Справа № 317/1029/20
Провадження № 2/317/15/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Нікітіна В.В.

за участі секретаря судового засідання Чубукової Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин та визнання заповіту недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

16 квітня 2020 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 (третя особа - Приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Щербина Г.Ю.) про встановлення факту родинних відносин та визнання заповіту недійсним, який обґрунтований наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Балабине Запорізького району Запорізької області помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належні йому квартиру та житловий будинок.

Позивач є троюрідною сестрою померлого ОСОБА_4 та звернулась до нотаріальної контори з заявою про отримання спадщини. Однак через те, що документи, які б підтверджували її родинні відносини з ОСОБА_4 не збереглись, позивач звернулась до суду з позовом про встановлення факту таких відносин.

Крім того, після смерті ОСОБА_4 позивач дізналась, що все своє майно він у день своєї смерті заповів ОСОБА_3 . Позивач вважає, що заповіт складений з порушенням законодавства щодо процедури його складання і не відображає дійсної волі заповідача з підстав, наведених у позовній заяві.

Оскільки заповіт на ім`я ОСОБА_3 порушує її право на отримання спадщини після померлого ОСОБА_4 , позивач заявила позовну вимогу про визнання заповіту недійсним, зазначивши, що в період хвороби її троюрідного брата, який передував його смерті, вона здійснювала за ним догляд, купувала ліки, ночувала у нього. Зазначила, що під час складання заповіту ОСОБА_4 казав, що бажає заповісти квартиру та половину будинку саме їй, а відповідачці ОСОБА_3 половину будинку, однак це не знайшло свого відображення в тексті заповіту.

Після отримання відомостей про місце реєстрації відповідача, судом 27 квітня 2020 року було постановлено ухвалу про відкриття загального позовного провадження в цій справі.

20 травня 2020 року від третьої особи Приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Щербини Ганни Юріївни надійшли письмові пояснення, в яких вона просила суд відмовити в задоволенні позову, оскільки заповіт, який оскаржується в цій справі, складений та посвідчений з дотриманням вимог закону та повністю відображає волю заповідача ОСОБА_4

25 травня 2020 року відповідачем ОСОБА_3 до суду було направлено відзив на позовну заяву, в якому вона повністю заперечує проти задоволення позову з наступних підстав.

Позивачем до позовної заяви не додано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження факту того, що вона є троюрідною сестрою ОСОБА_4 . В цій частині позовні вимоги є повністю необґрунтованими, оскільки вони нічим не підтверджені.

Також відповідач зазначила, що вона є родичкою ОСОБА_4 а не сторонньою особою, як зазначає позивач в позовній заяві. Вона знала ОСОБА_4 з дитинства, з 1996 року, і часто зі своєю мамою ходила до нього в гості, вони підтримували близькі стосунки. Її та її матір добре знає ОСОБА_5 , яка є дружиною рідного брата ОСОБА_4 ОСОБА_4 і вона їй казала, що позивача ОСОБА_1 вона не знала, а побачила перший раз лише перед похоронами ОСОБА_4 .

Приблизно в середині вересня 2019 року, коли ОСОБА_4 захворів та був госпіталізований до лікарні, вона провідувала його, привозила йому речі, їжу. Він самостійно, без будь-якого стороннього впливу, запропонував їй доглядати за ним після виписки з лікарні, на що вона погодилась та в середині вересня разом з родиною вони переїхали до нього.

Твердження позивачки про те, що заповіт є фальсифікованим, не відповідають дійсності. Заповіт складений у повній відповідності до вимог закону. Свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запросив сам ОСОБА_4 ОСОБА_6 29 жовтня 2019 року, коли вона відвідувала хворого, а ОСОБА_7 28 жовтня 2019 року, коли він також приїжджав до ОСОБА_4 .

Оскільки під час складання заповіту ОСОБА_4 не міг самостійно підписувати жодні документи, він особисто попросив її покликати до будинку ОСОБА_8 , яка за його згодою й підписала заповіт.

Під час складання заповіту вона не втручалась в процес його складення. На ОСОБА_4 ані вона, ані інші особи не вчиняли жодного тиску.

На підставі викладеного, відповідач просила суд відмовити в задоволенні позову.

15 червня 2020 року позивачем до суду подано відповідь на відзив, в якій вона зазначає про відсутність у відзиві жодних доказів на спростування позовних вимог та наполягає на задоволенні позову.

23 червня 2020 року відповідачем до суду подано заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, в яких вона заперечила проти доводів відповіді на відзив. Зазначила, що перед смертю ОСОБА_4 просив її по можливості сплатити ОСОБА_1 26 тисяч гривень після оформлення спадкового майна, однак ОСОБА_1 відмовилась брати ці гроші, претендуючи на нерухоме майно ОСОБА_4 .

Судом в межах підготовки справи до судового розгляду, за клопотаннями учасників справи, було також здійснено витребування письмових доказів, встановлено коло свідків, які підлягають допиту в судовому засіданні та на виклику яких наполягали сторони, долучено до матеріалів справи письмові докази, надані сторонами та отримані за ухвалою суду.

Ухвалою від 05 листопада 2020 року підготовче провадження у справі закрито.

Вислухавши учасників справи, дослідивши подані докази та допитавши заявлених сторонами свідків, суд встановив наступне.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_9 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 . Її батьками зазначені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (том 1, а.с. 18).

З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 встановлено факт укладення 16 жовтня 1976 року шлюбу між ОСОБА_12 та ОСОБА_9 . Шлюбне прізвище ОСОБА_9 « ОСОБА_13 » (том 1, а.с. 19).

Копією військового квитка № НОМЕР_3 від 28 жовтня 1963 року підтверджується факт народження ОСОБА_10 в с. Вовківка Михайлівського району Запорізької області (том 1, а.с. 20).

Копією посвідки про шлюб № 1738 від 12.11.(рік не читається) встановлено, що ОСОБА_14 після укладення шлюбу взяла прізвище « ОСОБА_15 » (том 1, а.с. 21).

Копіями довідок від 17.04.1939 та від 16.05.( рік не читається) встановлено, що ОСОБА_16 , 1893 року народження, уродженка с. Вовківка Михайлівського району, з 1932 року проживала в АДРЕСА_2 (том 1, а.с. 22, 23).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 23.04.1980 встановлено, що ОСОБА_16 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 87 років в селищі Балабине Запорізького району Запорізької області (том 1, а.с. 24).

Як вбачається з копії відповіді Державного архіву Запорізької області № 01.32/К-2844 від 06 грудня 2019 року, в метричній книзі Свято-Петропавлівської церкви с. Балабине-Петрівське Олександрівського повіту Катеринославської губернії за 1916 р. актовий запис про народження ОСОБА_14 відсутній.

Метричні книги церкви Іоанна Богослова с. Вовківка Мелітопольського повіту Таврійської губернії за 1893 р., 1896 р., 1916 р., книги запису актів цивільного стану відділу ЗАЦС при Вовківській сільраді сучасного Михайлівського району Запорізької області за 1930 р. на зберігання до Державного архіву Запорізької області не надходили, в зв`язку з чим надати копії актових записів про народження ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_14 та ОСОБА_19 немає можливості (том 1, а.с. 26).

З копії заповіту від 30 жовтня 2019 року, що виготовлений на бланку № НОВ 614239 та зареєстрований в реєстрі за № 981, 982 вбачається, що за цим заповітом ОСОБА_4 , який народився в смт. Балабине Запорізького району Запорізької області ІНФОРМАЦІЯ_5 , все належне йому майно заповів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_5 (том 1, а.с. 56, 57).

Оскільки заповідач ОСОБА_4 не в змозі самостійно прочитати та підписати текст заповіту, згідно зі статтею 1253 ЦК України заповіт посвідчений в присутності свідків: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . З цих же причин на особисте прохання заповідача ОСОБА_4 та в його присутності заповіт підписаний ОСОБА_8 . Як зазначено в тексті заповіту, його до підписання було зачитано свідками ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть ЕКО № 42780 встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Балабине Запорізького району Запорізької області (том 1, а.с. 58, 59).

Як вбачається з копії запису акта про народження № 40 від 12 листопада 1948 року (надана Запорізьким РВ ДРАЦС на ухвалу суду) ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , а його батьками є ОСОБА_20 , 1910 року народження та ОСОБА_21 , 1916 року народження, які зареєстровані по АДРЕСА_2 (том 1, а.с. 91).

Згідно з наданою Михайлівським РВ ДРАЦС інформацією від 07.07.2020 за вих. № 673/21.6-03-20 поновлені актові записи про народження відносно: ОСОБА_14 , 1916 р.н., ОСОБА_22 , 1896 р.н., ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ; про шлюб: ОСОБА_18 та ОСОБА_24 , ОСОБА_17 та ОСОБА_25 за період з 1945 року по теперішній час по Михайлівському району Запорізької області не виявлено. Зазначено, що архівні книги до 1944 року включно передано до Державного архіву Запорізької області на постійне зберігання (том 1, а.с. 95).

Цим же листом до суду надано копію поновленого актового запису про народження № 4 від 04 січня 1952 року, відповідно до якого ОСОБА_10 народився ІНФОРМАЦІЯ_9 в с. Вовківка Михайлівського району Запорізької області. Його батьками є ОСОБА_26 та ОСОБА_27 (том 1, а.с. 96).

Як вбачається з копії відповіді Державного архіву Запорізької області № 01-32/О-1495 від 05 серпня 2020 року на ухвалу суду про витребування доказів, в частково збережених метричних книгах церкви Іоанна Богослова с. Вовківка Мелітопольського повіту Таврійської губернії за 1907 р., 1910 р., 1912 р., 1915 р., актовий запис про шлюб ОСОБА_25 та ОСОБА_23 відсутній.

В частково збережених книгах реєстрації актів цивільного стану відділу ЗАЦС при Михайлівській сільраді (до складу якої входило с. Вовківка) Михайлівського району Мелітопольського округу за 1922-1930 рр. актовий запис про шлюб ОСОБА_24 та ОСОБА_18 відсутній.

В частково збережених книгах реєстрації актів цивільного стану ЗАЦС по населених пунктах Михайлівського району Мелітопольського округу за 1930 р. актовий запис про народження ОСОБА_28 відсутній.

Метричні книги церкви Іоанна Богослова с. Вовківка Мелітопольського повіту Таврійської губернії за 1893 р., 1896 р., 1911 р., 1913 р., 1914 р., 1916-1921 рр. на зберігання до Державного архіву Запорізької області не надходили, у зв`язку з чим надати копії актових записів про народження ОСОБА_23 , ОСОБА_22 , ОСОБА_14 , шлюб між ОСОБА_23 та ОСОБА_29 , ОСОБА_18 та ОСОБА_24 немає можливості (том 1, а.с. 139).

Судом досліджено надану приватним нотаріусом Масловець Л.С. копію спадкової справи № 134/2019 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , та надані приватним нотаріусом Щербиною Г.Ю. копії матеріалів заповіту ОСОБА_4 (том 1, а.с. 105-128; 130-136).

Судом також досліджено медичні документи на ОСОБА_4 з зазначенням його хвороб, поставлених йому діагнозів, госпіталізацій, лікарських призначень та ін. (том 1, а.с. 93, 100-101, 103, 149, 151, 186-187, 203-220). Оглянуто оригінал медичної карти № 1681.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_4 та дружить з ним з дитинства, вони часто спілкувались. ОСОБА_4 викладав англійську мову в медичному університеті. Коли у 2019 році ОСОБА_4 захворів, вона часто приходила до нього, допомагала.

ОСОБА_1 вона знає приблизно з 1993 або з 1994 року, коли їх познайомив ОСОБА_4 на святкуванні дня народження дядька ОСОБА_4 ОСОБА_30 . Це відбулось в с. Михайлівка. При цьому ОСОБА_4 представив ОСОБА_1 як свою троюрідну сестру: батько ОСОБА_1 та мати ОСОБА_4 були двоюрідними братом та сестрою. Знає, що їх сім`я родом з ОСОБА_31 . Зазначила, що бабуся ОСОБА_4 ОСОБА_32 , а його дядько ОСОБА_33 .

Зазначила, що ОСОБА_1 доглядала за ОСОБА_4 коли той захворів. Знає, що вона приїжджала до нього після роботи, інколи ночувала, провідувала його у лікарні.

ОСОБА_3 вона також знає ОСОБА_34 також доглядала за ОСОБА_4 , коли той захворів. Її порекомендувала дружина брата ОСОБА_4 ОСОБА_5 приблизно за місяць до смерті ОСОБА_4 .

Зазначила, що ОСОБА_3 не дуже дбало доглядала за ОСОБА_4 і вона періодично приходила туди, щоб помити ОСОБА_4 . ОСОБА_4 постійно чекав ОСОБА_1 .

Коли ОСОБА_3 з родиною стали жити у ОСОБА_4 вони робили ремонт в своїй частині будинку.

За день до смерті ОСОБА_4 сказав, що їй треба буде прийти та щось підписати з нотаріусом, зазначив, що він надає житло ОСОБА_3 . До цього ОСОБА_4 казав їй, що ОСОБА_3 просила його скласти заповіт.

В день підписання заповіту за запрошенням ОСОБА_3 вона прийшла до ОСОБА_4 , крім неї свідками також були ОСОБА_7 (який був знайомим ОСОБА_4 та періодично возив його на роботу) та сусідка ОСОБА_8 .

Заповіт складався приблизно о 14 годині 00 хвилин ІНФОРМАЦІЯ_1 , а ближче до опівночі в цей же день ОСОБА_4 помер.

При складанні заповіту нотаріус розмовляла з ОСОБА_4 . Вона також говорила з ОСОБА_4 та помітила, що він явно не бажав складати заповіт. ОСОБА_4 казав, що хотів би заповісти своє майно «на Ліду і на ОСОБА_35 », після чого нотаріус попросила документи ОСОБА_36 . Оскільки їх не було, нотаріус сказала, щоб визначались зараз, або викликали її пізніше для оформлення заповіту на двох спадкоємців. Пам`ятає, що тоді хтось сказав, що майно відійде до громади, а ОСОБА_3 при всіх почала щось казати ОСОБА_4 , на що той відповів: «я навіть не знаю, не хочу нікого ображати». В той момент ОСОБА_3 обіцяла ОСОБА_4 , що поділиться з ОСОБА_1 .

Свідок не пам`ятає, щоб при ній ОСОБА_4 пропонували самостійно підписати заповіт.

Під час складання заповіту ОСОБА_3 весь час знаходилась біля ОСОБА_4 .

Після складання заповіту вона підписала його та відійшла у сторону. Текст заповіту вона не читала. Чи читала текст заповіту нотаріус вона не пам`ятає. Як вона зрозуміла заповіт був складений на ОСОБА_3 , а ОСОБА_3 має поділитись з ОСОБА_1 .

При цьому свідок зазначила, що ОСОБА_4 не казав, що хоче віддати все майно ОСОБА_1 , а лише хотів дочекатись її та потім вирішити це питання, однак ОСОБА_3 наполягала, щоб заповіт був складений саме в цей день. Пам`ятає, що ОСОБА_4 казав «не обділіть Ліду».

ОСОБА_1 приїхала в цей же день увечері, незадовго до смерті ОСОБА_4 .

При підписанні заповіту ніхто з підписантів не відмовлявся від підпису.

Свідок ОСОБА_7 в ході допиту в судовому засіданні пояснив, що з ОСОБА_4 він познайомився у 2019 році, коли працював водієм таксі. Відносини між ними стали дружніми і він періодично возив ОСОБА_4 , купував йому ліки та допомагав іншим чином. Він бував вдома у ОСОБА_4 , який жив один, та спілкувався з ним. Знає, що у ОСОБА_4 були проблеми з ногами після ДТП і була якась пухлина в голові.

