Справа № 468/1369/21-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

(заочне)

12.12.2022 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого по справі судді Янчук С.В., за участю секретаря Хижняк К.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Баштанка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним. На обґрунтування вимог в позовній заяві зазначено, що 05.02.1998 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 . Договір купівлі-продажу було укладено на універсальній товарній біржі "Віконт-Т" у простій письмовій формі та зареєстрований цією ж товарною біржею за номером 1-59. Умови договору сторонами було виконано повністю - покупцем було сплачено відповідачу обумовлену суму коштів, а відповідачем в свою чергу було передано вказаний будинок. 10.02.1998 року право власності позивача на вказаний будинок було зареєстроване в Баштанському БТІ в реєстраційній книзі №1 за реєстровим номером 138. Нотаріально дану угоду сторонами посвідчено не було. Через недотримання нотаріального посвідчення угоди, як того вимагало законодавство того часу, позивач не може в повному обсязі користуватися та розпорядитися даним майном. Нотаріально посвідчити угоду на теперішній час позивач не може, оскільки йому невідоме місцезнаходження відповідача (продавця). За таких обставин позивач просив суд визнати вищевказаний договір купівлі-продажу житлового будинку дійсним.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та підтримання позову. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач до суду не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся вчасно та належним чином (через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України). Відзив від нього не надходив.

З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не з`явився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи (копію договору купівлі-продажу №1-59 від 05.02.1998 року; реєстраційний напис Баштанського БТІ від 10.02.1998 року; копію технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1 ), суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та підлягаючими задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 05.02.1998 року між сторонами було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 , згідно умов якого позивач ОСОБА_1 придбала даний будинок у власність. Договір купівлі-продажу було укладено на універсальній товарній біржі "Віконт-Т" у простій письмовій формі та зареєстрований цією ж товарною біржею в Журналі реєстрації біржових угод за номером 1-59. Умови договору сторонами було виконано повністю - покупцем було сплачено відповідачу обумовлену суму коштів, а відповідачем в свою чергу було передано вказаний будинок. 10.02.1998 року право власності позивача на вказаний будинок було зареєстроване в Баштанському БТІ в реєстраційній книзі №1 за реєстровим номером 138.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" роз`яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Вказаний договір купівлі-продажу укладено 05.02.1998 року, тобто під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року статтею 227 якого було передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу жилого будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).

У відповідності до частини другої статті 47 ЦК УРСР та пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 року№3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною.

Сукупність встановлених судом обставин свідчать, що сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується вищевказаними письмовими доказами, відбулося повне виконання договору.

Враховуючи вищенаведене, з урахуванням наявності об`єктивної причини неможливості на теперішній час нотаріального посвідчення вищевказаної угоди, на думку суду, свідчить в даному конкретному випадку про наявність підстав для визнання дійсним договору купівлі-продажу спірного будинку.

З урахуванням обставини справи суд вважає необхідним судові витрати покласти на позивача.

На підставі ст.ст. 47, 227 ЦК УРСР та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 264, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер невідомий) про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 , який був укладений 05 лютого 1998 року між ОСОБА_1 (покупцем), з одного боку, та ОСОБА_2 (продавцем), з другого боку, та зареєстрований на універсальній товарній біржі "Віконт-Т" 05лютого 1998 року за № 1-59.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду може бути подана Миколаївському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Повне судове рішення складене 12.12.2022 року.

Суддя: