Провадження № 2/127/4488/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2022 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді: Романюк Л.Ф.,
при секретарі: Курутіній О.В.,
за участі позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 ,
представників відповідачів: Мичківського І.П., Тимощука Є.С.,
В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться вказана справа.
Позивач, звертаючись до суду з цим позовом просила суд:
Скасувати державну реєстрацію права власності на житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_3 , проведену 10.02.2011 року реєстратором комунального підприємства «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» на ім`я ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину /2-4353 від 25.12.2007 року/ що видане Другою вінницькою державною нотаріальною конторою, дублікат якого виданий 26.01.2011 року Другою вінницькою державною нотаріальною конторою за реєстраційним номером 1-49.
Визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 27.06.2013 року, про оформлення права приватної власності на об`єкти нерухомого майна в частині оформлення права приватної власності ОСОБА_4 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому в АДРЕСА_3 - в зв`язку з зміною технічних параметрів. Домоволодіння в цілому складається з: житловий будинок літера «А», загальною площею 59,3 м. кв., в тому числі житловою - 29.9 м. кв.; погріб літ. «п/Д»; сарай літ. «Д»; убиральня літ. «Г»; огорожа №1-№3.
Визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності, серії НОМЕР_1 від 06.09.2013 року на нерухоме майно - житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_3 , видане 06.09.2013 року державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції Вінницької області Левчук Іриною Вікторівною на ім`я ОСОБА_4 .
Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_3 .
Представником позивача в підготовчому засіданні подана заява про зміну предмету позову.
Тобто, з даного документу вбачається, що первинна реєстрація права власності на ім`я ОСОБА_4 на спірний об`єкт нерухомості, а саме на цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_3 було проведено реєстратором КП «ВООБТІ», тоді коли ОСОБА_4 мала право лише на Ѕ частку житлового будинку по АДРЕСА_3 , яка їй дісталась у спадок після смерті матері ОСОБА_6 , яка в свою чергу успадкувала Ѕ частку вищевказаного житлового будинку після смерті батька ОСОБА_5 .
Розглянувши вказану заяву, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.
Відповідно до ст.49 ЦПК України, до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої та частинами третьою і четвертою цієї статті до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншими учасникам справи.
Зі змісту цієї статті слідує, що така зміна можлива до закінчення підготовчого засідання та при умові направленні копії заяви іншій стороні, одночасна зміна і предмета, й підстав позову не допускається.
Виходячи з загальних положень ЦПК України підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача. Зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.
Зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача.
Предмет позову - це матеріальний зміст позовних вимог позивача, який проявляється в матеріально-правовій заінтересованості - отримати певне матеріальне благо.
Підстава позову - обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, які об`єктивуються у поданих доказах.
Верховний Суд відзначив, що під підставами позову, які згідно із ст.49 ЦПК може змінити лише позивач, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, а не самі по собі посилання позивача на певну норму закону, яку суд може замінити, якщо її дія не поширюється на дані правовідносини.
Позивач може змінити або підставу, або предмет позову. Зміна підстав і предмету позову не допускається. Верховний Суд вказує, що якщо в процесі розгляду справи повністю змінюються підстави й предмет позову, то це слід розглядати як нові позовні вимоги, які мають бути оформлені письмовою заявою у відповідності з ЦПК України. Зокрема, такий правовий висновок надано Верховним Судом у постанові від 13 березня 2018 року в справі №916/1764/17.
Представник позивача не тільки змінює предмет позову, але й підстави позову (обставини, якими обґрунтовує свої вимоги).
Враховуючи вищевикладене, зважаючи, що позивач змінює не тільки предмет, але й підстави позову, суд дійшов висновку, що таку заяву слід розглядати як новий позов з новими позовними вимогами, які мають бути оформлені письмовою заявою у відповідності з ЦПК України, а тому заява представника позивача про зміну предмету позову не відповідає вимогам ст.49 ЦПК України та в її прийняття слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.49, 260, 261, 353 ЦПК України, суд
Заяву представника позивача ОСОБА_2 про зміну предмета позову - залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: