ПОСТАНОВА

Іменем України

12 липня 2022 року м. Кропивницький

справа № 401/2849/21

провадження № 22-ц/4809/395/22

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Голованя А.М. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Карпенка О.Л.,

учасники справи:

позивач Спільне підприємство - Товариство з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Спільного підприємства - Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 грудня 2021 року у складі судді Гармаш Т.І.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2021 року Спільне підприємство - Товариство з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» (далі СП ТОВ «Світловодськпобут») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 є споживачем теплової енергії, що надається СП ТОВ «Світловодськпобут», на яку відкрито особовий рахунок за № НОМЕР_1 .

Відповідно до рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради № 742 від 15 серпня 2012 року «Про визначення виконавця житлово-комунальної послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання» СП ТОВ «Світловодськпобут» є виконавцем послуг з централізованого опалення в м. Світловодськ та проводить забезпечення тепловою енергією багатоквартирні будинки. Вказане рішення діяло до 16.08.2019, тобто в момент виникнення спірних правовідносин.

Зазначав, що відповідач не оплатила послугу з постачання теплової енергії, внаслідок чого виникла заборгованість за опалення квартири за період з 01 жовтня 2014 року по 01 серпня 2021 року, яка становить 50 178,10 грн.

Всього позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиту теплову енергію за період з 01 жовтня 2014 року по 01 серпня 2021 року у сумі 68 091,80 грн., з яких 50 178,10 - основний борг, 13 014,68 грн - втрати від інфляції, 4 899,02 грн - 3% річних та судові витрати по справі.

Короткий зміст рішення суду

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 грудня 2021 року у позові відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що суд позбавлений можливості встановити, що саме ОСОБА_1 є споживачем послуг з центрального опалення та постачання гарячої води на підставі договору у розумінні п. 6 ч. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а також, що позивачем було надано послуги саме в обсязі зазначеному у позові.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

В обґрунтування апеляційної скарги СП ТОВ «Світловодськпобут» зазначає, що оскаржуване рішення є таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи.

Звертає увагу, що суд першої інстанції не прийняв докази, які підтверджують, що ОСОБА_1 є споживачем послуг з централізованого опалення, а саме довідку СП ТОВ «Світловодськпобут» про розрахунки заборгованості за теплову енергію, розрахунок інфляційних витрат та 3% річних від суми заборгованості по особовому рахунку № НОМЕР_1 , за яким споживачем рахується ОСОБА_1 .

Також зазначає, що відповідач частково сплачувала борг за послугу з централізованого опалення, що свідчить про визнання нею заборгованості та отримання такої послуги.

Просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило, що згідно вимог ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду оскарженого судового рішення.

Суд першої інстанції встановив такі обставини

Спільне підприємство - Товариство з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» є виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Світловодської міської ради № 742 від 15 серпня 2012 року (а.с. 7). На ім`я відповідача відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Відповідно до наказів СП ТОВ «Світловодськпобут» «Про початок опалювального сезону» у 2014 - 2021 роках, позивач надавав послуги централізованого опалення у м. Світловодську (а.с. 10-36).

З довідок наданих Відділом ведення реєстру виконавчого комітету Світловодської міської ради та Управління ДМС у Кіровоградській області убачається, що місце реєстрації ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 не значиться (а.с. 58-59).

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до положень ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частиною першою статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. При цьому такими учасниками є: споживач, виробник, виконавець. Виробник може бути одночасно і виконавцем.

Згідно з частиною першою статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Згідно ч. 6 ст. 19 ЗУ «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

З матеріалів справи вбачається, що Спільне підприємство - Товариство з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» є виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Світловодської міської ради № 742 від 15 серпня 2012 року.

У пункті 5 частини третьої статті 20 Закону України від 24 червня 2004 року № 1875-IV передбачено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з постачальником послуг не позбавляє споживача обов`язку оплачувати надані послуги.

Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18).

