Провадження № 2/331/513/2022
ЄУН 331/6331/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2022 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі :

головуючого - судді Скользнєвої Н.Г.,

за участю : секретаря Постарнак М.М.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представників : позивачки - ОСОБА_2 ,

відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі справу за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, Запорізької обласної прокуратури, третя особа ОСОБА_6 , про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконною бездіяльністю органу досудового розслідування,

ВСТАНОВИВ :

1.Виклад позиції позивача та відповідачів.

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, Запорізької обласної прокуратури, третя особа ОСОБА_6 , про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконною бездіяльністю органу досудового розслідування.

Позовна заява мотивована тим, що за повідомленням ОСОБА_1 та ОСОБА_6 відкрито кримінальне провадження № 0002125 ( далі кримінальне провадження), відомості про яке внесені 22 вересня 2018 року до ЄРДР, за ознаками злочину, передбаченого частиною першою статті 125 КК України. Оскільки протягом двох місяців з моменту вчинення кримінального правопорушення слідчим не було здійснено необхідних, першочергових слідчих дій по збиранню та фіксації доказів, позивачка 6 грудня 2018 року звернулася до Запорізької місцевої прокуратури № 1 з клопотанням про проведення слідчих ( розшукових дій під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження. Клопотання було задоволено, проте слідчі ( розшукові) дії проведені слідчим не були. Протягом 13 місяців слідчий СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області не розслідував належним чином кримінальне провадження, а процесуальний керівник Запорізької місцевої прокуратури № 1 належним чином не здійснював процесуальне керівництво з розслідування. На час звернення до суду із позовом підозра не вручена та обвинувальний акт не спрямований до суду, а кримінальне провадження закрито.

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого від 23 вересня 2019 року про закриття кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді від 24 січня 2020 року постанову слідчого від 23 вересня 2019 року про закриття кримінального провадження було скасовано.

Постановою слідчого від 30 березня 2020 року кримінальне провадження закрито у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.

Посилаючись на те, що ані слідчим СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, ані прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 не було вжито заходів для розслідування кримінального справи, через систематичну бездіяльність посадових осіб, ОСОБА_1 та ОСОБА_6 завдана моральна шкода, яка полягає в глибоких та довготривалих моральних стражданнях, пов`язаних з незахищеністю від свавілля, неефективним досудовим розслідуванням, покриванням слідчим протиправних дій винної особи. Позивачка, як потерпіла від злочину особа, тривалий час не може отримати справедливого захисту своїх порушених прав, вимушена постійно звертатися до суду, щоб зобов`язати слідчих виконувати свої посадові обов`язки, внаслідок чого змінився її звичайний уклад життя, вона втратила почуття захищеності, віри в справедливість Моральну шкоду позивачка оцінює в 70 000,00 грн.

Як на правові підстави заявленої вимоги позивачка посилається на статті 15,16,22,23,1166,1167,1176 ЦК України.

У грудні 2021 року від відповідача - Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ( далі ГУНП) до суду надійшов відзив на позов, із змісту якого вбачається, що ГУНП позов не визнає, виходячи з такого.

По-перше, позивачкою не надано суду належних доказів неправомірності дій або бездіяльності слідчого. Рішення, постановлені слідчими суддями у ході здійснення судового контролю за досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні таких висновків не містять.

По-друге, позивачкою не надано суду належних доказів на підтвердження причинно - наслідкового зв`язку між діями бездіяльністю слідчого та моральною шкодою, яка була спричинена позивачці ( а.с.85-96).

У грудні 2021 року від відповідача - Запорізької обласної прокуратури ( далі прокуратура) до суду надійшов відзив на позов, із змісту якого вбачається, що прокуратура позов не визнає, виходячи з того, що позивачкою не надано доказів на підтвердження наявності заподіяної їй шкоди, причинного зв`язку між шкодою і бездіяльністю, рішеннями відповідачів, а також не доведено протиправну поведінку останніх, що лише у сукупності дає підстави для відшкодування шкоди за рахунок держави ( а.с.107-111).

