Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/673/21
Номер провадження2/711/109/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2022 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі; головуючого судді - Кондрацької Н.М.

при секретарі - Мелещенко О.В., Кофановій А.О.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради про визнання договору недійсним, зобов`язання здійснити перерахунок вартості послуг з централізованого опалення та вчинити дії,-

встановив:

До Придніпровського районного суду м. Черкаси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради про визнання договору недійсним, зобов`язання здійснити перерахунок вартості послуг з централізованого опалення та вчинити дії.

Так, у позовній заяві зазначається, що квартира, в якій мешкає ОСОБА_1 , опалюється за допомогою централізованого опалення, яке надає КПТМ «Черкаситеплокомуненерго».

Ці факти підтверджується квитанціями про сплату послуг із централізованого опалення, виписаними Відповідачем та сплаченими позивачем, копії яких додаються до позовної заяви.

Вважає, що його права, як споживача житлово-комунальних послуг із централізованого опалення порушені Відповідачем.

2 березня 2020 року, позивач отримав рахунки - повідомлення на оплату комунальних послуг за січень 2020 року. Один рахунок з 01-16.01.2020 року на суму 1454.25 грн., а другий рахунок з 17.01-31.01.2020 року на суму: за розподіл показників вузла комерційного обліку в будівлі на площу квартири за 1.9178 Гкал - 2416.77 грн, за розподіл витрат на місця загального користування (МЗК) за 0.4794 Гкал - 604.13 грн,абонентська плата на одиницю теплового навантаження - 412.10 грн, плата за абонентське обслуговування -13.78 грн. внески за вузли комерційного обліку - 390.63 грн, разом сумма -3837.41 грн.

Тобто сума за другу половину січня 2020 року, без внесків за вузли комерційного обліку - 390.63 грн, виросла в (3446.78 : 1454.25)=2.37 раза. На зворотному боці рахунку було вказано що це є платіжки нового зразка згідно Закону України "Про житлово комунальні послуги" від 01.05.2019 року (далі Закон 2189), згідно якого єдиний тариф для прозорості було розподілено на складові і далі розписано з чого складаються ці складові, а також вказує на те, звідкіля взялася плата за абонентське обслуговування і внески за вузли комерційного обліку.

Так як в будинку немає лічильника комерційного обліку і місць загального користуваня, позивач, для отримання роз`яснень, 3 березня 2020 року (вхідний №1466) написав заяву до Відповідача - відповідь не отримав.

14.04.2020 року, позивач отримав Типовий Договір з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії, який був засунутий у ворота огорожі (копія долучається до позовної заяви).

В даному договорі вже стояла дата 17.01.2020 року, а також в розділахне вірно зазначено наступне. Предмет договору. п.1. Обсяг спожитої теплової енергії на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будинку - не вказано площі, в будинку таких місць немає, а також немає підвалів і горищ по яким прокладена система опалення, тобто площа дорівнює нулю. Кожна з чотирьох квартир має окремий вихід; Обсяг теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) - відсутні., п.З., індекс - 18005, п.4. У будинку встановлено індивідуальний тепловий пункт - не встановлено., п.5. Будинок обладнано вузлом комерційного обліку теплової енергії - не обладнано, п.6. Приміщення споживача обладнане вузлом розподільчого обліку теплової енергії - не обладнане.

Порядок надання та вимоги до якості послуги п.11. Визначення якісних та кількісних показників послуги здійснюється за показниками вузла комерційного обліку теплової енергії. Ззаначає, що такий вузол відсутній, не зазначено як будуть визначатися показники.

Облік послуги.

п.13. Обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показниками вузла комерційного обліку - вузол не встановлено. п.14. У разі, коли будинок на дату укладення цього договору не обладнаний вузлом комерційного обліку теплової енергії, до встановлення такого вузла обліку обсяг споживання у будинку визначається за нормою споживання, встановленою органом місцевого самоврядування, що підлягає щомісячному коригуванню виконавцем за фактичною кількістю годин постачання теплової енергії та фактичною середньомісячною температурою зовнішнього повітря - норми споживання для його будинку, встановленою органом місцевого самоврядування - не надані.

Ціна та порядок оплати послуги. В цьому розділі не зазначено як проводиться оплата послуги за умови відсутності лічильника теплової енергії.

16.04.2020 року (що підтверджує квитанція Укрпошти, яка додається до справи), позивач написав заяву Відповідачу, про відмову підписати договір в такому вигляді і попросив розробити індивідуальний договір з його зауваженнями.

В кінці квітня 2020 року робітники від КПТМ «Черкаситеплокомуненерго», закрили вентилі і опломбували їх в колодязі біля будинку на трубопроводах, по яких подається централізоване опалення.

На запитання про причину їхніх дій була получена відповідь - у зв`язку з відмовою заключення нового договору.

Для врегулювання даного питання позивачем були написані листи з заявами до Відповідача від: -03.03.2020 р., - 08.04.2020 р., - 16.04.2020 р., - 23.04.2020 р., - 05.06.2020 р., - 26.05.2020 р.,- 11.09.2020 р., 19.11.2020 р., так як відповіді на заяви від Відповідача не було, були надіслані листи з заявами і скаргами до: -Департаменту ЖКК Черкаської міської ради, -Черкаської міської прокуратури, -Головне управління Держпродспоживслужби в Черкаській області., Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП).

Департамент ЖКК Черкаської міської ради перенаправив заяву для надання відповіді Відповідачу - відповіді не отримано позивачем.

Головне управління Держпродспоживслужби в Черкаській області надало відповідь за №7.2-04-23-04/2281-20 від 10.07.2020 року. В даній відповіді Управління захисту вказує на постанову НКРЕКП від 14.01.2020 року № 94 (надалі постанова N994) "про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво5транспортування, постачання комунальному підприємству теплових мереж "Черкаситеплокомуненерго" Черкаської міської ради, якою НКРЕКП установила двоставковий тариф на постачання теплової енергії, шо є неправдивою інформацією, так як, НКРЕКП в постанові №94 встановлює як одноставковий так і двоставковий тариф. Далі йде роз`яснення по двоставковому тарифу.

В абзаці 7-му даної відповіді, вказано, що рішенням Черкаського міськвиконкому від 07.10.2020 року №1117 "про надання дозволу КПТМ "Черкаситеплокомуненерго" на проведення розрахунків для встановлення двоставкових тарифів на теплову енергію, затверджене теплове навантаження на проведення розрахунків для встановлення двоставкових тарифів на теплову енергію. Нарахування здійснюється на 1 м.кв. площі квартири та сплачується щомісяця упродовж усього року незалежно від показників та наявності чи відсутності лічильників тепла. По даному рішенню, був зроблений запит до Черкаської міської ради про надання даного рішення та вбачається, що в даному рішенні йде про наступне: 1. Надати дозвіл комунальному підприємству теплових мереж "Черкаситеплокомуненерго" Черкаської міської ради" провести розрахунки для встановлення двоставкових тарифів на теплову енергію та, в установленому порядку, надати їх до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг для встановлення двоставкових тарифів на теплову енергію для всіх категорій споживачів; 2. Затвердити приєднане теплове навантаження в розрізі категорій споживачів "населення", "бюджетні установи", "релігійні організації"', "інші споживач" згідно з додатком; 3. Контроль за виконанням рішення покласти на заступника директора департаменту житлово-комунального комплексу Панченко Ю.В.

Таким чином, Черкаська міська рада не дає розпорядження і не уповноважує, в які строки і тільки по двоставковому тарифу починати розрахунки КПТМ "Черкаситеплокомуненерго" з споживачами, а тільки уповноважує провести розрахунки для встановлення двоставкових тарифів на теплову енергію і надати їх до Національної комісії для ухвалення. В затвердженому додатку до даного рішення приєднане теплове навантаження на опалення КПТМ "Черкаситеплокомуненерго" вказано в Гкал/год, а не на 1 м. кв.

В абзаці 15-му вказано, що додаткових нарахувань за місця загального користування (МЗК) не проводилось, оскільки в будинку такі місця відсутні в підтвердження чого КПТМ "Черкаситеплокомуненерго" пред`явлено Акт обстеження від 27.11.2019 року. Зазначає, що таке обстеження не проводилось, так як в Акті повинно бути прізвище і підпис позивача, по друге, в своїй заяві від 26.05.2020 року вхід № 1513, позивач просив створити таку комісію по виявленню МЗК, на яку відповіді не отримав. Якщо таких МЗК будинку немає, виникає питання чому в рахунку - повідомлення в рядку розподіл витрат на МЗК вказано суму до оплати, тобто дана кількість Гкал вже закладена в загальну кількість Гкал на весь будинок і комп`ютер її показує.

В абзаці 17-му вказано, що КПТМ "Черкаситеплокомуненерго" відповідно до реєстру видачі договорів 11.02.2020 року, поклав примірник Типового Договору з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії у поштову скриньку квартири і відмови від укладання договору (внесення змін) та заперечень або протоколу розбіжностей на підприємство до 11.03.2020 року від позивача не надходило. Вірити даній інформації не може, так як постійно вказується неправдива інформація із роз`яснень Відповідача в поясненнях Управлінню захисту. В свою чергу, як і вказує раніше, отримав даний договір 14.04.2020 року засунутий в огорожу домоволодіння і написав заяву 16.04.2020 до КПТМ "Черкаситеплокомуненерго" з відмовою про його підписання в надісланому вигляді.

В абзаці 18-му вказано, що КПТМ "Черкаситеплокомуненерго" зобов`язується, після карантинних обмежень, провести звірку нарахувань та оплат за послугу з постачання теплової енергії, а яких нарахувань та по якому Закону - не вказано.

Також в даній відповіді не вказано про те, що КПТМ "Черкаситеплокомуненерго" вже надавав які небудь відповіді на заяви позивача (такі відповіді не надходили), а також не вказано про те, що позивач надав свої заперечення з приводу Типового Договору з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії, тобто КПТМ "Черкаситеплокомуненерго" приховав той факт, що позивачем були надані заперечення і відмова в підписані договору в такому вигляді (по тексту), в якому він отримав.

Ознайомившись з даною відповіддю, позивач написав повторну заяву до Управління захисту. З отриманої відповіді, абзац 3-й, Управління захисту вже вказує на те, що постановою №94 установлено як одноставковий тариф, так і двоставковий тариф на постачання теплової енергії і виконавець послуги може застосувати як один тариф, так і другий. Що знову є неправдивою інформацією, так як згідно Закону 2189 в ст. 14 п1,2 - Співвласники багатоквартирного будинку (об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) самостійно обирають одну з моделей організації договірних відносин, визначену частиною першою цієї статті, за кожним видом комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії). У межах одного багатоквартирного будинку дозволяється обрання різних моделей організації договірних відносин за різними видами комунальних послуг. Плата виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і електричної енергії) за індивідуальним договором складається з: 1) плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства (відповідно до постанови №94 НКРЕКП встановлює як одноставковий так і двоставковий тариф); 2) плати за абонентське обслуговування, граничний розмір якої визначається Кабінетом Міністрів України.

В абзаці 15-му Управління захисту вказує на право згідно ст.22 Закону України "Про захист прав споживача" звернутися з заявою до суду. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Черкаська міська прокуратура перенаправила заяву позивача до НКРЕКП.

В відповіді НКРЕКП від 03.06.2020 року №6554/18/9-20 вказано, що договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію Закону № 2189, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим законом (Закон 2189 розділ VI ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ п. 3). Так для споживачів, яким КПТМ "Черкаситеплокомуненерго надає послугу з центрального опалення за договорами до 1 травня 2019 року, при нарахуванні плати за послугу з централізованого опалення застосовуються тарифи, встановлені постановою НКРЕКП від 10.12.2018 №1813, зокрема: для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії -1606.05 грн/Гкал, з урахуванням ПДВ, для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії - 38.40 грн за 1 кв.м за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення, з урахуванням ПДВ; згідно ст.14 Закону 2189 передбачено укладення договорів згідно з обраною моделью організації договірних відносин, що зазначений тариф може застосовуватись у разі укладення споживачами з виконавцем комунальних послуг договору про надання послуги з постачання теплової енергії відповідно до повноважень Закону №2189.

В відповіді НКРЕКП від 14.07.2020 року № 7554/18/9-20 вказано, що пунктом 4 розділу VI "ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ" Закону № 2189 було передбачено, що не пізніше, як протягом одного року з дня введення в дію цього Закону (до 01.05.2020) співвласники багатоквартирних будинків незалежно від обраної ними форми управління багатоквартирним будинком зобов`язані прийняти рішення про модель організації договірних відносин з виконавцем комунальних послуг (крім послуг з постачання електричної енергії та природного газу) щодо кожного виду комунальної послуги згідно з частиною першою статті 14 цього Закону а виконавці комунальних послуг - укласти із такими співвласниками договори про надання відповідних комунальних послуг відповідно до обраної співвласниками моделі організації договірних відносин.

Разом з тим, для тих хто не встиг укласти Договір про надання послуг, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби", який набрав чинності 02 квітня 2020 року, строк обрання співвласниками багатоквартирних будинків моделі організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг продовжено до п`яти місяців з дня завершення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби, передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України.

З роз`яснення Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 08.02.2019 №7/10.1/2041-19 щодо нарахування плати за комунальні послуги відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства (далі - Мінрегіон) від 22.11.2018 №315.

Враховуючи інформацію, поширену окремими підприємствами тепло-, водопостачання та водовідведення щодо застосування у лютому 2019 року Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіоном від 22.11.2018 № 315, зареєстрованим в Мін`юсті 28.12,2018 за № 1502/32954 (далі - Методика), Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України вважає за доцільне довести до відома підприємств галузі та органів місцевого самоврядування це роз`яснення.

Вищезазначена Методика встановлює порядок розподілу обсягів спожитих комунальних послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання.

Так, відповідно до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та Закону України від 9 листопада 2017 року № 2189-V1ІІ «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон №2189) на виконання яких розроблена та затверджена Методика, комунальними послугами є, зокрема послуги: з постачання теплової енергії,з постачання гарячої води, з централізованого водопостачання, з централізованого водовідведення.

Відносини, що виникатимуть у процесі надання саме цих комунальних послуг споживачам регулюватимуться Законом №2189-VІІІ, який вводиться в дію з 01.05.2019.

На сьогодні діють норми Закону України від 24.06.2004 № 1875-ІУ «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до якого мешканці багатоквартирних будинків - споживачі отримують комунальні послуги: з централізованого опалення, з централізованого постачання гарячої води, з централізованого постачання холодної води, з централізованого водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем).

Ці послуги є відмінними від тих, що надаватимуться виконавцями комунальних послуг згідно із Законом № 2189.

По-перше, змінюватимуться умови надання послуг споживачам (співвласники багатоквартирного будинку визначатимуть моделі організації договірних відносин у своєму будинку та укладатимуть відповідні договори із виконавцем);

По-друге, для виконавців послуг мають бути переглянуті тарифи на комунальні послуги, які встановлювалися до моменту введення в дію Закону № 2189;

По-третє, плата виконавцю відповідної комунальної послуги залежатиме від обраної співвласниками моделі договірних відносин;

По-четверте, на виконання Закону №2189, враховуючи його вимоги та особливості надання послуг споживачам, Кабінетом Міністрів України буде затверджено правила надання (постачання) комунальних послуг (крім послуг З постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії) та типові договори про надання (постачання) цих послуг

При цьому звернуто увагу, що за вимогами пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону №2189 договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону (тобто, до 01.05.2019), зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг укладеними за правилами, визначеними цим Законом (тобто, Законом №2189). Такі договори мають бути укладені між споживачами та виконавцями комунальних послуг протягом одного року з дати введення в дію цього Закону (до 01.05.2020).

Таким чином, до 01.05.2019 та після 01.05.2019 (за виключенням випадку коли співвласники багатоквартирного будинку приймуть рішення про модель договірних відносин у своєму багатоквартирному будинку та укладуть відповідний договір з виконавцем за вимогами нового Закону №2189, а також коли виконавці комунальних послуг після 01.05.2020 укладуть індивідуальні договори згідно із частиною сьомою ст. 14 Закону №21891 залишаються чинними та продовжують діяти «старі» договори про надання комунальних послуг.

Такі договори враховують положення Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630.

Звертають увагу, що порядок оплати за спожиті житлово-комунальні послуги є істотною умовою договору про надання комунальних послуг (ст. 26 Закону України від 24.06.2004 «Про житлово-комунальні послуги»).

Чинні договори зі споживачами, вищезгадані Правила та Типовий договір, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630, не передбачають можливості застосування виконавцями послуг Методики.

Наразі підприємства тепло-, водопостачання та водовідведення надають комунальні послуги та нараховують плату за них відповідно до вимог Закону України від 24.06.2004 № 1875-ІУ «Про житлово-комунальні послуги», Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630.

Таким чином, застосування Методики підприємствами тепло-, водопостачання та водовідведення є прямим порушенням вищенаведених нормативно-правових актів та умов діючих договорів зі споживачами.

З огляду на те, що на всіх запитах позивача вказувалася електронна пошта і було вказано, щоб відповіді на звернення відправлялися також на електронну адресу, вважає що Відповідач надав тільки на одну відповідь на заяву від 11.09.2020 року №1937 на електронну адресу за №06/1983 від 22.10.2020 року, одну відповідь на звернення НКРЕКП від 09.09.2020 року №11/1675, одну на звернення Департаменту ЖКК Черкаської міської ради від 03.09.2020 року №02/1596 і одну відповідь без заяви від 29.09.2020 року №06/1847, всі інші заяви були проігноровані, а також не були наданні відповіді на заяви надіслані до Департаменту ЖКК Черкаської міської ради і перенаправлені до КПТМ "Черкаситеплокомуненерго" чим Відповідач порушив Закон України "Про звернення громадян" частини 1,2 статті 7.

Так, в відповіді КПТМ "Черкаситеплокомуненерго" від 09.09.2020 року № 11/1675 на вимогу НКРЕКП вказано: - абзаці 1-му, що надавалась відповідь на скаргу Вих.№11/967/1 від 05.06.2020 року (копія додається), ні відповідь, ні копія не були надані до листа, у абзаці 19-му, норми споживання затверджені рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 07.10.2019 року № 1116 "Про затвердження норм споживання теплової енергії для КПТМ «Черкаситеплокомуненерго" (копія додається), не надана, тож яким чином були зроблені розрахунки за надану послугу - не зрозуміло.Також вказано, що 11.02.2020 року мені було направлено примірник Типового Договору з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії і так як позивач в ЗО денний строк не повідомив Відповідача про свою відмову від укладення договору та не надав своїх заперечень або протокол розбіжностей до нього, а вчинив дії , які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги в зв`язку з чим відповідно ч. 4-5 ст. 13 Закону 2189 договір вважається укладеним у редакції запропонованій КПТМ "Черкаситеплокомуненерго", тобто Відповідач вважає, що надісланий до Типовий Договір 11.02.2020 року з проставленою в ньому датою 17.01.2020 року (яка збігається з датою опублікування Постанови НКРЕКП № 94 16.01.2020 року ), є заключенним з 17.01.2020 року. Згідно ст. 628 ЦКУ дата на Договорі не відноситься до редакції (змісту) Договору, а згідно ст. 631 п.2 ЦКУ договір набирає чинності з моменту його укладення і якраз вказує на строк з якого починає діяти Договір після його підписання сторонами.

У відповіді від 29.09.2020 року №06/1847, Відповідач вказує на те, що НКРЕКП, Постановою №94, встановив їхньому підприємству двоставковий тариф для розрахунку за надану послугу з постачання теплової енергії, що не відповідає дійсності, так як даною постановою встановлено одноставковий і двоставковий тарифи, а також надає розрахунки по квартирі позивача і вказує на те, шо вузол комерційного обліку буде встановлений до початку опалювального періоду 2020/2021 р.р. (В листі від 03.09.2020 №02/1596, було вказано, що монтажні роботи планується виконати до 01.10.2020р.)

В відповіді від 22.10.2020 року № 06/1983, Відповідач знову вказує на те, що НКРЕКП, Постановою №94, встановив їхньому підприємству двоставковий тариф для розрахунку за надану послугу з постачання теплової енергії, шо не відповідає дійсності.

В абзаці 7,8,9-му, вказано, що 11.02.2020 року позивачу було направлено примірник Типового Договору з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії і так як позивач в ЗО денний строк не повідомив Відповідача про свою відмову від укладення договору та не надав своїх заперечень або протокол розбіжностей до нього, а вчинив дії , які засвідчують волю позивача до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги в зв`язку з чим відповідно ч. 4-5 ст. 13 Закону 2189 договір вважається укладеним у редакції запропонованій КПТМ "Черкаситеплокомуненерго", є заключенным з 17.01.2020 року і вказує на те, що відмова від укладення договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем.

В абзаці 10-му, вказано про стан особового рахунку з додатком відомості, яка не зовсім відповідає дійсності, так як в ній вказано тільки умовно-змінну частину, а умовно-постійна частина і інші платежі відсутні. Але в рахунках-повідомленнях (додаються до справи) видно, що Відповідач робить нарахування як по одній частині, так і по другій двоставкового тарифу.

Як вказано в роз`ясненні Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства, в відповіді на мій запит до НКРЕКП, супроводжуючого листа КПТМ "Черкаситеплокомуненерго" прикріпленого до надісланого мені Типового Договору - заключения даних Договорів відбувається згідно Закону 2189 ст. 6.14, в яких вказано, що при укладанні Договору потрібно обрати ОДНУ з моделей організації договірних відносин, в якій потрібно згідно п. З, ст.14, 6- абзац вибрати плату виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і електричної енергії) за індивідуальним договором складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; чого не було зроблено, так як Постанова 94 затверджує для КПТМ "Черкаситеплокомуненерго", як одноставковий, так і двоставковий тарифи. Підтвердженням цього є п.35 надісланого Договора в якому вказані: тариф на послугу становить 1659.40 гривень за 1 ГКал(одноставковий тариф), а за умови двоставкового тарифу: 1260.18 грн за 1 ГКал-умовно-змінна частина тарифу; 71439.31 грн за Гкал/год-умовно-постійна частина тарифу (згідно Постанова 94 НКРЕКП).

Позивач, на 17.01.2020 р. ані в письмовій, ані усній формі, не вказував про обрання якоїсь із моделей, а тим більш не висловлював свою згоду на те, щоб за надану послугу , Відповідач проводив розрахунки по двоставковому тарифу, так як Договір отримав лиш 14.04.2020р.

П.55 надісланого Договору, вказує на те, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє протягом одного року з дати набрання чинності.

З свого боку, позивач здійснював платежі по старому Договору, які були зроблені за отриману послугу з централізованого опалення: в лютому за першу половину січня 2020 р. -1454.25 грн, в березні за другу половину січня і лютий 2020 р.-3657.87 грн (так як рахунки за січень надійшли в березні) і в квітні за березень 2020 р.-2556.06 грн(квитанції додаються).

Частиною 2 статті 16 Цивільного кодексу України №435-І// від 16.01.2003 року передбачено десять способів захисту цивільних прав та інтересів.

Водночас цією ж правовою нормою передбачено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Позивач вважає, що найбільш дієвим способом захисту порушеного права є признання Договору від 17.01.2020 року між комунальним підприємством теплових мереж "Черкаситеплокомуненерго" Черкаської міської ради і ОСОБА_1 - недійсним, так як згідно ст. 215 п 1.3; ст. 203 п.1 ЦКУ в даному Договорі не були врегульовані вищеперераховані пункти, не було обрано модель договірних відносин і його згідно ст. 203 п. З ЦКУ не підписав Позивач. Залишити діючим старий Договір відповідно до Закону 2189 розділ VI ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ п. 3. Зобов`язати Відповідача здійснити перерахунок вартості житлово-комунальних послуг із централізованого опалення застосовуючи тарифи, встановлені постановою НКРЕКП від 10.12.2018 №1813, наданих Позивачу Відповідачем у період із 17.01.2020 по 01.11.2020 року (як вказано в роз`ясненні НКРЕКП), бо в результаті незаконного посилання на Договір від 17.01.2020 року з застосуванням двоставкового тарифу між мною і Відповідачем склалася заборгованість в розмірі 13099.83 грн.

У разі задоволення позовних вимог судом Відповідач буде зобов`язаний здійснити перерахунок вартості наданих ним послуг у вказаний період, наслідком чого стане з`ясування, визнання та документування Відповідачем (шляхом складання та підписання акта взаємних розрахунків чи іншого документа) факту наявності переплати, чи не доплати за послуги з централізованого опалення.

Крім того, згідно з ч.2 ст.5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити в своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.129,129 1 Конституції України, ст.2,4,5,18,19,28,76-83,95,174-177 Цивільного процесуального кодексу України, Законом України "Про захист прав споживачів" просить визнати Типовий Договір з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії від 17 січня 2020 року між комунальним підприємством теплових мереж "Черкаситеплокомуненерго" Черкаської міської ради і ОСОБА_1 - недійсним, зобов`язати Відповідача-КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» здійснити перерахунок вартості послуги з централізованого опалення, нарахованої Позивачу ОСОБА_1 , у період з 17.01.2020 року по 01.11.2020 року за житлово-комунальні послуги-централізоване опалення застосовуючи тарифи, встановлені постановою НКРЕКП від 10.12.2018 №1813, зокрема:для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії - 38.40 грн за 1 кв.м за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення, з урахуванням ПДВ.

Ухвалою суду від 10.02.2021 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження.

Представник відповідача згідно доручення подав до суду відзив від 09.03.2022 на позовну заяву та просив у задоволенні позовних заяви відмовити. Так, у відзиві зазначає, що в провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси перебуває справа №711/673/21 за позовом ОСОБА_1 до КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» про визнання договору недійсним та зобов`язання здійснити перерахунок.

Відповідач не погоджується із твердженнями, викладеними у позовній заяві та у доповненні до позову з наступних підстав:

Згідно ч.2 ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач).

Типова форма договорів затверджена Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» від 21.08.2019 року (далі- Правила).

Частиною першою статті 648 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору, укладеного на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, обов`язкового для сторін (сторони) договору, має відповідати цьому акту.

Тобто виконавець комунальних послуг не може відступати від змісту типового договору, але сторони можуть його конкретизувати.

Так, на виконання вимог чинного законодавства Позивачу було направлено примірник Типового Договору з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії.

Відповідно до ч.4-5 ст.13 Закону України «Про житлово комунальні послуги» якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом.

Відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем.

Так, на виконання вимог чинного законодавства 11.02.2020 року направляли ОСОБА_1 примірник Типового Договору з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії.

Протягом 30 днів з моменту отримання вказаного договору гр. ОСОБА_1 не повідомив протягом наше підприємство про свою відмову від укладання договору та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги в зв`язку з чим відповідно ч. 4-5 ст. 13 Закону України «Про житлово комунальні послуги» договір вважається укладеним у редакції, запропонованій КПТМ «Черкаситеплокомуненерго».

З 01.05.2019 року введено в дію нову редакцію Закону України «Про житлово- комунальні послуги». З метою прозорості при сплаті комунальних послуг єдиний раніше тариф було розподілено на складові, щоб споживач чітко знав за які послуги сплачує.

Крім того з 17 січня 2020 р. вступили в силу нові тарифи на постачання теплової енергії згідно постанови НКРЕКП № 94 від 14.01.2020р. «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання комунальному підприємству теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради», якою НКРЕКП установила двоставковий тариф на постачання теплової енергії.

З 18 березня 2020р. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг № 628 від 17.03.2020р. ''Про внесення змін до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 січня 2020р. № 94» були внесені зміни до Постанови НКРЕКП від 14 січня 2020р. № 94.

Відповідно до Постанови НКРЕКП «Про затвердження Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання» від 25.06.2019 року № 1174 двоставковий тариф - грошовий вираз двох окремих частин тарифу (умовно-змінної та умовно-постійної).

До умовно-змінної частини тарифу відноситься - плата за фактично спожиту будинком теплову енергію за даними будинкового лічильника теплової енергії. Ця плата нараховується лише під час опалювального сезону.

Умовно-постійна частина двоставкового тарифу на теплову енергію - абонентська плата за одиницю (1 Гкал/год) теплового навантаження об`єктів теплоспоживання як грошовий вираз планованих економічно обґрунтованих витрат на транспортування та постачання теплової енергії (заробітна плата працівників, витрати на обслуговування та ремонт мереж, котелень, обладнання, сплату податків), які є постійними і не змінюються прямо пропорційно зміні обсягу постачання теплової енергії. Обґрунтованість відповідних видатків перевірена та підтверджена НКРЕКП при встановленні тарифу.

Теплове навантаження затверджене Рішенням Черкаського міськвиконкому №1117 від 07.10.2019 року «Про надання дозволу КПТМ " Черкаситеплокомуненрго" на проведення розрахунків для встановлення двоставкових тарифів на теплову енергію».

Нараховування здійснюється з розрахунку на 1 м2 площі квартири та сплачується щомісяця упродовж усього року не залежно від показників та наявності чи відсутності лічильників тепла.

Крім того, з 17.01.2020 року на виконання Закону України «Про житлово - комунальні послуги» та відповідно до Наказу № 167 від 01 листопада 2019 року «Про встановлення плати за абонентське обслуговування на послугу з постачання теплової енергії» вилучається із загального тарифу та вводиться як окрема - плата за абонентське обслуговування, що сплачується один раз на місяць цілий рік кожним абонентом та не залежить від площі квартири чи обсягів споживання тепла. Абонентська плата покриває витрати підприємства на роботу абонентського відділу, контролерів, витрати на друк та доставку платіжних квитанцій, інформування споживачів. Крім того, абонентська плата покриває видатки з повірки квартирних лічильників теплової енергії.

З 17.01.2020 року на виконання Закон України "Про комерційний облік теплової енергії' та водопостачання" були прийняті рішення Черкаського Міськвиконкому № 885 від 13.08.2019 року «Про встановлення розміру внесків за встановлення вузлів комерційного обліку до інженерних мереж КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» та № 722 від 27.06.2019 "Про встановлення розміру внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії та постачання гарячої води власникам (співвласникам) будівель, які приєднані до інженерних мереж КПТМ "Черкаситеплокомуненерго" якими вилучається із загального тарифу та вводиться нова плата - внески на встановлення та обслуговування вузлів комерційного обліку (будинкових лічильників) теплової енергії. Цією платою забезпечується встановлення (вразі відсутності) та обслуговування (періодична повірка, ремонт, технічний огляд та перевірка) будинкових лічильників. Платіж сплачується кожним абонентом один раз на квартал цілий рік та не залежить від площі квартири чи обсягів споживання тепла.

По квартирі Позивача нарахування по тепловій енергії з 17.01.2020р. проводилося у відповідності до Постанови №830 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» від 21.08.2019р. п.21. «До встановлення вузла (вузлів) комерційного обліку теплової енергії обсяг споживання теплової енергії визначається за встановленою органом місцевого самоврядування нормою споживання, що підлягає щомісячному коригуванню виконавцем послуги за фактичною кількістю годин постачання теплової енергії та фактичною середньомісячною температурою зовнішнього повітря».

Цим же пунктом визначено: «у разі застосування двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії - за такою формулою: П = Туз х qфaкт і х Б, де Туз - умовно-змінна частина двоставкового тарифу, встановленого уповноваженим органом на послугу з постачання теплової енергії для споживача за розрахунковий період протягом опалювального періоду.

У разі застосування двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії розмір щомісячної плати за послугу з постачання теплової енергії визначається як сума плати, розрахованої виходячи з умовно-змінної частини тарифу (протягом опалювального періоду) згідно із зазначеною формулою та умовно-постійної частини тарифу (протягом року).

Середня фактична температура зовнішнього повітря розрахункового періоду для відповідного населеного пункту в і-му місяці (°С tср о ф) визначається як середньозважений показник на підставі офіційних даних Українського гідрометеорологічного центру (або іншої організації, що має право на представлення метеорологічної інформації) щодо температури зовнішнього повітря в кожній з діб розрахункового періоду, протягом яких фактично надавалася послуга з централізованого опалення».

Норми споживання затверджені рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 07.10.2019р. № 1116 «Про затвердження норм споживання теплової енергії для КПТМ «Черкаситеплокомуненерго».

Оскільки в будинку АДРЕСА_1 був відсутній вузол обліку теплової енергії(в рахунку-повідомленні графи «Попередні», «Поточні», «Різниця» не заповнені), то обсяг споживання теплової енергії відповідно до розрахункового корисного відпуску затвердженого Національною комісією, що здійснює регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг в січні 2020р. становив 11,5728 Гкал.

Звідси обсяг використаної споживачами всього будинку теплової енергії з урахуванням середньомісячної температури зовнішнього повітря (на підставі довідки Черкаського обласного центру з гідрометеорології про середньодобову та середньомісячну температуру повітря) становить:

11,5728Гкал*0,948:31 день* 15днів=5,3086Гкал

Привів розрахунок по кв. З будинку АДРЕСА_1 за січень 2020 року:

1.Розподіл обсягу теплової енергії в будівлі пропорційно до площі квартири:

5,3086Гкал : 171,4м2 х77,4м2 = 2,3972Гкал

2,3972Г кал ХІ260,18грн. (тариф) = 3020,90грн.

Як видно з розрахунку - проведено розподіл затвердженого обсягу теплової енергії відкоригованого на температурний коефіцієнт, додаткових нарахувань за місця загального користування (МЗК) не проводилось в зв`язку з відсутністю МЗК, що встановлено Актом від 27.11.2019 року.

2. Плата за одиницю приєднаного теплового навантаження (абонентська плата) передбачає умовно-постійну частину витрат виробництва та транспортування теплової енергії. Нарахування здійснюється з розрахунку на 1м2 площі квартири та сплачується щомісяця упродовж усього року не залежно від показників та наявності чи відсутності лічильників тепла. Згідно рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради № 1117 від 07.10.2019р. вона складає 0,0264 ГКал/год.

0,0264ГКал/год х 71439,31 грн./Гкал/год.(тариф) : 171,4м2 х 77,4м2 = 851,67грн. - за місяць.

851,67грн : 3 Ідень х 15днів = 412,10грн. - за 15 днів (з 17 по 31 січня 2020р.)

3.Плата за абонентське обслуговування сплачується один раз на місяць цілий рік та не залежить від площі квартири чи обсягів споживання тепла. Станом на 1 липня 2019 року граничний розмір плати, встановлений Кабінетом Міністрів України згідно з Постановою № 808 становить 28,47 грн в місяць. Граничний розмір плати за абонентське обслуговування змінюватиметься лише у разі зміни розміру прожиткового мінімуму на законодавчому рівні.

4. Внески на встановлення вузлів комерційного обліку. Розмір внеску затверджений виконавчим комітетом Черкаської міської ради ( рішення № 722 від 27.06.2019р. "Про встановлення розміру внесків за встановлення вузлів комерційного обліку теплової енергії та постачання гарячої води власникам (співвласникам) будівель, які приєднані до інженерних мереж КПТМ "Черкаситеплокомуненерго") та становить 390,63 грн.

Враховуючи викладене, КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» укладено Типовий індивідуальний Договір та здійснено нарахування за надані послуги з постачання теплової енергії у відповідності до норм чинного законодавства.

Звернув увагу суду, що підстави недійсності Договору, що зазначає Позивач є необгрунтовані та безпідставні, так, Позивач посилається на ст.627 ЦК України, однак, враховуючи, що КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» є власником теплових мереж, то Позивач не може, в даному випадку, обрати виконавця послуг з постачання. Так, Позивач може обрати іншого контрагенти у випадку від`єднання від теплової мережі згідно Правил користування тепловою енергією (постанова КМУ № 1198 від 03.10.2007 р, далі - Правила). У відповідності до Правил користування тепловою енергією (постанова КМУ № 1198 від 03.10. 2007 р, далі - Правила), для від`єднання будівлі від мереж теплопостачання Позивачу необхідно отримати від теплопостачальної організації технічні умови на від`єднання.

Згідно вимог Правил виконання технічних умов, виданих теплопостачальною організацією, є обов`язкове.

Позивач посилається на статтю 628 ЦК України, як на підставу недійсності. Проте, Типова форма договорів затверджена Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» від 21.08.2019 року

Частиною першою статті 648 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору, укладеного на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, обов`язкового для сторін (сторони) договору, має відповідати цьому акту.

Тобто, виконавець комунальних послуг не може відступати від змісту типового договору, але сторони можуть його конкретизувати.

2. Так, як Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на відповіді Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, вважаємо за необхідне залучити у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (Код ; Адреса: 03057 м. Київ, вул. Смоленська, 19).

Відповідно до ст.53 ЦПК України Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Враховуючи викладене, Просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, залучити до розгляду судової справи № 711/673/21, на стороні Відповідача, Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (Код ; Адреса: 03057 м. Київ, вул. Смоленська, 19) в якості третьої особи що не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Позивач подав до суду відповідь на відзив та зазначив у ній те, що позивач не погоджується із поданими твердженнями відповідача викладеними в відзиві з наступних підстав:

Частиною першою статті 648 ЦК України визначено, що зміст договору, укладеного на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, обов`язкового для сторін (сторони) договору, має відповідати цьому акту. Згідно Постанові № 830 від 21 серпня 2019 р. типова форма договорів з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії (із здійсненням обслуговування і поточного ремонту внутрішньобудинкової системи теплопостачання) не містить дати заключения договорів. Тобто дата на договорі, 17 січня 2020 року, не відноситься до змісту договора і Відповідач не правдиво вказує на те, що він не може відступати від змісту типового договору. Згідно ст. 631. строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Стаття вказує з якої дати після підписання договору, договір набирає чинності і сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. 17.01.2020 року, на дану дату позивач договір не отримав і не підписував. Також Закон 2189 надає однакові права по терміну (який згідно Закону 2189 становив один рік та був продовжений до п`яти місяців з дня завершення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби, передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України.) заключения договорів.

Як вказував в позовній заяві і в доповнені до позовної заяви, заключення договору по ч.4-5 ст. 13 Закону 2189 не можливо і проводити розрахунки згідно Постанови НКРЕКП №94 без заключення договору, також не можливо.

В Постанові № 830 від 21 серпня 2019 року (надалі Постанова 830) вказано: п. 13. Надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах.

Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статті 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

У разі укладення колективного договору виконавець надає уповноваженій співвласниками особі необхідну кількість договорів, що забезпечує отримання договору кожним із співвласників багатоквартирного будинку.

Колективний договір може бути укладений з виконавцем за умови обладнання багатоквартирного будинку вузлами обліку (вузлом обліку), які забезпечують загальний облік споживання послуги у будинку.

Положення цього пункту можуть застосовуватися для врегулювання відносин, що виникають під час укладання, зміни та припинення договорів про надання послуги споживачам у двоквартирних будинках та в інших будівлях, приміщення в яких є самостійними об`єктами нерухомого майна, за рішенням власників (співвласників) таких будинків (будівель). У своїй відмові про заключення договору з КПТМ « Черкаситеплокомуненерго», позивач вказав на відсутність лічильника. Таким чином, якщо будинок не обладнаний вузлом обліку, позивач має право не укладати договір до того часу поки його встановлять, тим більш, що по термінам Закон 2189 дозволяє це зробити. Звідси витікає, що застосування інших пунктів цієї постанови неможливе, так як договір не укладений.

Не вважає за доцільне залучення до розгляду справи №711/673/21 НКРЕКП, так як НКРЕКП у відповідях на заяви надав достатньо інформації по застосуванню своїх Постанов та Закону 2189. А саме.в відповіді НКРЕКП від 03.06.2020 року №6554/18/9-20 вказано:

- що договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію Закону № 2189, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим законом (Закон 2189 розділ VI ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ п. 3).

- Так для споживачів, яким КПТМ "Черкаситеплокомуненерго" надає послугу з центрального опалення за договорами до 1 травня 2019 року, при нарахуванні плати за послугу з централізованого опалення застосовуються тарифи, встановлені постановою НКРЕКП від 10.12.2018 №1813, зокрема: для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії -1606.05 грн/Гкал, з урахуванням ПДВ, для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії - 38.40 грн за 1 кв.м в місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення, з урахуванням ПДВ;

- згідно ст.14 Закону 2189 передбачено укладення договорів згідно з обраною моделью організації договірних відносин, чого не було зроблено;

- що зазначений тариф може застосовуватись у разі укладення споживачами з виконавцем комунальних послуг договору про надання послуги з постачання теплової енергії відповідно до повноважень Закону № 2189.

В своєму супровідному листі, Відповідач також вказує на дату укладення договорів згідно Закону 2189 ст.14 до 1 травня 2020 року, Намагаючись визнати договір укладеним по ч.4-5 ст. 13 Закону 2189 сам собі заперечує.

