Справа № 585/802/22
Номер провадження 2/585/381/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2022 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - Євтюшенкової В.І.,

з участю секретаря судового засідання - Ковган О.В.,

Справа № 585/802/22, провадження № 2/585/381/22

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

третя особа: Роменська міська територіальна громада в особі Роменської міської ради,

розглянув у залі судових засідань у порядку загального позовного провадження, у відкритому судовому засіданні справу про визначення місця проживання дитини.

Представник третьої особи: Загамула Вячеслав Іванович, який діє на підставі довіреності від 14.04.2022.

Стислий виклад позицій учасників справи.

ОСОБА_1 звернувся до Роменського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Роменська міська територіальна громада в особі Роменської міської ради про визначення місця проживання дитини.

В обґрунтування позову посилається на те, що перебував з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах, під час яких у них народився син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Між ним та відповідачкою почались конфлікти, остання залишила його та дитину та почала займатись влаштуванням свого особистого життя. Він разом з сином перейшли на постійне проживання у належну йому квартиру. Спочатку відповідачка була не проти проживання сина з ним, а потім почала висловлювати свою позицію, що можливо в майбутньому забере у нього дитину. Також він має намір виїхати за кордон, а так як відповідачка періодично зникає у невідомому йому напрямку, він буде позбавлений можливості отримати від неї нотаріальний дозвіл на такий виїзд. З метою уникнення та попередження можливих конфліктів, а також для отримання соціальних пільг за місцем роботи і безперешкодного виїзду за кордон для організації відпочинку дитині, вважає, що визначити місце проживання його сина з ним необхідно за рішенням суду.

Відповідач проти задоволення позову не заперечувала, про що надала заяву .

Від третьої особи до Роменського міськрайонного суду надійшла заява, в якій представник при вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

18.05.2022 судом відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання (а.с.24).

14.06.2022 судом закінчено підготовче провадження по справі, цивільну справу призначено до судового розгляду по суті (а.с.37).

Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги просив задоволити (а.с.34).

Відповідач також надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала повністю (а.с.45).

Третя особа у своїх письмових поясненнях просила розглядати справу у її відсутності.

Інші процесуальні дії передбачені п.3 ч.3 ст. 265 ЦПК України судом не застосовувались.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого повторно 05.06.2018 ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , його батьки: батько - ОСОБА_1 , мати ОСОБА_4 (а.с.6).

Після реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 », що вбачається з свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с.51).

Рішенням виконавчого комітету Роменської міської ради №238 від 15.12.2021 визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем проживання батька ОСОБА_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7).

ОСОБА_1 працює в ПрАТ «Роменський завод Тракторозапчастина» на посаді штампувальника, за період з січня 2022 року отримав 12171,66 грн., за період з серпня 2021 року по грудень 2021 року 87480,71 грн. (а.с.8).

За місцем роботи ОСОБА_1 характеризується позитивно (а.с.9).

Неповнолітній ОСОБА_3 відвідує ЗДО (ясла-садок) з вересня 2021. До цього відвідував інший дошкільний заклад. Давід контактує з дітьми та дорослими, на заняттях активний, цікавиться різними видами діяльності. Має середній рівень розвитку пізнавальної сфери та працездатності. Сім`я неповна. Вихованням дитини займається тато ОСОБА_1 . Психологічний клімат сім`ї сприятливий. Батько приділяє Давіду належну увагу (хлопчик завжди чистий і охайний), цікавиться життєдіяльністю дитини в дитячому садку, проводить багато часу в спільних іграх, закріплює навички самообслуговування вдома, привчає до режиму дня (а.с.10).

ОСОБА_1 займає активну роль у вихованні сина і зарекомендував себе відповідальним батьком, відвідує батьківські збори, реагує на рекомендації та зауваження вихователя, допомагає в облаштуванні групової кімнати та ігрового майданчику у ЗДО (а.с.11).

Позивач на підставі договору дарування від 20.09.2021 є власником квартири АДРЕСА_2 , в ній і зареєстрований (а.с.12-13, 14, 15).

Таким чином, між сторонами склалися правовідносини з приводу визначення місця проживання дитини, які регулюються Сімейним кодексом України (далі СК України), Законом України «Про охорону дитинства».

Норми права, застосовані судом:

Законодавство України не містить норм, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.

Відповідно до частин першої, другої статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

У статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

За частинами першою, другою статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Мотиви суду.

Суд оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо, вислухав аргументи позивача та малолітньої дитини, і дійшов висновку щодо необхідності задоволення позову.

Тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Верховний Суд постійно звертає увагу, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага повинна приділятись якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Дитина є найбільш вразливою стороною в ході будь-яких сімейних конфліктів, оскільки на її долю випадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини.

Судом установлено, що малолітній син ОСОБА_3 проживає разом з батьком. Останній піклується про нього, забезпечує його матеріально, займається його вихованням у повному обсязі. При цьому, мати дитини (відповідач) не подавала суду доказів на підтвердження будь-якої участі у вихованні сина, а також не доводила суду, що останній потребує її присутності у своєму житті.

Крім того, відповідач створила нову родину і не заперечує проти того, щоб син проживав разом з батьком (позивачем).

Дослідивши докази надані позивачем, суд дійшов висновку, що матеріально-побутове забезпечення батька малолітнього ОСОБА_7 (позивача), його ставлення до дитини, позитивну характеристику з місця роботи, дає підстави для твердження, що ОСОБА_1 , як батько, здатен створити умови для розвитку та виховання дитини.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «М. С. проти України» (рішення від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13) вказав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц, відступила від висновків Верховного Суду України, висловлених у постановах від 14 грудня 2016 року у справі № 6-2445цс16 та від 12 липня 2017 року у справі № 6-564цс17, щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме статті 161 СК України та принципу статті 6 Декларації прав дитини, що малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Аналіз наведених норм права та практики ЄСПЛ дає підстави для висновку про те, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків.

Вирішуючи питання про визначення місце проживання дитини, суди мають враховувати об`єктивні та наявні у справі докази, зокрема обстеження умов проживання, характеристики психоемоційного стану дитини, поведінки батьків щодо дитини та висновку органу опіки та піклування. Однак найважливішим у цій категорії справ є внутрішнє переконання судді, яке має ґрунтуватися на внутрішній оцінці всіх обставин в їх сукупності. Адже не можна піддавати формалізму долю дитини, яка через те, що батьки не змогли зберегти шлюб, не повинна бути позбавлена щасливого та спокійного дитинства.

Таким чином, при вирішенні таких спорів доцільно та правильно керуватися виключно інтересами дитини, судам передусім потрібно впевнитися, що саме той з батьків, на чию користь буде прийнято рішення, створить для дитини належні умови для її морального, духовного та фізичного розвитку.

Суд, враховуючи інтереси дитини, її права та інтереси на гармонійний розвиток та належне виховання, а також дотримуючись балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах, дійшов висновку про визначення місця проживання дитини з батьком ОСОБА_1 оскільки це відповідає найкращому забезпеченню інтересів ОСОБА_3 .

Крім того, суд бере до уваги і рішення виконавчого комітету Роменської міської ради від 15.12.2021 про визначення місця проживання дитини (а.с.7).

При цьому, суд дійшов також і висновку про те, що визначення місця проживання дитини саме з батьком, не впливатиме на їх взаємовідносини з матір`ю, оскільки визначення місця проживання дітей з одним із батьків, не позбавляє іншого батьківських прав та не звільняє його від виконання своїх батьківських обов`язків.

Мати дитини має право та обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, стан її розвитку, незалежно від того з ким дитина буде проживати.

У зв`язку із задоволенням позову, у відповідності до норм п.1 ч.1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 992,40 грн.

Судом також застосовані інші норми процесуального права, а саме: ст.ст. 5, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України.

Суд вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_8 , третя особа: Роменська міська територіальна громада в особі Роменської міської ради Сумської області, про визначення місця проживання дитини задоволити.

Визначити місце проживання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_8 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_3

Відповідач: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 , місце проживання: АДРЕСА_5 .

Третя особа: Роменська міська територіальна громада в особі Роменської міської ради, адреса: 42000, Сумська область, м. Ромни, бул. Шевченка, 2, .

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. І. Євтюшенкова