доповідач:

Судді: