Номер провадження: 22-ц/813/4329/22
Справа № 499/170/21
Головуючий у першій інстанції Погорєлов І. В.
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2022 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Одеського апеляційного суду в складі:

Головуючого- Гірняк Л.А.

Суддів - Сегеди С.М., Комлевої О.С.,

розглянула в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу за апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Колесника Олександра Володимировича на рішення Іванівського районного суду Одеської області від 30 липня 2021 року у справі за позовом адвоката Колесника Олександра Володимировича, який діє в інтересах та від імені ОСОБА_1 до ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА», ТОВ «КОЛОС», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2

- про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП,-

ВСТАНОВИЛА:

ПРОЦЕДУРА:

Корокий зміст заявлених вимог:

04.03.2021 року представник позивача - адвокат Колесник О.В. звернувся до суду з позовною заявою в котрій просив:

- стягнути з ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «Омега» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 62488,52 грн. та пеню за прострочення сплати страхового відшкодування у розмірі 9154,85 грн.,

- стягнути з ТОВ «Колос» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 43223,59 грн.,

-стягнути з відповідачів пропорційно розміру задоволених вимог судові витрати згідно попереднього розрахунку суми судових витрат.

В обґрунтування позову посилається на те, що 06.08.2018 року о 14:50 год. ОСОБА_2 будучи працівником ТОВ «Колос» та скоїв вищевказану ДТП при виконані трудових обов`язків, керуючи автомобілем Lexus LX 570, д/н НОМЕР_1 по трасі Одеса-Київ на 426 км., не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем Renault Duster д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , який рухався попереду. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Іванівського районного суду Одеської області від 15.05.2019 року, яку було залишено без змін постановою Апеляційного суду Одеської області від 07.10.2018 року винним у скоєні ДТП було визнано ОСОБА_2 .

Автомобіль Renault Duster д/н НОМЕР_2 належав ОСОБА_3 , однак ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Спадкоємцем після його смерті є його дружина ОСОБА_1 , яка даний автомобіль отримала у спадок.

Для проведення оцінки з визначення вартості матеріальної шкоди автомобілю Renault Duster д/н НОМЕР_2 , ОСОБА_3 звернувся до експерта та отримав висновок, відповідно до якого вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу Renault Duster д/н НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, яка сталася 06.08.2018 року складає 62988,52 грн., а вартість відновлюваного ремонту даного авто складає 94039,75 грн.

Зазначає, що 10.06.2019 року та 13.08.2019 року ОСОБА_3 подав до відповідача заяву на виплату страхового відшкодування з усіма необхідними документами, однак на теперішній час страхове відшкодування не виплачено, тому представник позивача просить суд стягнути страхове відшкодування та пеню за прострочення виконання зобов`язання.

У відзиві на позов,ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА зазначив, що на замовлення відповідача у строки визначені ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було складено Звіт №6749 від 24.10.2018 року, згідно якого вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Renault Duster д/н НОМЕР_2 складає 54680,72 грн. (з ПДВ на складові), тому до задоволення підлягає стягненню вартість відновлювального ремонту за вирахування ПДВ та франшизи у розмірі 500,00 грн.

Також просив відмовити у задоволені позову в частині стягнення пені, оскільки розрахунок пені здійснено з суми боргу 62988,00 грн., яка не є сумою страхового відшкодування, ані заявленого позивачем.

Просив також відмовити у стягнені судових витрат в частині витрат на оплату експертизи в розмірі 2500,00 грн., оскільки страховиком у строки визначені законодавством України було направлено свого представника для визначення розміру збитків протягом 10 робочих днів, тому у потерпілого не виникло такого права.

Представник відповідача ТОВ «Колос» у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовної заяви в частині вимог до ТОВ «Колос», оскільки відзначив, що на момент настання ДТП 06.08.2018 року ОСОБА_2 не виконував своїх трудових обов`язків, а перебував у відпустці, про що надав до суду копію наказу про надання відпустки та табелю обліку робочого часу працівників ТОВ «Колос». В частині вимог до відповідача ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» покладався на розсуд суду.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору був присутній у судовому засіданні, був за його згодою допитаний в якості свідка, однак позиції щодо суті спору не висловив.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 30 липня 2021 року позов адвоката Колесника Олександра Володимировича, який діє в інтересах та від імені ОСОБА_1 до ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП задовольнити частково.

Стягнуто з ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 48287,26 грн. (сорок вісім тисяч двісті вісімдесят сім гривень 26 коп.)

У задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» на користь ОСОБА_1 суму сплачених судових витрат у розмірі 482,90 грн. (чотириста вісімдесят дві гривні 90 коп.)

Стягуючи з ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» на користь ОСОБА_1 48287,26 грн районний суд виходив з вимог ст.12 18 ЦК України та при визначенні розміру страхового відшкодування взяв до уваги звіт про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транпортного засобуRenault Duster д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , , яка визначена станом на 06.08.2018 року від 24.10.2018 року ,наданий на замовлення відповідача ПрАТ «АСК «Омега».

Відмовляючи в стягненні пені за прострочення сплати страхового відшкодування за період з 13.11.2019 року по 24.07.2020 року в розмірі 9154,85 грн, районний суд виходив з того, що повідомлення про ДТП було подане 09.08.2018 року, отже заява про страхове відшкодування повинна була подана в строк не пізніше 08.09.2018 року, однак заява про страхове відшкодування подана заявником - 04.06.2019 року, а документи необхідні для розгляду заяви були направлені до страховика 07.08.2019 року. Кінцевий строк для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування настав 11.10.2020 року (334 дні прострочення + 90 днів), разом з тим сторона позивача таких вимог не заявляє, а суд не наділений повноваженням виходити за межі позовних вимог. При цьому районний суд виходив з того, що порядок визначення розміру збитків встановлений таким чином , що у випадку відсутності порушення страховиком терміну огляду транспортного засобу фактично унеможливлює залучення іншого спеціаліста(оцінювача, експерта) для визначення розміру страхового відшкодування.

Відмовляючи у вимогах до ТОВ «Колос" районний суд виходив з того, що ОСОБА_2 під час вчинення ДТП не перебував у труждових відносинах з ТОВ «Колос» ,оскільки перебував у відпустці, а тому є неналежним відповідачем .

Короткий зміст апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду та прийняття нового рішення про задоволення позовних вимог посилаючись на неповне зясування обставин, які мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема зазначає, що вона є спадкоємцем на автомобільRenault Duster д/н НОМЕР_2 після смерті чоловіка- ОСОБА_3 .

Після скоєння ДТП з вини ОСОБА_2 для проведення оцінки з визначення вартості матеріальної шкоди автомобілю звернувся до експерта ОСОБА_4 та отримав Висновок № 112-18 від 30 жовтня 2018 року з визначеням вартості відновлювального ремонту автомобіля, яка відбулася 06.08.2018 року 94 039, 75 грн.Зазначає, що розмір відновлювального ремонту також підтверджено актами виконаних робіт та квитанціями по сплаті цього ремонту:

-Акт №ЕО-00007922 від 31.08.2018р. на суму 25079,06 грн., квитанція №4 від 28.09.2018р.;

-Акт№ЕО-00008001 від 29.09.2018р. на суму 71239,56 грн., квитанція №3 від 28.09.2018р.;

-Акт № ЕО-00008003 від 29.09.2018р. на суму 2380,64 грн., квитанція № 2 від 28.09.2018р., а всього на суму 98 699,26 ( дев`яносто вісім тисяч шістсот дев`яносто дев`ять) гривень 26 копійок.

Страхове відшкодування ПрАТ «АСК «Омега» споачено не було відповідно до полісу серії АМ /3228610

Апелянтка зазначає, що з врахуванням різниці суми франшизи страховик повинен виплати їй матеріальну шкоду в розмірі 62488,52 грн та пеню -9154,85 грн за період з 13.11.2019 року по 24.07.2020 року.

При цьому районнний суд безпідставно не взяв до уваги висновок № 112-18 від 30.10.2018 року складений судовим експертом Крутих О.Є. , в розмірі майнової шкоди - 62 988,52 грн 52 коп та вартості ремонтно-відновлювальних робіт- 94 039,75 грн.

При цьому районний суд не взяв до уваги, що звіт складений оцінювачем ТОВ «Експертно- Асистуюча Компанія «Фаворит» встановлено середньо ринкову ціну ремонта автомобіля, а еспертом ОСОБА_5 факт проведення ремонтно-відновлювальних робіт на спеціалізованому СТО. Одночасно посилається на те, що районний суд необгрунтовано виключив зі страхового відшкодування НДС.

Щодо відви в позові до ТОВ «Колос»

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що районни судом проігноровані вимоги ст.ст. 182,183 ЦПК України та прийняті як докази наказ про відпустку та табель третьої сторони , в тому числі як те, що останній при ДТП не здійснював службових обовязків як водія відповідача. При цьому не врахував, що автомобіль Lexus LX 570 д/н НОМЕР_1 є службовим автомобілем , який закріплений за ОСОБА_2 та відвозив жінку відповідача на відпочинок за усною вказівкою директора підприємства. Наявність у нього ключів та документів свідчить про теҐ, що він виконував службові обовязки водія відповідача тов «Колос»

Апелянт посилається на те, що винуватець повенен відшкодувати вартість відновлювального ремонту транспортного засобу, тоді як страховакомпанія покриває лише розмір матеріальних збитків. При цьому посилається на судову практику Верховного Суду , зокрема у постанові № 522/15636/16-ц та інші.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Зважаючи на вимоги частини 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Судова колегія заслухавши доповідь судді доповідача,перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги дійшла наступного.

Стягуючи з ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» на користь ОСОБА_1 48287,26 грн районний суд виходив з вимог ст.12 18 ЦК України та при визначенні розміру страхового відшкодування взяв до уваги звіт про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транпортного засобу Renault Duster д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , , яка визначена станом на 06.08.2018 року від 24.10.2018 року ,наданий на замовлення відповідача ПрАТ «АСК «Омега».

Відмовляючи в стягненні пені за прострочення сплати страхового відшкодування за період з 13.11.2019 року по 24.07.2020 року в розмірі 9154,85 грн, районний суд виходив з того, що повідомлення про ДТП було подане 09.08.2018 року, отже заява про страхове відшкодування повинна була подана в строк не пізніше 08.09.2018 року, однак заява про страхове відшкодування подана заявником - 04.06.2019 року, а документи необхідні для розгляду заяви були направлені до страховика 07.08.2019 року. Кінцевий строк для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування настав 11.10.2020 року (334 дні прострочення + 90 днів), разом з тим сторона позивача таких вимог не заявляє, а суд не наділений повноваженням виходити за межі позовних вимог. При цьому районний суд виходив з того, що порядок визначення розміру збитків встановлений таким чином , що у випадку відсутності порушення страховиком терміну огляду транспортного засобу фактично унеможливлює залучення іншого спеціаліста(оцінювача, експерта) для визначення розміру страхового відшкодування.

Відмовляючи у вимогах до ТОВ «Колос" районний суд виходив з того, що ОСОБА_2 під час вчинення ДТП не перебував у трудових відносинах з ТОВ «Колос»,оскільки перебував у відпустці, а тому є неналежним відповідачем .

За змістом п. 1 ст.6, ст. 1 З Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

Згідно зі ст.263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Щодо необґрунтованості прийнятого рішення Іванівським судом Одеської області від 30 липня 2021 року, в частині позовних вимог до ПрАТ « АСК «Омега» можна зазначити наступне.

Правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", Законом України "Про страхування", ЦК України та іншими законодавчими актами.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Частиноюдругоюстаттії 192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності зазначений Закон визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст.5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Згідно зі ст.6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст.988 ЦК України страховик зобов`язаний, у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

При цьому Розділом III Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено порядок здійснення страхового відшкодування на території України.

Статтею 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до положень ст.29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

За змістом пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик повинен прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду', але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування.

Відмовляючи у повному задоволенні вимог про стягнення суми страхового відшкодування майнової шкоди, та пені за прострочення виплати страхового відшкодування, суд першої інстанції виходив з того, що порядок визначення розміру збитків встановлений таким чином, що у випадку відсутності порушення страховиком терміну огляду транспортного засобу фактично унеможливлює залучення іншого спеціаліста (оцінювача, експерта) для визначення розміру саме страхового відшкодування.

Судова колегія з таким судженням районого суду погодитись не може з огляду на наступне.

Матеріалами справи встановлено, що на замовлення ОСОБА_3 судовим експертом Крутих Є.О. був складений висновок№ 112-18 від 30.10.2018 року.

Вказаним висновком встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Renault Duster» реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, яка відбулася 06.08.2018року, визначається рівною 62 988,52 ( шістдесят дві тисячі дев`ятсот вісімдесят вісім) гривень 52 копійки та а вартість відновлюваного ремонту даного авто складає 94039,75 грн. ( а.с.20-31).

Положеннями статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Аналогічні приписи містить стаття 81 ЦПК України.

Відповідно до ч.І, 2ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

За змістом ст. 78 допустимими є докази, одержані без порушення порядку, встановленого законом. При цьому обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність наданих сторонами доказів кожного окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів судова колегія вважає, що висновок є належним та допустимим доказом про доведеність позивачем розміру спричиненої йому внаслідок ДТП майнової шкоди відповідно до висновку № 112-18 від 30.10.2018 року, складеного судовим експертом Крутих О.Є, в розмірі 62 988,52 ( шістдесят дві тисячі дев`ятсот вісімдесят вісім) гривень 52 копійки., який має вищу технічну освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень спеціаліста із автомобільного господарства, кваліфікацію інженера-механіка, кваліфікацію судового експерта за спеціальністю 12.2 «Визначення вартості колісних транспортних засобів, розміру збитку, нанесеного власнику транспортного засобу».

При цьому районний суд не звернув увагу, що звіт, складений оцінювачем ТОВ «Експертно-асистуюча компанія «Фаворіт», здійснено на замовлення відповідача з врахованням середньо риночної ціна на ремонт автомобіля, а судовим експертом Крутих Є.О, відповідно до п. 8.5.6. «Методики товарознавчої експертизи та оцінки коліснихтранспортних засобів», У разі документального підтвердження відновлення КТЗ чи його складової частини на спеціалізованому для даної моделі КТЗ підприємстві розрахунки вартості ремонтно-відновлювальних робіт проводяться на підставі вартості однієї нормо-години ремонтних робіт цього підприємства. Якщо документальне підтвердження відновлення КТЗ на спеціалізованому для даної моделі КТЗ підприємстві відсутнє або на підприємстві не застосовуються норми праці у нормо-годинах ремонтно-відновлювальних робіт, то використовується вартість однієї нормо-години ремонтно-відновлювальних робіт регіональна за даними довідкової літератури, зокрема довідника "Бюлетень автотоварознавця" (періодичний довідник), було враховано сам факт проведення ремонтно відновлюваних робіт на спеціалізованому СТО.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Судом встановлено, що згідно постанови Іванівського районного суду від 15.05.2019р. та постанови Апеляційного суду Одеської області від 07.10.2018р. винним у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, було визнано ОСОБА_2 .

Автомобіль «Renault Duster» реєстраційний номер НОМЕР_2 , на праві власності належав, чоловіку позивачки, ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 від 13.06.2014року.

Однак ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії № НОМЕР_4 від 25.05.2020р.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.12.2020року виданого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Тітаренко О.С., ОСОБА_1 є спадкоємцем на спадщину, яка складається з автомобіля «Renault Duster» реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З огляду на це, право на відшкодування шкоди завданому автомобілю «Renault Duster» реєстраційний номер НОМЕР_2 , належить саме позивачці ОСОБА_1 .

Для проведення оцінки з визначення вартості матеріальної шкоди автомобілю «Renault Duster» реєстраційний номер НОМЕР_2 , померлий чоловік ОСОБА_3 звернувся до судового експерта Крутих Є.В. та отримав Висновок №112-18 експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу «Renault Duster» реєстраційний номер НОМЕР_2 від 3010.2018р.

Відповідно до вищевказаного висновку експерта, експертом було зроблено висновок, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Renault Duster» реєстраційний номер, пошкодженого внаслідок ДТП, яка відбулася 06.08.2018року, визначається рівною 62 988,52 ( шістдесят дві тисячі дев`ятсот вісімдесят вісім) гривень 52 копійки,а вартість відновлюваного ремонту даного авто складає 94039,75 грн..

На час вказаної дорожньо-транспортної пригоди, цивільна-правова відповідальність Відповідача ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ «АСК «Омега» відповідно до полісу АМ/3228610, який був діючий на момент ДТП.

10.06.2019р. та 13.08.2019р. ОСОБА_3 подав до відповідача ПрАТ «АСК «Омега» заяву на виплату страхового відшкодування з усіма необхідними документами, які передбачені ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Однак ПрАТ «АСК «Омега» страхове відшкодування не сплачене.

Відповідно до полісу серії АМ/3228610 року ліміт відповідальності страховика складає 200 000 (двісті тисяч ) гривень за шкоду заподіяну життю та здоров`ю потерпілого, 100 000 (сто тисяч) гривень за шкоду заподіяну майну потерпілого, франшиза 500,00 (п`ятсот) гривень.

Таким чином ПрАТ «АСК «Омега», з урахування вище викладених норм права повинен сплатити позивачу страхове відшкодування з різницею суми франшизи 500 грн в межах ліміт у.

При цьому з висновку експерта, експертом було зроблено висновок, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Renault Duster» реєстраційний номер, пошкодженого внаслідок ДТП, яка відбулася 06.08.2018року вартість відновлювального ремонту становить 94039,75 грн.

Згі дно п. 36.5 ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» законодавець надає право потерпілому вимагати стягнення пені, а саме: «за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування(регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня».

Оскільки заява на виплату страхового відшкодування та необхідні документи були подана до ПрАТ «АСК ОМЕГА» 13.08.2019р., а 90-денний термін на виплату сплив 13.11.2019р. то саме з 13.11.2019р. нараховується пеня за прострочення виплати страхового відшкодування.

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Оскільки вартість майнового збитку, завданого ОСОБА_2 пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з його вини не перевищує розмір страхового відшкодування, то саме з страхової компанії стягується збитки заподіяні в результаті ДТП.

Визначаючи розмір відшкодування майнової шкоди, який підлягає стягненню із ПрАТ «Акціонерна страхова компанія» «Омега» на кристь позивачки апеляційний суд приймає за основу Висновок № 112-18 від 30 жовтня 2018 року з визначеням повної вартості відновлювального ремонту автомобіля, що становить 62988,52 грн, а вартість відновлюваного ремонту даного авто складає 94039,75 грн.

Верховний Суд в постанові від 28 лютого 2018 року у справі № 757/22706/15-ц вказав, що у випадку виплати страхового відшкодування безпосередньо страхувальнику, виплата здійснюється без податку на додану вартість, який повертається страхувальнику після надання документів про оплату запчастин/відновлюваного ремонту на суму, що включає ПДВ, в межах суми страхового відшкодуванн

Отже ПДВ входить до суми страхового відшкодування та повернутається ОСОБА_1 страховиком так як нею надані документи про оплату запчастин/відновлюваного ремонту.

Отже Відповідач ПрАТ «АСК «Омега» повинен виплатити позивачу:

-суму страхового відшкодування ( майнова шкода) - 93539,75 грн.;

-пеню за прострочення виконання зобов`язання - 9 154,85 грн.а, всього суму у розмірі 71 643,37 ( сімдесят одну тисячу шістсот сорок три) гривні 37 копійок.

Однак, ці вимоги суд першої інстанції не врахував стосовно задоволення позовних до відповідача ПрАТ «АСК «Омега», та застосував норми закону який повинен був застосований, а саме не були застосовані наступні норми права.

Верховний Суд в постанові від 28 лютого 2018 року у справі № 757/22706/15-ц вказав, що у випадку виплати страхового відшкодування безпосередньо страхувальнику, виплата здійснюється без податку на додану вартість, який повертається страхувальнику після надання документів про оплату запчастин/відновлюваного ремонту на суму, що включає ПДВ, в межах суми страхового відшкодування. Враховуючи , що позивачем надано докази щодо оплати запчастин/ відновлювального ремонту сума страхової суми повертається з врахуванням ПДВ

За змістом п. 1 ст.6, ст. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

Згідно зі ст.263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Щодо необґрунтованості прийнятого рішення Іванівським судом Одеської області від 30 липня 2021 року, в частині позовних вимог до ПрАТ « АСК «Омега» можна зазначити наступне.

Правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", Законом України "Про страхування", ЦК України та іншими законодавчими актами.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

На підтвердження розміру реальних збитків на замовлення ОСОБА_3 судовим експертом Крутих Є.О. був складений висновок № 112-18 від 30.10.2018 року. Вказаним висновком встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Renault Duster» реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, яка відбулася 06.08.2018року, визначається рівною 62 988,52 ( шістдесят дві тисячі дев`ятсот вісімдесят вісім) гривень 52 копійки станом на 10.03.2018 р., а вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Renault Duster» реєстраційний номер НОМЕР_2 пошкодженого внаслідок ДТП, яка відбулася 06.08.2018 року, визначається рівною 94 039,75 (дев`яносто чотири тисячі тридцять дев`ять) гривень 75 копійок.

Встановлено, що ОСОБА_2 підтвердив в судовому засіданні, що працював водієм у ТОВ «Колос» та в день ДТП за усною вказівкою директора відвозив дружину директора на відпочинок.

Враховуючи, що в день ДТП у винуватця ДТП були в наявності ключі від автомобіля, технічний паспорт на автомобіль, можна зробити висновок, що він виконував розпорядження директора підприємства та виконував службові обов`язки водія відповідача ТОВ «КОЛОС».