ОСОБА_1 він знає від ОСОБА_4 , який називав її «сестрицею». Казав, що вона його родичка, сестра. При цьому ОСОБА_4 детально розповідав йому про його спорідненість з ОСОБА_1 , однак він не запам`ятав конкретну інформацію.

Пояснив, що коли ОСОБА_4 був у лікарні, він періодично приїжджав до нього та купував необхідні ліки. Пам`ятає, що провідував ОСОБА_4 в п`ятій та в сьомій лікарнях.

28 жовтня 2019 року він приїжджав до ОСОБА_4 додому, щоб допомогти з оформленням документів в РЕСі. В той же день увечері йому подзвонив чоловік ОСОБА_3 та попросив бути присутнім при оформленні заповіту.

В день підписання заповіту він приїхав додому до ОСОБА_4 . Окрім нього та ОСОБА_4 там були присутні ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , нотаріус та ОСОБА_3 . Нотаріус почала оголошувати, що буде відбуватись. Дістала готовий заповіт та почала задавати ОСОБА_4 питання. ОСОБА_4 запитав, «чому немає Лідії», оскільки хотів частину майна оформити на неї. Після чого нотаріус сказала, що заповіт готовий на одну людину ОСОБА_3 і або він буде підписаний зараз в такому вигляді, або вона підготує його на двох спадкоємців і укладення заповіту відбудеться в інший день. Сказала, щоб вони визначались та на деякий час вийшла з кімнати.

Після цього ОСОБА_3 почала умовляти ОСОБА_4 , щоб він оформив заповіт на її ім`я, а вона обіцяє виконати всі його прохання, в тому числі обіцяла віддати ОСОБА_1 28 тисяч гривень за придбані ліки. ОСОБА_4 в цей момент мовчав.

Потім ОСОБА_3 покликала нотаріуса. Оскільки ОСОБА_4 більше нічого не казав, нотаріус попросила його вказати пальцем на особу, якій він заповідає своє майно. ОСОБА_4 , не з першого разу, але вказав на ОСОБА_3 , яка в цей час сиділа біля нього на ліжку та просила скласти заповіт.

Зазначив, що він не пам`ятає, щоб хтось пропонував ОСОБА_4 підписати заповіт особисто.

Потім він та ОСОБА_6 підписали текст заповіту, відповідно до якого ОСОБА_4 все своє майно заповідає ОСОБА_3 . Сам ОСОБА_4 , при цьому, не заперечував, щоб вони підписували заповіт.

Нотаріус повідомляла присутнім про суть заповіту. Особисто він прочитав предмет заповіту та його сторони, далі не читав.

Зазначив, що ані він, ані ОСОБА_6 заповіт вголос не читали.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_37 повідомив, що він є рідним братом позивачки ОСОБА_1 , а ОСОБА_4 приходиться йому троюрідним братом: бабуся ОСОБА_4 ОСОБА_38 та його бабуся ОСОБА_39 рідні сестри. Його бабуся ОСОБА_40 народилась у 1896 році, а її сестра ОСОБА_41 була старшою та народилась або у 1890, або у 1891 році, точно він не пам`ятає.

ОСОБА_4 він знав з дитинства, знав його батьків. Зазначив, що його батько ОСОБА_10 та мати ОСОБА_4 «тітка ОСОБА_42 » є двоюрідними братом та сестрою.

Знає, що коли ОСОБА_4 захворів, то ОСОБА_1 його провідувала та здійснювала за ним догляд.

Про обставини складання ОСОБА_4 заповіту він нічого не знає.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_4 вона знає близько сорока років, оскільки вони жили по сусідству. ОСОБА_1 вона знає приблизно десять років їх познайомив ОСОБА_4 та представив її як свою сестру. Який між ними ступінь споріднення, двоюрідні або троюрідні, вона точно не знає, але вони точно не рідні.

ОСОБА_3 вона знає з жовтня 2019 року, коли вона з родиною почала жити у ОСОБА_4 та доглядати за ним. ОСОБА_4 надав їм своє житло, щоб вони не орендували житло та доглядали за ним. ОСОБА_34 є якоюсь дальньою родичкою ОСОБА_4 .

Бути свідком при підписанні заповіту її запросила ОСОБА_3 . Це було не в день підписання заповіту, а раніше.

В день підписання заповіту вона прийшла до ОСОБА_4 та привітала його, той відповів. ОСОБА_4 весь час лежав на ліжку і не вставав.

Вони дочекались нотаріуса та, коли всі зібрались, нотаріус сказала, що зараз буде укладатись заповіт. В той час у будинку, окрім неї, ОСОБА_4 та нотаріуса, були ОСОБА_6 , ОСОБА_43 (прізвища якого вона не пам`ятає, але знає, що це знайомий ОСОБА_4 , який возив його), ОСОБА_3 та її чоловік. Зазначила, що нотаріус прийшла вже з готовим заповітом.

Пам`ятає, що нотаріус спілкувалась з ОСОБА_4 , але про що вони говорили вона не чула.

