КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2-о/947/461/22
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.12.2022 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі Матвієвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за заявою

ОСОБА_1 ,

заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів
цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління
Міністерства юстиції (м.Одеса),

про встановлення факту смерті особи на території України,

на якій введено воєнний стан,

ВСТАНОВИВ:
08.12.2022 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про встановлення факту смерті особи на території України, на якій введено воєнний стан, в якій заявниця просить суд встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Василівка Василівського району Запорізької області, Україна, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Маріуполі Донецької області, у віці 25 років, причина смерті: «вогнепальне поранення, несумісне з життям».

У заяві заявниця зазначила, що її син, фельдшер медичного пункту гаубичного артилерійського дивізіону окремого загону спеціального призначення «Азов» головний сержант ОСОБА_2 , перебуваючи в м. Маріуполь при виконанні бойових завдань у місті Маріуполі, загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся внаслідок військової агресії російської федерації проти України, та отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» є неможливим.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу за вказаною заявою розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 09.12.2022 року вказану заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено дату, час і місце проведення судового засідання.

У судове засідання заявниця не з`явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду.

З урахуванням стислих термінів встановлених законом для розгляду цієї категорії справ, судом було ухвалено провести розгляд справи за відсутності сторін по справі, на підставі наявних документів в матеріалах справи.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України.
Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12 травня 2015 року № 389-VIII, воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України (ст. 2 зазначеного Закону України).
Загальновідомою та такою, що не потребує доказування за змістом ст.82 ЦПК України є обставина, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години З0 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Законом України № 7168 від 15.03.2022 року Верховна Рада України затвердила Указ Президента "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №133/2022 від 14.03.2022 р. на період з 26 березня 2022 р. ще на 30 днів (до 24 квітня включно).
Законом України № 7300 від 19.04.2022 року Верховна Рада України затвердила Указ Президента "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №259/2022 від 18.04.2022 на період з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком ще на 30 діб (до 25 травня 2022 р.).
Законом України № 7389 від 18.05.2022 року Верховна Рада України затвердила Указ Президента "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №141/2022 від 17.05.2022 на період з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком ще на 90 діб (до 23 серпня 2022 року включно).

Законом України № 2500-ІХ від 15.08.2022 року Верховна Рада України затвердила Указ Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 573/2022 від 12.08.2002 року на період з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком ще на 90 діб (до 23 листопада 2022 року включно).

Законом України № 2738-ІХ від 16.11.2022 року Верховна Рада України затвердила Указ Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 757/2022 від 7 листопада 2022 року на період з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Відповідно до ст. 12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.
Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.
Щодо суб`єктного складу учасників справи суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).
Як визначено ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Окреме провадження - це самостійний вид цивільного судочинства, у якому суд при розгляді безспірних справ встановлює юридичні факти або обставини з метою захисту охоронюваних законом інтересів громадян і організацій.
Відповідно до ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.
Згідно ч. 3 ст. 42 ЦПК України у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.
Згідно з ч.1 ст. 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Судом встановлено, що у відповідності до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_2 , матір`ю якого вказано ОСОБА_1 .
Враховуючи вище наведене суд вважає, що ОСОБА_1 , як матір особи, щодо якої вирішується питання про встановлення юридичного факту (факту смерті), має право на звернення до суду з такою заявою.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).
Згідно зі ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про становлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Підрозділом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5 (зі змінами) передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це.

09.03.2022 року затверджено Наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я, Офісу Генерального прокурора за № 177/450/46 про Порядок взаємодії між органами та підрозділами Національної поліції України, закладами охорони здоров`я та органами прокуратури України при встановленні факту смерті людини під час воєнного стану на території України.

Даним порядком передбачено, що за умов явних ознак вогнепальної, вибухової, опікової, хімічної, радіаційної або іншої травми, як результату бойових дій, незалежно від того, чи є постраждалий військовим або цивільним, лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем судово-медичним експертом на підставі зовнішнього огляду. Умовою для використання подібного алгоритму є обов`язкове фотографування трупа із достатнім цифровим документуванням, обов`язковий відбір матеріалу для судово-імунологічного та можливого молекулярно-генетичного дослідження (за необхідності), а також за можливості збереження елементів, що стали причиною травмування.

Огляд трупа на місці його виявлення проводиться слідчим із залученням судово-медичного експерта або лікаря. У разі неможливості огляду трупа на місці його виявлення (обстріли, проведення бойових дій тощо) огляд трупа здійснюється слідчим в бюро судово-медичної експертизи або іншому спеціально визначеному та облаштованому безпечному місці, із залученням судово-медичного експерта або лікаря з можливим подальшим направленням трупа для проведення судово-медичної експертизи (розтину) трупа.

У відповідності до наданого до суду витягу з Наказу командира Військової частини НОМЕР_2 Національної Гвардії України за №74 від 26.03.2022 року наказано виключити з усіх видів забезпечення, у зв`язку зі смертю фельдшера медичного пункту гаубичного артилерійського дивізіону окремого загону спеціального призначення «Азов» головного сержанта - ОСОБА_2 , який помер від вогнепального поранення несумісного з життям під час виконання бойових завдань, ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У відповідності до листа Військової частини НОМЕР_2 Національної Гвардії України за №40/57/12-1948 від 26.09.2022 року повідомлено, що ОСОБА_2 , дійсно проходив службу у військовій частині НОМЕР_2 Національної Гвардії України та 26.03.2022 року при виконанні бойових завдань у місті Маріуполь Донецької області загинув.

Місто Маріуполь входить до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 від 25.04.2022 року, станом на день його постановлення 25.04.2022 року і дотепер, у відповідності до якого віднесено Маріупольську міську територіальну громаду Маріупольського району Донецької області.
Також судом встановлено, що заявниця зверталась з відповідною заявою до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) з приводу державної реєстрації смерті свого сина, однак їй було відмовлено листом №15651/24.29-58 від 18.11.2022 року, з підстав невідповідності поданих документів згідно з переліком визначеним Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5 (зі змінами).

Досліджуючи подані до суду докази, суд приходить до висновку, що вищевказаний витяг з Наказу командира Військової частини НОМЕР_2 Національної Гвардії України за №74 від 26.03.2022 року, не викликає сумнівів у його достовірності, а тому приймається судом як належний, достовірний і допустимий доказ.
Отже, з матеріалів справи вбачається, що подія загибелі ОСОБА_2 сталася під час виконання останнім бойового завдання в районі бойових дій, де неможливо на даний час отримати лікарське свідоцтво про смерть та довідку про причину смерті у встановленому законом порядку, зокрема після проведення судово-медичної експертизи у кримінальному провадженні, яку на даний час провести також неможливо, тому і зареєструвати факт смерті в органах РАЦС та отримати свідоцтво про смерть сина заявниця на даний час з об`єктивних причин позбавлена можливості.
Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Для заявника встановлення такого факту, що має юридичне значення, а саме факту смерті (загибелі) її сина, військовослужбовця ОСОБА_2 , є необхідним для отримання свідоцтва про смерть.

Виходячи із засад справедливості та розумності, притаманних цивільному судочинству, суд за таких обставин вважає обґрунтованим твердження заявника про неможливість отримання на території, тимчасово непідконтрольній ЗСУ, де ведуться бойові дії, документів, що підтверджують факт смерті за формою, встановленою чинним законодавством України, на теперішній час з об`єктивних причин.

Суд бере до уваги, що встановити іншим способом факт смерті особи в певний час як рішенням суду неможливо.
Враховуючи наведене, встановлені судом обставини, те, що між заявницею відсутній спір із заінтересованою особою, відсутні відомості про спори з іншими особами, те, що встановлення факту смерті особи жодним чином не має можливості вплинути на виникнення, зміну або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви, а тому суд розглядає справу в порядку окремого провадження.
Згідно зі ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.
Нормою ст. 3 Конституції України, визначено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
За змістом статей 13, 89, 294 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Правова позиція суду та рішення суду мають ґрунтуватися на тому, що згідно норм Конституції України та наведених положень законів забезпечення можливості реалізації та захист прав, свобод та інтересів громадян є одним із головних обов`язків держави, виконання якого не може бути вибірковим. Отже, держава повинна захищати та сприяти реалізації законних прав, свобод та інтересів всіх своїх громадян, в тому числі права на проведення державної реєстрації актів цивільного стану як офіційного визнання і підтвердження державою фактів, з якими пов`язується подальше виникнення в громадян та реалізація ними певних цивільних прав і обов`язків. Підставою для встановлення факту смерті особи є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть такої особи в певний час, за певних обставин та на певній території.
Стосовно даної цивільної справи, то правом, яке держава має захищати та забезпечувати можливість для реалізації, є право заявника як громадянки України та матері ОСОБА_2 , на державну реєстрацію смерті свого сина, що, в свою чергу, є підставою для реалізації нею інших своїх прав, пов`язаних зі смертю останнього.
Враховуючи наведені вище обставини та додані докази, суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення заяви та встановлення юридичного факту смерті особи, а саме того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Василівка Василівського району Запорізької області, Україна, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Маріуполі Донецької області, у віці 25 років, причина смерті: «вогнепальне поранення, несумісне з життям».

Відповідно до статей 317, 430 ЦПК України, дане рішення суду має бути допущене до негайного виконання. Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.
Керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 76-80, 265, 259, 315-317, 319ЦПК України, суд,
ВИРІШИВ:
Заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (місцезнаходження: 65039, м. Одеса, вул. Середньофонтанська, 30-Б), про встановлення факту смерті особи на території України, на якій введено воєнний стан задовольнити.

Встановити факт смерті особи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Василівка Василівського району Запорізької області, Україна, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Маріуполі Донецької області, у віці 25 років, причина смерті: «вогнепальне поранення, несумісне з життям».

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення підлягає до негайного виконання.
Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Головуючий Калініченко Л. В.