Згідно із частино 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частинами 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

За змістом ст. ст. 67-68, 162 Житлового Кодексу України наймач чи власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги по затвердженим тарифам. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Із аналізу вищевказаних положень законодавства випливає, що незважаючи на те, що договір про надання послуг з централізованого опалення та послуг централізованого постачання гарячої води між сторонами не укладався, відповідач, будучи власником квартири, перебуває у зобов`язальних правовідносинах із позивачем, а тому у випадку фактичного користування житлово-комунальними послугами, відсутність укладеного договору не звільняє споживача від обов`язку оплачувати такі послуги.

Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг в повному обсязі.

Відмовляючи у задоволенні позовної заяви суд першої інстанції виходив з того, що згідно з відповіддю Управління ДМС у Кіровоградській області № 7274/21 від 08.09.2021 (а.с. 58) вбачається, що за відомостями, що містяться в реєстрі територіальної громади/Єдиному державному демографічному реєстрі місце реєстрації/проживання за вказаною адресою ОСОБА_1 не значиться, а також згідно з повідомленням №14240 від 10.09.2021 наданим начальником ВРМП Ющенком Т.В., в розділі реєстрації/знята з реєстрації ОСОБА_1 дані відсутні (а.с. 59)

Однак, колегією суддів отримано витяг (номер інформаційної довідки 304652048) на запит з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів, з якого вбачається, що ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) є власником квартири за адресою АДРЕСА_1 з 14.12.2019.

Також, з матеріалів справи вбачається, що відповідно до наданого розрахунку заборгованості по особовому рахунку № НОМЕР_1 , за яким споживачем рахується ОСОБА_1 , заборгованість за спожиту теплову енергію відповідачеві нараховувалася за період з 01.10.2014 по 01.08.2021 та становить 50 178,10 гривень.

Оскільки відповідачем вказані розрахунки не спростовано, а відтак у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язання щодо оплати наданих послуг з централізованого опалення, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за вказані послуги з моменту набуття ОСОБА_1 права власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1 , а саме: з грудня 2019 року по серпень 2021 року на загальну суму 17 047,32 грн, з яких: заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 15 658,69 грн (50 178,1 34 519,41= 15 658,69); витрати інфляції за вказаний період 938,61 грн та 3% річних 450,02 грн.

На вказане суд першої інстанції не звернув уваги та дійшов хибного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

З урахуванням викладеного, встановлені обставини дають підстави зробити висновок, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за надання послуг постачання теплової енергії ОСОБА_1 заслуговують на часткове задоволення.

Щодо розподілу судових витрат

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судові витрати понесені відповідачем документально підтверджуються в матеріалах справи: за подачу позовної заяви в розмірі 2270 грн, за подачу апеляційної скарги в розмірі 3405,00 грн (а.с. 1, 86).

За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з ОСОБА_1 на користь СП ТОВ «Світловодськпобут» підлягає стягненню судовий збір в загальному розмірі 1418,75 грн із розрахунку: 68 091,8 грн (заявлені вимоги); 17 047,32 грн (задоволені позовні вимоги) = 25% від 5675 грн сплаченого судового збору = 1418,75 грн.

При зверненні до суду з позовом, СП ТОВ «Світловодськпобут» просило стягнути з відповідача 5000 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

У частині другій статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Законодавством України не встановлено спеціальних вимог щодо порядку підтвердження оплати правничої допомоги для цілей розподілу судових витрат.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції у розмірі 5000 грн. та їх відшкодування за рахунок відповідача позивач надав договір про надання правничої (правової) допомоги від 20.05.2019, укладений з адвокатом Новак Ю.П., акт надання професійної правничої допомоги від 30.08.2021, згідно якого СП ТОВ «Світловодськпобут» надавалась правнича допомога в справі № 401/2849/21 вартістю 5000 грн., копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та довіреність №1.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що надані представником відповідача докази є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат, виходячи з конкретних обставин справи.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

За таких обставин, відповідно до ст. 376 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Спільного підприємства - Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» задовольнити частково.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 грудня 2021 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Позовну заяву Спільного підприємства - Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Спільного підприємства - Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» () заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 17 047 (сімнадцять тисяч сорок сім) гривень 32 копійки, 1418 (одна тисяча чотириста вісімнадцять) гривень 75 копійок в рахунок компенсації понесених витрат по сплаті судового збору та 5000 (п?ять тисяч) грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя А.М. Головань

Судді С.М. Єгорова

О.Л. Карпенко