Потім почали складати заповіт. ОСОБА_4 хотів, щоб була присутня ОСОБА_1 , оскільки він хоче включити її до заповіту. Після чого нотаріус сказала, що, оскільки документів ОСОБА_1 не було в наявності, заповіт на той момент може бути підписаний лише на ОСОБА_3 , але процедуру можна відкласти та скласти заповіт пізніше, включивши до нього ОСОБА_1 . На що ОСОБА_4 сказав, що в такому разі він не буде писати ні на кого. Нотаріус сказала, що без згоди ОСОБА_4 заповіт укладений не буде.

Після цього ОСОБА_3 почала вмовляти ОСОБА_4 , щоб той дав заповіт і казала, що вона не обмане «тьотю ОСОБА_44 ». Після вмовляння ОСОБА_4 погодився підписати заповіт на ОСОБА_3 . Це вона чула та бачила на власні очі.

Вона першою підписала заповіт, згідно з яким все своє майно ОСОБА_4 заповідає на ОСОБА_3 , а та, як вона зрозуміла, мала потім передати майно (все чи ні вона не знає) ОСОБА_1 . Зазначила, що в її присутності ОСОБА_4 не пропонували підписати заповіт самостійно.

Підписувати заповіт її ніхто не примушував та не заперечував, щоб вона підписувала. Вона підписала та вийшла з будинку. В її присутності ніхто заповіт вголос не читав. Це було приблизно о 14 годині 00 хвилин, а ранком наступного дня вона дізналась, що ОСОБА_4 помер.

Зазначила, що на похоронах ОСОБА_4 були й ОСОБА_1 й ОСОБА_3 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_45 пояснила, що вона проживає через два будинки від ОСОБА_4 , дуже добре його знала за життя та періодично навідувала його, допомагала в побуті, приносила йому їжу та ласощі. Фактично ОСОБА_4 був другом їх сім`ї і коли його госпіталізували до лікарні, він залишив їм запасний комплект ключів від свого будинку. Також він кілька разів залишав їм своє цінне майно, яке вони повертали ОСОБА_4 коли того виписували з лікарні.

ОСОБА_1 знає як сестру ОСОБА_4 , який їй про це розповідав. Зазначила, що коли ОСОБА_4 захворів, ОСОБА_1 доглядала за ним.

Пояснила, що знала батьків ОСОБА_4 . Його мати тітка ОСОБА_42 та батько дядька ОСОБА_46 .

ОСОБА_3 вона також знає ОСОБА_34 з`явилась приблизно за місяць до смерті ОСОБА_4 коли той лежав у лікарні. ОСОБА_3 разом зі своїм чоловіком приходили до її чоловіка, щоб взяти ключі від будинку ОСОБА_4 . Знає, що її чоловік, попередньо зв`язавшись з ОСОБА_4 , віддав їм комплект ключів, що був у них. Зазначила, що ОСОБА_3 є дальньою родичкою ОСОБА_4 , однак ким конкретно вона йому приходиться, вона не знає.

Пояснила, що в серпні 2019 року ОСОБА_4 сильно захворів. Вони з чоловіком виявили його лежачим після того, як він деякий час не виходив на зв`язок та не з`являвся у дворі. Вони дзвонили в поліцію та ламали двері будинку, щоб зайти туди. Коли вони з чоловіком виявили ОСОБА_4 лежачим на підлозі, то викликали швидку допомогу, після чого ОСОБА_4 був госпіталізований. При цьому її чоловік їздив з ОСОБА_4 до лікарні та допомагав оформити його при госпіталізації.

Коли ОСОБА_4 лежав у лікарні, вона з чоловіком періодично провідували його.

В день смерті приблизно о 20 годині вони з чоловіком також приходили до ОСОБА_4 , а близько 23-00 їй подзвонили та сказали, що ОСОБА_4 помер. Про те, що в цей день був підписаний заповіт вона згодом дізналась від сусідів.

Свідок ОСОБА_47 пояснила, що вона є рідною сестрою ОСОБА_1 і у неї була бабуся ОСОБА_18 , яка проживала у Вовківці Михайлівського району. Зазначила, що її бабуся народилась у 1896 році і у неї було дев`ять сестер та один брат. Старша сестра ОСОБА_17 народилась у 1893 році та після одруження взяла прізвище чоловіка, яке починається на літеру «З» і яке вона зараз не пам`ятає. У неї була донька ОСОБА_48 , яка народилась у 1916 році і яка згодом вийшла заміж за ОСОБА_49 . В свою чергу у них було два сини ОСОБА_50 , 1941 року народження та ОСОБА_4 . Вони всі жили в смт. Балабино з 1933 року після розкуркулення.

Таким чином, і вона і її сестра ОСОБА_1 є троюрідними сестрами ОСОБА_4 .

Зазначила, що з ОСОБА_4 більше спілкувалась ОСОБА_1 . Вона доглядала його, коли той захворів, готувала йому їжу, ночувала.

ОСОБА_3 їй не знайома. Про обставини складання заповіту вона також нічого сказати не може, бо не знає.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_51 надав показання, які за своєю суттю аналогічні показанням його дружини свідка ОСОБА_45 .

Свідок ОСОБА_52 в судовому засіданні пояснила, що вона є матір`ю відповідачки ОСОБА_3 і вони проживають в смт. Балабине.

ОСОБА_4 вони знають давно, оскільки є родичами. З самого дитинства вона та ОСОБА_34 часто бували у ОСОБА_4 в гостях, він також їх навідував. Знала батьків ОСОБА_4 : мати тітка ОСОБА_42 та батько дядя ОСОБА_46 .