У січні 2022 року від відповідача - Державної казначейської служби України ( далі ДКСУ) до суду надійшов відзив на позов, із змісту якого вбачається, що ДКСУ позов не визнає, виходячи з того, що позивачкою належним чином не обґрунтовано та не підтверджено належними доказами заподіяння їй моральної шкоди. Крім того, підстави для здійснення безспірного списання коштів за судовими рішеннями про стягнення шкоди з єдиного казначейського рахунку, відкритого в Національному банку України, відсутні ( а.с.120-123).

У січні, лютому 2022 року від позивачки до суду надійшли відповіді на відзиви Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, Державної казначейської служби України , Запорізької обласної прокуратури , які містить контраргументи проти доводів ГУНП , ДКСУ, прокуратури ( а.с.126- 129, а.с.16-163, 164-169).

ІІ. Заяви, клопотання учасників справи.

16.12.2021, 21.01.2022 від представника відповідача - Головного управління Національної поліції в Запорізькій області до суду надходили клопотання про відкладення розгляду справи ( а.с.70-71, 143-144).

15.02.2022 року від третьої особи ОСОБА_6 до суду надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції ( а.с.172).

24.05.2022 року від представника позивачки адвоката Цмокаленко О.С. до суду надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи ( а.с.191).

30.05.2022 року від позивачки до суду надійшло клопотання про доручення до матеріалів справи письмових доказів - копій ухвал слідчих суддів ( а.с.193-194).

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ( далі суд) від 23 листопада 2021 року провадження у цій справі відкрито ; вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження ; справу призначено до розгляду у підготовче судове засідання ( а.с.57-58).

Ухвалою суду від 21 січня 2022 року підготовче судове засідання відкладено ; продовжено строк проведення підготовчого провадження по цій справі ( а.с.148-149).

Ухвалою суду від 23 лютого 2022 року підготовче провадження по справі закрито ; справу призначено до розгляду по суті ( а.с.176-177).

В суді позивачка та її представник, кожен в окремості, позовні вимоги підтримали з підстав, викладених в заявах по суті справи : позовній заяві, відповідях на відзивиі, долучених до матеріалів справи ; просять позовні вимоги задовольнити.

Представники відповідачів Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, Запорізької обласної прокуратури, в суді, кожен в окремості, проти позову заперечують з підстав, викладених у відзивах, долучених до матеріалів справи ; просять у задоволенні позову відмовити.

Третя особа судове засідання не з`явився, хоча про день, час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Заяв по суті справи від неї до суду не надходило.

Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши в порядку, визначеному в підготовчому засіданні у справі, докази, якими вони обґрунтовуються, приходить до такого.

IV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що за повідомленням ОСОБА_6 було відкрито кримінальне провадження № 0002125 ( далі кримінальне провадження), відомості про яке внесені 22 вересня 2018 року до ЄРДР, за ознаками злочину, передбаченого частиною першою статті 125 КК України, що підтверджується Витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань ( далі Витяг)( а.с.11).

З фабули, що міститься у Витязі вбачається, що 22.09.2018 до Олександрівського ВП звернулась ОСОБА_6 , яка повідомила, що 22.09.2018 р., приблизно 08.30 годин, на території приватного подвір`я за адресою : АДРЕСА_1 , на почві виниклого конфлікту, її сусід ОСОБА_7 спричинив їй та її матері ОСОБА_1 тілесні ушкодження.

Органом досудового розслідування визначено : Олександрівське відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ( далі СВ Олександрівського ВП ДВП ГУ НП в Запорізькій області) ; слідчі : Нікішина О.М., Смирнов М.В. ; прокурори : Куропата І.А., Жулай Г.С.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 жовтня 2018 року клопотання ОСОБА_1 задоволено ; призначено у кримінальному провадженні № 0002125 , відомості про яке внесені 22 вересня 2018 року до ЄРДР, за ознаками злочину, передбаченого частиною першою статті 125 КК України, судову медичну експертизу ОСОБА_1 ( а.с.36).

Постановою слідчого СВ Олександрівського ВП ДВП ГУ НП в Запорізькій області від 23 вересня 2019 року кримінальне провадження № 0002125 , відомості про яке внесені 22 вересня 2018 року до ЄРДР, за ознаками злочину, передбаченого частиною першою статті 125 КК України, закрито у зв`язку з відсутністю складу злочину кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24 січня 2020 року скаргу ОСОБА_1 задоволено ; постанову слідчого СВ Олександрівського ВП ДВП ГУ НП в Запорізькій області від 23 вересня 2019 про закриття кримінального провадження № 0002125 , відомості про яке внесені 22 вересня 2018 року до ЄРДР, за ознаками злочину, передбаченого частиною першою статті 125 КК України , скасовано, матеріали справи направлені прокурору Запорізької місцевої прокуратури № 1 для поновлення досудового розслідування ( а.с.23-24).

