03 листопада 2022 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області в складі судді Левчука О.В.,
за участі секретаря судового засідання Янок М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи
про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення
учасники справи в судове засідання не з`явилися
ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення.
Ухвалою суду від 23.08.2022 прийнято справу до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання.
В судове засідання позивач не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, у якій він також вказав, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти винесення заочного рішення.
Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, судом встановлено таке.
В порядку досудового врегулювання спору позивач звертався до органів Національної поліції України із заявою щодо усунення перешкод в користуванні нерухомим майном. Факт звернення позивача до поліції підтверджується відповіддю з ГУНП в Рівненській області від 22.07.2022 та УПП в Рівненській області від 27.07.2022.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно зі статтею 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції.
Частинами 1 та 2 ст. 355 ЦК України передбачено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.
Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ч. 1 ст. 356 ЦК України).
Згідно зі ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Суд звертає увагу, що згідно із ст. 9 Житлового кодексу України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.
Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 44,8 кв.м. належить на праві спільної часткової власності сторонам у цій справі, у зв`язку з чим позивач має право безперешкодно володіти, користуватися та розпоряджатися своєю часткою вказаної квартири, так як є співвласником такого майна. Однак, в ході розгляду справи судом встановлено, що позивач з жовтня 2021 року не проживає у спірній квартирі з поважних причин, що обумовлено не допуском його до житла відповідачкою та вчинення йому перешкод у користуванні житлом, через їх неприязні відносини.
Спосіб судового захисту порушеного права, обраний позивачем в частині вселення до спірної квартири не суперечить законодавству і може бути застосований судом.
Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про усунення перешкод в користуванні позивачем квартирою шляхом зобов`язання ОСОБА_2 не чинити позивачу перешкоди у користуванні власністю та вселення позивача до вказаної квартири підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. , 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення задовольнити.
Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити позивачу перешкод у користуванні власністю, а саме 1/2 частиною квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 44,8 кв.м.
Вселити ОСОБА_1 в 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 44,8 кв.м.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто Рівненським міським судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суд протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.
Учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ;
відповідачка - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .
Повне судове рішення складене та підписане 04.11.2022.
Суддя Левчук О. В.