Справа № 606/1782/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2022 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Марціцкої І.Б.

з участю секретаря Пасько І.Б.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Теребовля у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа Теребовлянська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа Теребовлянська державна нотаріальна контора про визнання права власності на 1/6 частку житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування вимог позивач вказує, що житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, що по АДРЕСА_1 належав до колгоспного двору, що складається із 5 членів: донька ОСОБА_2 , зять ОСОБА_7 , онук ОСОБА_4 , онучка ОСОБА_8 , онук ОСОБА_5 , головою якого був ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер. Після його смерті відкрилася спадщина за законом на належну йому 1/6 частку житлового будинку, яку прияйняла донька ОСОБА_2 у встановленому законом порядку. Постановою завідувача Теребовлянської державної нотаріальної контори Хомутової О.М., ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, у звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок та право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами було зареєстровано за колгоспним двором, який складався з 5 членів, інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися. Посилаючись на наведене позивач, просить задовольнити позов.

Представник позивача в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 у підготовче судове засідання не з"явилася, однак надала заяву, згідно якої просить розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги визнає.

Відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнали.

Представник третьої особи Теребовлянської державної нотаріальної контори у підготовче судове засідання не з"явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи

Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем

За вказаних обставин, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини.

Як вбачається із дублікату свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 25.04.1990 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Теребовлянської районної ради народних депутатів №71 від 20.04.1990 року, житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 належав колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_6 та складається з 5-ох членів

Відповідно до довідки виданої виконкомом Теребовлянської міської ради №09-04/15/305 від 26.09.2021 року, станом на 15.04.1991 рік у домогосподарстві колгоспного типу, яке знаходиться за адресою по АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали: донька ОСОБА_2 , зять ОСОБА_7 , онук ОСОБА_4 , онучка ОСОБА_8 , онук ОСОБА_5 .

Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності вказаного Закону (до 1 січня 2004 року), застосовуються норми, що діяли раніше

У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до ст.ст. 120-121, ст. 123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування та розпорядження майном колгоспного двору здійснюється тільки за згодою всіх членів двору. При поділі майна колгоспного двору розмір часток членів колгоспного двору визнається рівними.

Таким чином, із вищевказаного вбачається, що кожному із членів колишнього колгоспного двору що по АДРЕСА_1 , які проживали в ньому належало на праві спільної сумісної власності по 1/6 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_10 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , в графі батько вказаний ОСОБА_6

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Долинською сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області від 24.01.2017 року.

Пунктом 1 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі ЦК УРСР).

При спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частині, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю (ст. 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року).

Змістом ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року передбачено дії, що свідчать про прийняття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина за законом на належну йому 1/6 частку житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, яку прийняла донька ОСОБА_2 у встановленому законом порядку передбаченому ст. 549 ЦК УРСР, так як фактично вступила в оперативне управління спадковим майном, однак не оформила спадкових прав.

Постановою завідувача Теребовлянської державної нотаріальної контори Хомутової О.М. від 06.08.2022 року, ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_6 , у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок та право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами було зареєстровано за колгоспним двором, який складався з 5 членів. Як вбачається із постанови завідувача Теребовлянської державної нотаріальної контори Хомутової О.М. від 06.08.2022, заведено спадкову справу за №29 від 26.01.2017 року за заявою спадкоємця за законом доньки померлого - ОСОБА_2 , інші спадкоємці не звертались.

Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_6 .

Таким чином, позивач ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_6 успадкувала належну йому частку будинковолодіння. Однак, оформити спадкових прав у нотаріальної конторі не має можливості через відсутність правовстановлюючих документів.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до переконання, що за позивачем слід визнати право власності на 1/6 частку житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 81, 259, 263, 265, 268, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 392,1217, 1218, 1261, 1268- 1270 Цивільного кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа Теребовлянська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частку житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду .

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий суддя І.Б. Марціцка