Постановою слідчого СВ Олександрівського ВП ДВП ГУ НП в Запорізькій області від 30 березня 2020 року кримінальне провадження № 0002125 , відомості про яке внесені 22 вересня 2018 року до ЄРДР, за ознаками злочину, передбаченого частиною першою статті 125 КК України, закрито у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування ( а.с.38).

Як в позові, так і в суді позивачка вказує на те, що майже 13 місяців слідчий СВ Олександрівського ВП ДВП ГУ НП в Запорізькій області не розслідував належним чином кримінальне провадження, в процесуальний керівник Запорізької місцевої прокуратури № 1 належним чином не здійснював процесуальне керівництво з розслідування. Таким чином,як зазначає позивачка, особа, яка спричинила тілесні ушкодження позивачці та ОСОБА_6 , - ОСОБА_7 , продовжила свою злочинну діяльність, і такій поведінці сприяла безкарність та відсутність застосування заходів забезпечення кримінального провадження, його тривалість поза межами розумних строків та неефективність у зв`язку із бездіяльністю органу досудового розслідування та прокуратури. Позивачка постійно живе в страху за своє життя та здоров`я, оскільки ОСОБА_7 висловлює погрози в її бік.

V. Оцінка суду.

Відповідно до статті 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно зі статтею 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Частиною шостою статті 1176 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Відповідно до статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Свої вимоги про відшкодування моральної шкоди позивач обґрунтовував бездіяльністю слідчого, прокурора, вважаючи незаконними процесуальні рішення слідчого з огляду на їх скасування слідчими суддями.

Однак вказана обставина не є безумовною підставою для визнання позовних вимог обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Такі процесуальні рішення, на які посилався позивач, та розцінені ним як бездіяльність, інше визначення слідчим обсягу і характеру дії при перевірці заяви про скоєння злочину, є предметом оскарження відповідно до правил статті 303 КПК України , тобто є механізмом реалізації прав особи на контроль в порядку кримінального судочинства за діяльністю уповноважених осіб на здійснення функцій органу досудового розслідування.

Частиною першою статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

В той же час, реалізація позивачем свого процесуального права на оскарження рішень, дій та бездіяльності слідчого під час досудового розслідування в межах кримінальних проваджень не є підставою для відшкодування моральної шкоди, оскільки не є порушенням прав позивача.

Ухвали слідчих суддів про задоволення скарг та клопотань ОСОБА_1 на постанови слідчого, його бездіяльність, свідчать про реалізацію нею передбаченого КПК України права на оскарження процесуальних рішень слідчого, прокурора і не є безумовним доказом неправомірності процесуальних рішень, дій чи бездіяльності у розумінні статті 1176 ЦК України, як це помилково вважає ОСОБА_1 , акцентуючи свої доводи на власному визначенні змісту частини 6 статті 1176 ЦК України.

Позивачка не надала достатніх та допустимих доказів на підтвердження доводів про заподіяння їй слідчими, прокурорами моральної шкоди, яка згідно з частиною другою статті 23 ЦК України полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Таким чином, правові підстави для застосування норм статей 1173, 1174, 1176 ЦК України та відшкодування моральної шкоди, враховуючи наявні у справі докази, відсутні.

На підставі викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 12,13,259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( адреса : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної казначейської служби України( адреса місцезнаходження : м. Київ, вул. Бастіонна,буд.6, ), Головного управління Національної поліції в Запорізькій області( адреса місцезнаходження : м. Запоріжжя, вул.. Олександра Матросова, буд.29, ), Запорізької обласної прокуратури ( адреса місцезнаходження : м. Запоріжжя, вул. Олександра Матросова, буд.29А,), третя особа ОСОБА_6 ( адреса : АДРЕСА_1 ), про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконною бездіяльністю органу досудового розслідування, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду в 30-денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення складено 5 серпня 2022 року.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: Н.Г. Скользнєва