Коли в серпні 2019 року ОСОБА_4 захворів, ОСОБА_3 провідувала його вдома та у лікарні, потім за рекомендацією ОСОБА_5 (дружини рідного брата ОСОБА_4 ) ОСОБА_34 з сім`єю переїхали до нього і доглядали його. ОСОБА_4 був задоволеним доглядом.

Щодо заповіту знає, що ОСОБА_4 все своє майно заповів на ОСОБА_3 .

В судовому засіданні свідок ОСОБА_53 суду пояснив, що він є співмешканцем (на момент допиту в суді) відповідачки ОСОБА_3 і вони проживають по АДРЕСА_1 .

В серпні 2019 року ОСОБА_4 , який є родичем ОСОБА_3 , захворів і вони з ОСОБА_34 періодично провідували його в сьомій лікарні, привозили йому їжу та ліки. У вересні 2019 року ОСОБА_4 запропонував їм жити у нього вдома та доглядати за ним після виписки. Сказав, щоб вони робили ремонт в своїй частині. Ключі від будинку йому дав ОСОБА_51 в серпні 2019 року після дзвінка ОСОБА_4 .

Про ОСОБА_1 він дізнався вже після того, як ОСОБА_4 був виписаний з лікарні. Він сказав зібрати диван, оскільки «приїде Ліда». Через кілька днів приїхала ОСОБА_1 .

Зазначив, що ОСОБА_4 відносився до ОСОБА_3 як до доньки, піклувався та дбав про неї.

Щодо обставин складання заповіту повідомив наступне.

За кілька днів до своєї смерті ОСОБА_4 телефонував нотаріусу по телефону, зазначеному на візитці, яку йому принесла від нотаріуса ОСОБА_3 раніше за проханням самого ОСОБА_4 . Після дзвінка нотаріус приходила до ОСОБА_4 та про щось спілкувалась з ним. Про що вони говорили він не знає. Це було за день чи два до смерті ОСОБА_4

30 жовтня 2019 року до ОСОБА_4 прийшли ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , яких ОСОБА_4 сам запросив як свідків. Також була нотаріус. Як підписувався заповіт він не знає, оскільки не заходив до них. Сама процедура тривала приблизно годину. Пам`ятає, що ОСОБА_4 щось сказав ОСОБА_3 і вона пішла з будинку та згодом повернулась з ОСОБА_8 .

На той момент він навіть не знав, з якого приводу всі зібрались, вже пізніше, після похорон ОСОБА_4 він дізнався про заповіт.

Зазначив, що під час складання заповіту ОСОБА_3 не була присутня, оскільки знаходилась в їх кімнаті з маленькою дитиною. Один раз вона ненадовго підходила до ОСОБА_4 , щоб дати йому води, після чого знову повернулась до дитини.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка відповідач ОСОБА_3 пояснила, що вона є троюрідною племінницею ОСОБА_4 і знає його з дитинства. Її прабабуся та мати ОСОБА_4 рідні сестри. Вони з ОСОБА_4 часто бували в гостях один у одного, він допомагав їй з англійською мовою під час її навчання в школі. Також вона пам`ятає батька ОСОБА_4 , якого вона бачила в дитинстві.

ОСОБА_4 жив в АДРЕСА_1 , а вони з матір`ю жили також в АДРЕСА_3 .

Наприкінці липня ОСОБА_4 захворів і вона провідувала його. При ній медсестра робила ОСОБА_4 укол, коли йому було погано.

Наступного дня після того, як вона вчергове приходила до ОСОБА_4 , вона дізналась, що його госпіталізували до сьомої лікарні на «Пісках». Це було вже в серпні 2019 року.

Практично кожен день вони з чоловіком провідували ОСОБА_4 в лікарні, купували йому їжу та ліки, привозили речі. ОСОБА_1 вона там жодного разу не бачила.

Коли ОСОБА_4 лежав у лікарні, він попросив їх з чоловіком доглядати за ним після виписки, оскільки лікарі казали, що йому буде потрібен догляд, і виділив їм кімнату в своєму будинку, сказавши робити там ремонт. Приблизно в двадцятих числах вересня, коли ОСОБА_4 вже виписали, вони з чоловіком та дитиною переїхали жити до своєї кімнати в будинку ОСОБА_4 до цього моменту там жив її чоловік та робив ремонт.

ОСОБА_4 періодично провідували сусіди. ОСОБА_1 також приїжджала до ОСОБА_4 та періодично там ночувала, інколи купувала йому ліки. Яке ОСОБА_1 має відношення до ОСОБА_4 вона не знає, однак зазначила, що до цього ОСОБА_4 їй не казав, що ОСОБА_1 є його родичкою, але після приїзду ОСОБА_1 він сказав, що вона якась дальня родичка.

Вже в жовтні 2019 року ОСОБА_4 сказав їй, що «він щось не зробив» та попросив сходити до нотаріуса та взяти візитну картку. Потім ОСОБА_4 спілкувався з нотаріусом телефоном.

Через деякий час ОСОБА_4 знову попросив її сходити до нотаріуса та запросити її. Нотаріус сказала визначатись з датою, після чого вона сходила додому і ОСОБА_4 сказав їй «завтра». Вона знову пішла до нотаріуса і та сказала їй, що прийде наступного дня о 12-13 годині.

30 жовтня приблизно о 12 годині 15 хвилин нотаріус прийшла до них та деякий час розмовляла з ОСОБА_4 . Потім приїхав ОСОБА_7 та прийшла ОСОБА_6 її раніше сам ОСОБА_4 просив бути свідком.

Потім нотаріус сказала, що потрібен третій свідок і ОСОБА_4 попросив її покликати ОСОБА_8 , після чого вона сходила та привела її.

При укладенні заповіту вона не була присутня, а знаходилась в іншій кімнаті з дитиною. Один раз її покликали дати води ОСОБА_4 . Вона принесла йому воду і повернулась до своєї кімнати. Чула, що нотаріус зачитувала заповіт перед тим, як піти з її кімнати було чутно голос нотаріуса. Зазначила, що в її присутності ОСОБА_4 нічого не казав про те, кому він заповідає своє майно. Їй ОСОБА_4 також нічого не казав про передачу майна або його частини ОСОБА_1 .

Коли закінчили укладання заповіту, нотаріус попросила її підійти та сказала, щоб вона прийшла до неї в офіс трохи пізніше. Приблизно о 15-30 або о 16-00 вона сходила до нотаріуса та там дізналась про заповіт.

Після укладання заповіту ОСОБА_8 одразу пішла, а ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишились і деякий час спілкувались з ОСОБА_4 .

Увечері до них приходила ОСОБА_45 та деякий час спілкувалась з ОСОБА_4 .

Зазначила, що нотаріус приходила до ОСОБА_4 один раз 30 жовтня 2019 року, в день складання заповіту.

Оцінюючи зазначені обставини в контексті заявлених позовних вимог та враховуючи вимоги законодавства, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до приписів ЦПК України справи про встановлення фактів (в тому числі й родинних відносин) розглядаються судами в порядку окремого провадження. В той же час в разі наявності спору про право при встановленні факту родинних відносин, такі справи підлягають розгляду в порядку позовного провадження.

Встановлення факту родинних відносин в даній справі необхідне позивачу для отримання можливості успадкувати майно після померлого ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_4 . Враховуючи наявність заповіту, який оскаржується позивачем, вимога про встановлення факту родинних відносин позивачки з ОСОБА_4 розглядається в позовному провадженні разом з вимогою про визнання заповіту недійсним.

При дослідженні доказів судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_10 , що підтверджується документами.

Документами, дослідженими в ході судового розгляду також підтверджується те, що матір`ю ОСОБА_4 є ОСОБА_14 .

З показань свідків ОСОБА_37 та ОСОБА_47 вбачається, що ОСОБА_10 та ОСОБА_14 є двоюрідними братом та сестрою, а їх матері ОСОБА_18 та ОСОБА_17 є, відповідно, рідними сестрами.

Суд констатує, що факт споріднення ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не може бути в повній мірі встановлений з документів, які не зберіглись з кінця XIX початку XX сторіччя, про що свідчать відповіді з архівних установ.

В той же час показання свідків ОСОБА_37 та ОСОБА_47 узгоджуються в цій частині з показаннями свідка ОСОБА_6 , яка зазначила, що ОСОБА_4 представляв їй ОСОБА_1 як троюрідну сестру, свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_45 та ОСОБА_51 , які пояснили, що ОСОБА_4 представляв їм ОСОБА_1 як сестру без зазначення ступеню споріднення, але точно не рідну. В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 під час її допиту як свідка також зазначала, що ОСОБА_4 казав про його дальні родинні зв`язки з ОСОБА_1 .

Вказані показання узгоджуються між собою, та в сукупності з дослідженими документами (з урахуванням місця їх складення та їх хронології) свідчать про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є троюрідними сестрою та братом через своїх бабусь ОСОБА_18 та ОСОБА_17 , які були рідними сестрами.

Виключне значення для розгляду цієї справи має ступінь споріднення ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , оскільки відповідно до положень ЦК України, правом на спадщину мають лише особи до шостого ступеня споріднення включно (п`ята черга спадкоємців за заповітом згідно до статті 1265 ЦК України).

При цьому відповідно до абзацу другого ч. 1 ст. 1265 ЦК України ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

В даному випадку ОСОБА_4 є сином ОСОБА_14 (це народження не входить до числа, яким визначається ступінь споріднення між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 ).

ОСОБА_14 є донькою ОСОБА_17 (перше народження, яке входить до числа, яким визначається ступінь споріднення ОСОБА_4 та ОСОБА_1 ).

ОСОБА_17 є донькою ОСОБА_54 (друге народження, яке входить до числа, яким визначається ступінь споріднення ОСОБА_4 та ОСОБА_1 ).

ОСОБА_55 є батьком ОСОБА_18 (третє народження, яке входить до числа, яким визначається ступінь споріднення ОСОБА_4 та ОСОБА_1 ).

ОСОБА_18 є матір`ю ОСОБА_10 (четверте народження, яке входить до числа, яким визначається ступінь споріднення ОСОБА_4 та ОСОБА_1 ).

ОСОБА_10 є батьком позивачки ОСОБА_1 (п`яте народження, яке входить до числа, яким визначається ступінь споріднення ОСОБА_4 та ОСОБА_1 ).

Таким чином, ОСОБА_1 як троюрідна сестра ОСОБА_4 є його родичкою п`ятого ступеня споріднення та входить до п`ятої черги спадкоємців за законом.

Враховуючи викладене, позовна вимога про встановлення факту родинних відносин є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Порядок та особливості спадкування за заповітом регламентовані Главою 85 Цивільного Кодексу України.

У відповідності до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається ч. 2 ст. 1234 ЦК України. При цьому, відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 1247 ЦК України, якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу.

Вказаною нормою встановлено, що якщо фізична особа у зв`язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа.

Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє.

В даному випадку заповіт від імені ОСОБА_4 підписаний ОСОБА_8 . Суд констатує відповідність оскаржуваного заповіту вимогам ч. 4 ст. 207 та абз. 2 ч. 2 ст. 1247 ЦК України, оскільки, як встановлено в судовому засіданні з показань свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , ОСОБА_4 не мав змоги особисто підписати заповіт через перебування в лежачому стані та загальну слабкість. Нотаріусом при оформленні заповіту дотримано вимоги вказаних норм. Той факт, що ОСОБА_4 не пропонували підписати заповіт самостійно перед підписанням його тексту ОСОБА_8 , на думку суду не є підставою для констатації порушення процедури укладання заповіту, оскільки загальний стан ОСОБА_56 та його неспроможність самостійно поставити підпис на той момент були очевидними для всіх присутніх при укладенні заповіту.

При посвідченні заповіту також в повній мірі було дотримано правил, передбачених ст. 1247 ЦК України (загальні вимоги до форми заповіту); ст. 1248 ЦК України (посвідчення заповіту нотаріусом); ч.ч. 1-4 ст. 1253 ЦК України (посвідчення заповіту при свідках).

При цьому суд констатує наявність при укладанні оскаржуваного заповіту порушення вимог ч. 5 ст. 1253 ЦК України, оскільки як встановлено в судовому засіданні з показань свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які були свідками посвідчення заповіту текст заповіту ними вголос не зачитувався. Це ж підтвердила й свідок ОСОБА_8 , яка також була присутня при посвідченні заповіту та поставила підпис за ОСОБА_4 відповідно до ч. 4 ст. 207 ЦК України.

Однак, вказане порушення, на думку суду, саме по собі не тягне за собою недійсності оскаржуваного заповіту.

В той же час, суд вважає слушними доводи позивача стосовно невідповідності оскаржуваного заповіту дійсній волі заповідача ОСОБА_4 .

Так, в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , яка була свідком посвідчення заповіту відповідно до вимог ст. 1253 ЦК України, пояснила, що ОСОБА_4 чітко та неодноразово висловлювався про необхідність включення до заповіту ОСОБА_1 .

Вказане повністю узгоджується і з показаннями інших осіб, які були присутні при посвідченні заповіту ОСОБА_7 (який також був свідком посвідчення заповіту згідно до ст. 1253 ЦК України) та ОСОБА_8 (яка підписала заповіт за ОСОБА_4 відповідно до вимог ч. 4 ст. 207 та абз. 2 ч. 2 ст. 1247 ЦК України). Ці свідки також пояснили, що після того, як ОСОБА_4 зазначив на необхідності включення ОСОБА_1 до заповіту, нотаріус сказала, що в цьому разі процедуру посвідчення необхідно відкласти. Після чого ОСОБА_3 почала умовляти ОСОБА_4 підписати заповіт саме сьогодні і в результаті був підписаний заповіт на користь саме ОСОБА_3 .

В даному випадку порушення волі ОСОБА_4 щодо заповідального розпорядження його майном є очевидним і встановлено з показань саме тих людей, які законом покликані цю волю засвідчити.

У відповідності до ч. 2 ст. 1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

В даному випадку судом встановлено, що волевиявлення заповідача ОСОБА_4 при укладенні від його імені заповіту від 30 жовтня 2019 року не було вільним, оскільки фактично вчинене після умовлянь ОСОБА_3 та не відповідало його волі, оскільки він бажав включити до заповіту позивачку ОСОБА_1 .

Враховуючи те, що як родич п`ятого ступеня споріднення ОСОБА_1 має право на спадщину як спадкоємець п`ятої черги за законом та, відтак, є заінтересованою особою, суд має всі підстави задовольнити позов та визнати оскаржуваний заповіт недійсним за її позовом на підставі приписів ч. 2 ст. 1257 ЦК України.

Оскільки перед судовими дебатами відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні заявила про зміну нею прізвища з « ОСОБА_57 » на « ОСОБА_58 » після укладення шлюбу, суд в резолютивній частині зазначає її дівоче та шлюбне прізвища.

Документально підтверджені витрати позивачки на сплату судового збору підлягають стягненню на її користь з відповідачки відповідно до положень статті 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 263-265, 268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , ІПН: НОМЕР_7 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_5 , ІПН: НОМЕР_5 ) про встановлення факту родинних відносин та визнання заповіту недійсним задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , уродженка с. Вовківка Михайлівського району Запорізької області, є родичкою п`ятого ступеня споріднення (троюрідною сестрою) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця смт. Балабине, Запорізького району Запорізької області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Балабине Запорізького району Запорізької області та мешкав там же по АДРЕСА_1 .

Визнати недійсним заповіт від імені ОСОБА_4 , посвідчений 30 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Щербиною Ганною Юріївною, за змістом якого ОСОБА_4 заповів ОСОБА_3 все належне йому майно.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 документально підтверджені витрати на сплату судового збору в розмірі 1681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) гривня 60 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя В.В. Нікітін