Згідно ч.І ст.1172 Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За змістом ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Під«виконанням робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі» законодавець мав на увазі акт автотоварознавчого дослідження, який складається в момент знаходження майна (ТЗ) в пошкодженому стані після ДТП і визначає вартість його відновлювального ремонту. В свою чергу, формулювання «відповідно до реальної вартості втраченого майна» передбачає розмір фактичних витрат, понесених власником на відновлення (ремонт) пошкодженої речі. Частина 1 ст. 1192 ЦКУ встановлює право потерпілого обрати спосіб відшкодування шкоди: відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої саме якості, полагодити пошкоджену річ тощо, що можливе лише до фактичного полагодження майна його власником) або відшкодувати завдані збитки в повному обсязі (тобто відшкодувати витрати, понесені на ремонт).

Згідно до п. 14 Пленуму Верховного суду України від 01.03.2013 р. № 4 при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди.

Ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювана шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків).

На підставі вище вказаних норм закону з відповідача підлягає стягненню реальні збитки які поніс позивач по відновлюваному ремонту пошкодженого автомобіля з вирахуванням суми сплаченого страхового відшкодування.

Тобто, винуватець повинен відшкодувати вартість відновлювального ремонту транспортного засобу, тоді як страхова компанія покриває лише розмір матеріального збитку.

До таких висновків прийшли судді Верховного Суду у постановах: № 522/15636/16-ц від 11.12.2019 року; № 227/2996/16-ц від 11.12.2019 року; № 668/7779/15-ц від 25.11.2019 року; № 761/41395/16-ц від 25.11.2019 року; № 522/1597/15-ц від 31.10.2019 року; № 753/4696/16-ц від 30.10.2019 року; № 489/1356/16-ц від 17.10.2019 року; № 369/6204/16-ц від 15.10.2019 року; № 165/766/15-ц від 02.10.2019 року; № 235/4338/16-ц від 02.10.2019 року; № 465/1055/15-ц від04.09.2019року; № 362/5422/15-ц від 20.06.2019 року; № 761/14285/16-ц від 22.04.2019 року; № 753/286/16 від 11.04.2019 року; № 591/3152/16-ц від 25.03.2019 року; № 645/3746/16-ц від 07.02.2019року; № 750/6218/16-ц від 23.01.2019 року; № 676/518/17 від 22.01.2019 року.

Враховуючи суму страхового ліміту в розмірі 100 000 грн з врахуванням різниці суму франшизи 500 грн, стягненню з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» підлягає сума 93539,75 грн та пеню за прострочення сплати страхового відшкодування - 9154,85 грн, а з ТОВ «Колос»- 500 грн франшизи.

Таким чином судом першої інстанції при розгляді справи судом першої інстанції порушено норма процесуального права та неправильно застосовані норми матеріального права, а тому в силу ст.376 ч.1 п.4 ЦПК України судова колегія скасовує судове рішення та приймає постанову про задоволення позовних вимог.

Щодо розподілу судових витрат.

Згідно до ст. 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови, суд апеляційної інстанції повинен зазначити розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Із змісту позовної заяви вбачається, що ціна позову становить 107 854,11 грн , судовий збір оплачено в сумі : перша інстанція- 1078,54 грн та за апеляційну скаргу 1617,81 грн. Позивачем сплачено 2500 грн за проведення експертного висновку, а тому всього позивачем сплачено судовий збір в розмірі 5196,35 грн, котрий підлягає стягненню з відповідачів пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст.141,367, 368, 374, 376, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, судова колегія,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Іванівського районного суду Одеської області від 30 липня 2021 року скасувати.

Позовну заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Колесника Олександра Володимировича до ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА», ТОВ «КОЛОС», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» () на користь ОСОБА_1 (РПОКПП: НОМЕР_5 )страхове відшкодування в розмірі 93539,75 грн та пеню за прострочення сплати страхового відшкодування-9154,85 грн, а всього суму у розмірі 102694,60 грн..

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Колос» () на користь ОСОБА_1 (РПОКПП: НОМЕР_5 ) франшизу в сумі 500 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» () на користь ОСОБА_1 (РПОКПП: НОМЕР_5 ) понесені судові витрати в розмірі 4600 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Колос» () на користь ОСОБА_1 (РПОКПП: НОМЕР_5 ) понесені судові витрати в розмірі 500 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.п. а) - г) п.2 ч.З ст.389 ЦПК України.

Головуючий суддя - Л.А. Гірняк

С.М.Сегеда

О.С.Комлева