Звертає увагу суду: 1. що Відповідач вважає необґрунтованими та безпідставними посилання на ст.627 ЦК України, по перше - позивач не може обрати іншого виконавця послуги, так як його поблизу немає, по друге - має право у визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, так відповідно до п.2 ст.6 ЦК України в якому зазначено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Відповідно до Постанови НКРЕКП №94, яка вказує на два тарифи і в договорі п.35 також вказано два тарифи, які не врегульовані.

Згідно Закону 2189 ст. 6.14 вказано, що при укладанні Договору потрібно обрати одну з моделей організації договірних відносин, в якій потрібно (згідно п. З, ст.14, 6-й абзац) вибрати плату виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і електричної енергії) за індивідуальним договором, що складається з:

1) плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначених відповідно до законодавства, таким чином, я маю право обирати, по якому тарифу проводити розрахунки з КПТМ "Черкаситеплокомуненерго", тобто врегулювати п.35 Типового договору, добавивши фразу, згідно якого тарифу проводити розрахунки;

2) у відповіді КПТМ « Черкаситеплокомуненерго» від 29.09.2020 року №06/1847 в наданих рахунках (розрахованих по двоставковому тарифу, а не по одноставковому тарифу, хоча Закон надає таке право вибору позивачеві) за спожиту теплову енергію, що можливо тільки за умови заключения договору, вказано, що обсяг споживання теплової енергії відповідно до розрахункового корисного відпуску затвердженого НКРЕКП становить 11.5728 Гкал, а в лютому цей показник становить 9.9984 Гкал на підставі вже довідки Черкаського обласного центру з гідрометеорології, звідкіля виникають сумніви в правильності зроблених розрахунків і їх відповідності до Постанови 830.

Зважаючи на те, що Відповідач в наданому Відзиві не надав переконливих доказів в правомірності укладення Типового Договору з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії від 17 січня 2020 року, між комунальним підприємством теплових мереж "Черкаситеплокомуненерго" Черкаської міської ради і ОСОБА_1 , відповідно до п.14 Закону 2189 і Постанови 930, просив суд визнати Типовий Договір з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії від 17 січня 2020 року між комунальним підприємством теплових мереж "Черкаситеплокомуненерго" Черкаської міської ради і ОСОБА_1 - недійсним, зобов`язати Відповідача-КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» здійснити перерахунок вартості послуги з централізованого опалення, нарахованої Позивачу ОСОБА_1 , у період з 17.01.2020 року по 01.11.2020 року за житлово-комунальні послуги-централізоване опалення застосовуючи тарифи, встановлені постановою НКРЕКП від 10.12.2018 №1813, зокрема:для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії - 38.40 грн за 1 кв.м за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення, з урахуванням ПДВ.

Окрім цього, позивач звернувся до суду з доповненнями до позовної заяви та відповідно зазначив, що на протязі відведеного часу, наданого судом, Відповідач не склав акт перерахунку розрахунків за надану послугу з надання теплової енергії і не визнав договір від17 січня 2020 року Між комунальним підприємством теплових мереж "Черкаситеплокомуненерго" Черкаської міської радн і ОСОБА_1 - недійсним, зі своєї сторони, я неодноразово намагався вирішити існуючу прочему, зателефонувавши до Відповідача в різні відділи підприємства, але зі мною так ніхто і зв`язався.

На даний час не вирішено питання про заключения нового договору. Після встановлення лічильника тепла в будинку (ЗО жовтня 2020 р.) , ОСОБА_1 звернувся до Відповідача з пропозицією про заключения нового договору, заява Від 29.11.2020 р. вхідний №2259 (знаходиться у справі), в якій наполягав, щоб в договорі в п. 35 було вказано - розрахунки за опалення проводити по одноставковому тарифу, а також те, що в будинку відсутні місця загального користування (МЗК).

У відповідь отримав Типовий договір без зазначених змін, по якому тарифу проводити розрахунки та не вказано про відсутність МЗК, і лист від КПТМ « Черкаситеплокомуненерго» (додається до справи) в якому відповідач знову неправдиво вказує, що НКРЕКП своєю постановою від 14.01.2020 року № 94 встановила КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» тільки двоставковий тариф, та розтлумачує з якихчастинскладається двоставковий тариф.

Крім того, вказано з 17.01.2020 на виконання Закону Закону " Про житлово комунальні послуги" (мабуть, на увазі мається новий Закон 2189) та відповідно до Наказу №167 від 01 листопада 2019 року "Про встановлення плати за абонентське обслуговування на послугу з постачання теплової енергії" вилучається із загального тарифу та вводиться як окрема плата - плата за абонентське обслуговування, що сплачується один раз на місяць, тобто дана плата може нараховуватись при заключенному нового договору згідно Закона 2189, а не по старому де вона врахована.

Далі Відповідач знову намагається застосувати ч.4-5 ст. 13 Закону 2189 в якій вказано - Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом. З боку позивача була надана відповідь від 27.01.2021 року, зареєстрована 02.02.2021 року вх. № 141 (додається до справи); але відповіді на теперішній час так і не отримано.

Відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги; наданої таким виконавцем;

З боку ОСОБА_1 проводиться оплата за надану послугу по одноставковому тарифу.

Також вказано Відповідачем, що Він направив на адресу всіх без виключення співвласників будинку підписані з боку КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» типові договори з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії і враховуючи те, що протягом ЗО днів з моменту отримання співвласниками багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 і до теперішнього часу КПТМ « Черкаситеплокомуненерго» не отримано жодних заперечень або протоколів розбіжностей до вказаних договорів, КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» відповідно до вимог; передбачених ст. 13 Закону України «Про ждитлово-кумунальні послуги", вважає індивідуальні договори укладеними з кожним співвласником багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги.

Тобто Відповідач, ще раз доказує, що він ні з ким із співвласників будинку не заключив належним чином договорів відповідно до ст. 14 Закону України 2189, яка є обов`язковою умовою при заключені договорів і не отримав письмової згоди від кожного із співвласників, що не відповідає Статті 631 п.1,2 ЦК України. Враховуючи розділ VI п. З Прикінцеві положення Закону України 2189, де вказано, що договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дій) цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. Такі договори мають бути укладені між Споживачами та виконавцями комунальних послуг протягом п`яти місяців з дня завершення заходів щодо запобігання виникненню -та поширенню коронавірусної хвороби, передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України. У разі якщо згідно з договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах. Тобто діє старий Договір і в ньому не передбачено більш ранній строк його припинення. Тобто співвласники не зобов`язані писати якісь заперечення або протоколи розбіжностей, а у відведений Законом час заключити свої нові договори.

Відповідач вказує на те, що враховуючи затверджені НКРЕКП двоставковий тариф (не відповідає дійсності, так як затверджено два тарифи - одноставковий і двоставковий) та укладені індивідуальні договори про надання послуги з постачання теплової фнергії з усіма без виключення співвласниками багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , застосування одноставкового тарифу на послуги з постачання теплової енергії наше підприємство не має правових підстав. Тобто, надсилаючи, новий договір, Відповідач знову неправдиво вказує, що на застосування одноставкового тарифу не має правових підстав.

Згідно: ст. 14 - Особливості укладання, зміни і припинення договорів про надання комунальних послуг у багатоквартирному будинку 1. За рішенням співвласників багатоквартирного будинку (уповноваженого органу управління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку), прийнятим відповідні до закону, договір про надання комунальної послуги укладається з виконавцем відповідної комунальної послуги, визначеним статтею 6 цього Закону: 1) кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно (індивідуальний договір). Таким чином Законом передбачено укладення договорів як уповноваженим органом управління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, так і кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно, тобто мається на увазі, що в одному буДинку можуть застосовуватись різні моделі тарифів при розрахунках за надану послугу; ст. 12 - п. 3. істотними умовами договору про надання житлово-комунальної послуги є: 1) перелік послуг; 2) вимоги до якості послуг;3) права і обов`язки сторін;4) відповідальність сторін за порушення договору; 5) ціна послуги; 6) порядок оплати послуги; 7) порядок і умори внесення змін до договору, в тому числі щодо ціни послуги; 8) строк дії договору, порядок і умови продовження його дії та розірвання; ст. 13 - Порядок укладання, зміни і припинення договорів про надання комунальних послуг: договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку, виконавець комунальної послуги, який займає монопольне становище на ринку, за наявності у нього технічних можливостей надання комунальної послуги не вправі відмовити в укладенні відповідного договору споживачеві чи іншій особі, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір з інтересах споживача, якщо інше не передбачено законом, з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або внесення змін до нього може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.

Якщо протягом 30 днів після отримання проекту договору (змін до нього) виконавець комунальної послуги, який одержав проект договору (змін до нього) виконавець комунальної послуги, який одержав проект договору ( змін до нього) від споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), не повідомив про свою відмову укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього і при цьому не припинив надання комунальної послуги цьому споживачу (або в інший спосіб засвідчив свою волю до надання відповідної комунальної послуги споживачу), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій споживачем (іншою особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), якщо інше не передбачено цим законом.

Відмова будь-якої із сторін від укладання запропонованого другою стороною договору не позбавляє її права звернутися з повторною пропозицією про укладення договору в порядку, визначеному цією частиною.

Як видно з вищесказаного, Відповідач необгрунтовано і безпідставно відмовив ОСОБА_1 в заключені договору з його зауваженнями і при цьому не припинив надання комунальної послуги.

Враховуючи вищевикладене, просив суд визнати Типовий Договір з індивідуальним споживачем про налання послуги з постачання теплової енергії від 17 січня 2020 року ; між комунальним підприємством теплових мереж Черкситеплокомуненерго" Черкаської міської ради і ОСОБА_1 - недійсним; зобов`язати Відповідача-КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» здійснити перерахунок вартості послуги з централізованого опалення, нарахованої Позивачу ОСОБА_1 , у період з 17.01.2020 року до дати заключення, набрання чинності нового договору за житлово-комунальні послуги-централізоване спалення застосовуючи тарифи, встановлені постановою НКРЕКП шд 10.12.2018 N21813, зокрема:для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії - 38.40 рн за 1 кв.м за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення, з урахуванням ПДВ; признати недійсними нарахування з плати за абонентське обслуговування в період з 17.01.2020 року до дати заключення, набрання чинності нового договору, так як дані платежі входять в собівартість нарахованої послуги з постачання теплової енергії згідно постанови НКРЕКП від 10.12.2018 №1813; спонукати КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради заключити Типовий Договір з індивідуальним споживачем ОСОБА_1 з 01.11.2020 року, з його доповненнями, в п. 35 Типового Договору з індивідуальним споживачем - вказати, що розрахунки за опалення проводити по дноставковому тарифу, а також в Предметі договору вказати, що в будинку відсутні місця загального користування; зобов`язати Відповідача, КПТМ «Черкаситеплокомуненерго», здійснити перерахунок Позивачу, ОСОБА_1 , нарахованої вартості послуги з централізованого опалення по новому договору від 01.11.2020 року з застосуванням одноставкового тарифу.

В уточненнях від 07.05.2021 до Позовної заяви остаточно виклав п. 3 у наступній редакціі «Зобов`язати Відповідача, КПТМ «Черкаситеплокомуненерго», здійснити перерахунок вартості послуги з централізованого опалення по договору №3-77 від 1.11.2008 року, нарахованої Позивачу ОСОБА_1 , у період з 17.01.2020 року до дати заключення, набрання чинності нбвого договору за житлово-комунальні послуги з централізованого опалення, застосовуючи тарифи, встановлені постановою НКРЕКП від 10.12.2018 №1813, зокрема: для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії - 38.40 грн за 1 кв.м за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення, з урахуванням ПДВ.»

Крім цього, надав до суду роз`яснення та докази до Позовної заяви про визнання Типового Договору з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії від 17 січня 2020 року між комунальним підприємством теплових мереж "Черкаситеплокомуненерго" Черкаської міської ради і ОСОБА_1 - недійсним, та зобов`язати здійснити перерахунок вартості послуг з централізованого опалення (в порядку Закону України «Про захист прав споживачів»).

Зазначивши, що під час підготовчого засідання по справі 711/673/21, Відповідач звернувся до суду з бажанням укласти мирову угоду по моїм позовним вимогам та надати для цього час. Відповідач вирішив її у спосіб подання на позивача в Придніпровський районний суд м. Черкаси заяви про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг (справа 711/2104/21). До заяви були додані документи які вказували на фіктивну заборгованість складену на 01.01.2021 р. і договір №3-77 від 01.11.2008 про надання послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води між КП ТМ "Черкаситеплокомуненерго" і ОСОБА_1 . Тобто, Відповідач, цим самим підтвердив і доказав, що на даний момент, єдиним правовим документом (підписаний обома сторонами) по наданню послуг з централізованого опалення між комунальним підприємством теплових мереж "Черкаситеплокомуненерго" Черкаської міської ради і ОСОБА_1 є договір №3-77 від 01.11.2008, а зроблені розрахунки в період з 17.01.2020 р. по теперішній час згідно договору від 17.01.2020 р. не є дійсними і підлягають перерахунку в відповідності до постанови НКРЕКП від 10.12.2018 №1813, зокрема:для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії - 38.40 грн за 1 кв.м за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення, з урахуванням ПДВ.

В своїх заявах Відповідач неодноразово вказував на те, що він не може змінювати зміст нового типового договору. Відповідно до п. 2 ст.6 ЦК України - Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами і п. З ст.6 ЦК України - Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

В надісланому Відповідачем договорі від 29.12.2020 р., в п. 35 вказано дві ціни/тарифи на послугу з постачання теплової енергії: по одноставковому тарифу становить - 1659,40 грн. за 1ГКал, а за умови двоставкового тарифу - 1260,18 грн. за 1ГКал умовно-змінна частина тарифу і 71439, 31 грн. за Гкал/год умовно-постійна частина. В п.58 вказано - умови цього договору, крім ціни (вартості) послуги, можуть бути змінені виключно за згодою сторін.

В п. 2.2 постанови НКРЕКП № 416 від 18.02.2020 р. вказано - Виконавці послуги можуть застосовувати як одноставкові, так і двоставкові тарифи на послугу з постачання теплової енергії, затверджені в установленому порядку.

Відповідно до вказаного і згідно до ст. 12-14 Закону 2189, бажання позивача у справі в п.35 вказати по якому саме одному із двох тарифів проводити розрахунки за надану послугу цілком законно і не заперечує положень як актів цивільного законодавства, так і надісланого договору.

Ухвалою суду від 23.06.2021 закрито підготовче судове засіданні та призначено справу до розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач просив позов задоволити повністю. У судових дебатах зазначав наступне. З 17.01.2020 р. Черкаситеплокомуненерго почав проводити розрахунки за надану послугу з опалення по п.21 Постанови 830 з посиланням на те, що НКРЕКП своєю Постановою № 94 від 14.01.2020 р. встановив для Черкаситеплокомуненерго двоставковий тариф, а також посилаючись на те, що між нами укладений новий договір від 17.01.2020 р. відповідно до абзацу 3 п.4 ст.13 Закону 2189.

Вважає, що не можливо робити розрахунки за Постановою. Так як сама постанова затверджує правила надання послуги з постачання теплової енергії і зразки типових договорів відповідно до Закону 2189.

В самих же Правилах в абзаці першому п. 13. Вказано - Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статті 14 Закону України 2189. Також, Із відповіді на мою заяву, НКРЕКП надає роз`яснення щодо застосування Закону 2189, і вказує на те, що до заключения нового договору, відповідно до Закону 2189, Черкаситеплокомуненерго зобов`язаний робити розрахунки за послугу з опалення по Постанові НКРЕКП за №1813 від 10.12.2018.

Дана постанова, вказує на те, що застосовувати її можливо тільки при укладенні нового договору по ст. 14 Закону 2189, тобто Відповідач не мав права робити розрахунки по п. 21 Постанові 830 з 17.01.2020 р., так як новий договір не був заключений.

Вважає, що не можливо вважати договір від 17.01.2020 р. укладеним відповідно до абзацу 3 п.4 ст.13 Закону 2189.

Так як, по перше - в кінці даного абзацу вказано - якщо інше не передбачено цим Законом. А цим Законом від 18.03.2020 р., а в подальшій редакції від 02.04.2020 р., в пунктах 3 - 4 розділу VI вказано: Договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом.

Такі договори мають бути укладені між споживачами та виконавцями комунальних послуг до 01.05.2020 р., а в подальшому - протягом п`яти місяців з дня завершення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби, і згідно з частиною першою статті 14 цього Закону. Тобто, між позивачем і Черкаситеплокомуненерго діє чинний Договір №3-77 від 01.11.2008 р. і в ньому не передбачено більш ранній строк його припинення, доки не буде підписаний новий Договір обома сторонами по п. 2 ст. 631 ЦКУ і відповідно до Закону 2189, так як іншого не передбачено.

По друге - в Постанові 830 в абзаці третьому п. 13 вказано - Колективний договір може бути укладений з виконавцем за умови обладнання багатоквартирного будинку вузлами обліку (вузлом обліку), які забезпечують загальний облік споживання послуги у будинку. Так як на 17.01.2020 р. у його будинку лічильник встановлений не був, Відповідач не мав права укладати договір, і до того ж, позивачем написано від 16.04.2020 до Теплокомуненерго з відмовою підписати надісланий проект договору і позивач не підписував його.

Також хоче нагадати Суду, в підготовчій частині судового засідання, Відповідач звернувся до Суду з проханням надати йому час для врегулювання спору, а сам в цей час подав заяву від 31.03.21 до Придніпровського районного суду про стягнення з нього заборгованості за надану послугу з теплової енергії, все таки стверджує, що згідно до ст. 526 ЦК України, взаємовідносини по наданню відповідної послуги регламентуються договором №3-77 від 01.11.2008 р. ( який підписаний обома сторонами), але подає розрахунки по заборгованості зроблені по договору від 17.01.2021, тим самим вводе суд в оману надаючи недостовірні розрахунки по заборгованості і невиконанням свого прохання по укладенню мирової угоди.

Таким чином, проводячи розрахунки з 17.01.2020 р. по п. 21 Постанови №830, Відповідач порушує права, Закон 2189 по п.п. 3-4 розділу VI, Постанову 830 по абзацам 1 і 3 п.13, Статтю 631 ЦКУ і вводе суд в оману, стверджуючи правомірність зроблених ним розрахунків, а також те, що між нами заключений новий договір від 17.01.2020 р на основі абзацу 3 п.4 ст.13 Закону 2189 і вказує з посиланням на рішення Суду те, що незалежно від того є договір чи нема позивач зобов`язаний проводити розрахунки за надану послугу. Зі своєї сторони хоче сказати Суду, що не відмовлявся і весь час повністю розраховувався за отриману послугу згідно підписаного обома сторонами договору №3-77 від 01.11.2008 р., про що вказує надана довідка Відповідачем.

Крім того, Відповідач незаконно виставляє плату за абонентське обслуговування, яку можливо виставляти тільки при укладеному новому договору, так як в старому ця плата входить до собівартості нарахованої послуги за опалення.

На підставі сказанного просить суд задовольнити вимоги по пунктам 2-3-4 Позовної заяви з доповненнями від 12.04.2021 р. і уточненням від 07.05 2021 р.

Після встановлення вузла обліку, позивач написав заяву до Черкаситеплокомуненерго, про заключения зі ним нового договору, в якому хоче, щоб в п. 35 Типового Договору з індивідуальним споживачем - вказати, що розрахунки за опалення проводити по одноставковому тарифу, а також в Предметі договору вказати, що в будинку відсутні місця загального користування.

Дана заява відповідає п. 4 ст. 13 Закону 2189, тобто якщо протягом ЗО днів після отримання проекту договору (змін до нього) виконавець комунальної послуги, який одержав проект договору (змін до договору) від споживача, не повідомив про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього і при цьому не припинив надання комунальної послуги цьому споживачу, договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій споживачем, якщо інше не передбачено цим Законом.

В своїй відповіді від 15.01. 2021 р. Відповідач вказує на те, що НКРЕКП своєю постановою № 94 затвердив Черкаситеплокомуненерго двоставковий тариф і те, що з усіма співвласниками будинку 95 укладені договори по ст. 13 Закону 2189 в запропонованій виконавцем комунальної послуги по двоставковому тарифу, тому підприємство не має правових підстав заключати зі мною договір по одноставковому тарифу. Чим вводе Суд в оману, так як, по перше, всі споживачі будинку одержали однакові договори, в яких вказано два тарифи, по друге, ніхто ці договори, як і я, не підписував (а по ст.13 Закону 2189 їх вважати заключеними неможливо і відповідно до Постанови 830 їх укладати не можна за відсутністю лічильника, якого не було у всіх). Тобто підстав для відмови відповідно до чинного законодавства у Відповідача не має.

Крім того, співробітниками Черкаситеплокомуненерго було вказано, що для того, щоб вони могли проводити розрахунки по одноставковому тарифу, потрібна заява від усіх мешканців будинку і така заява була надана і зареєстрована за №2277 від 26.11.2020 р. в Черкаситеплокомуненерго.

Звертає увагу на те, що заява від співвласників будинку по якому тарифу робити розрахунки за надану послугу подана 26.11.2020 р., після того як 30.10.2020 р. був встановлений лічильник, а відповідь надана Відповідачем від 15.01. 2021 р. Тобто Відповідач вводе в оману Суд своїми заявами, що Він заключив договори з іншими співвласниками будинку по двоставковому тарифу.

Відповідно до ст. 632 ЦКУ. 1. Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни/тарифи, які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Черкаситеплокомуненерго не має права самостійно визначати по якому із двох тарифів, так як в постанові НКРЕКП №94 затверджено два тарифи/ціни, в постанові №830 від 21 серпня 2019 р. вказано два тарифи/ціни, в надісланому позивачеві договорі від 17.01.2020 р. сам відповідач вказує два тарифи/ціни, в постанові НКРЕКП №416 п.2.2 від 18.02.2020 р. вказано - Виконавці послуги можуть застосовувати як одноставкові, так і двоставкові тарифи на послугу з постачання теплової енергії, затверджені в установленому порядку.

Тобто ні в одному документі, не вказано, що Відповідач має одноосібно вирішувати, по якому тарифу робити розрахунки, а навпаки НКРЕКП в своїй постанові вказує на можливість застосування обох тарифів, Відповідач же, стверджуючи, що НКРЕКП своєю постановою №94 затвердив для Черкаситеплокомуненерго проводити розрахунки тільки по двоставковому тарифу - знов вводить суд в оману.

Також відповідно п.З ст.12 Закону 2189 - Істотними умовами договору про надання житлово-комунальної послуги є: п. 5 ціна послуги.

Відповідно п.1 ст.13 Закону 2189 Виконавець укладає такий договір в інтересах споживача, тобто Закон надає мені право вибору по якому тарифу проводить розрахунки.

Відповідно п.2 ст.13 Закону 2189 - Виконавець комунальної послуги, який займає монопольне становище на ринку, не вправі відмовити в укладенні відповідного договору споживачеві.

Відповідно п.2 ст.6 ЦКУ - Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.

Відповідно п.З ст.6 ЦКУ - Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це.

Також в абзаці 4 п.4 ст 179 Господарського Кодексу. При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови;

В пункті 58 надісланого договору вказано - умови цього договору, крім ціни (вартості) послуги можуть бути змінені виключно за згодою сторін.

ВВжає, що Відповідач в черговий раз вводе Суд в оману, вказуючи на неможливість додати в п. 35 Типового Договору, "розрахунки за опалення проводити по одноставковому тарифу", так як не може відступати від змісту типового договору, але в своєму Відзиві від 01.03.2021 р. в 6-му абзаці, сам вказує на те, що сторони можуть його конкретизувати.

Враховуючи те, що в договорі вказано дві ціни (тарифа) і на основі вищесказаного, моє право в п.35 вказати по якому саме одному із двох тарифів проводити розрахунки за надану послугу є цілком законним і не заперечує положень актів цивільного законодавства, Постанови НКРЕКП, а також і надісланого договору, в якому я не прошу щось змінити, а хочу врегулювати і конкретизувати відносини по розрахункам за надану послугу, відповідно до якої ціни (тарифа) проводити розрахунки.

Звертає увагу на те, що хоче щоб в договорі було вказано розрахунки проводити по одноставковому тарифу. Даний тариф стоїть першим в постанов НКРЕКП №94 і в надісланому договорі як основний, а також в договорі вказано - у разі застосування двоставкового тарифу, тобто за бажанням. Так при застосуванні одноставкового і двоставкового тарифів, річна різниця в вартості послуги, буде на 5 тисяч більше по двоставковому тарифу, чим по одноставковому. Крім того позивач не доотримую в повному обсязі пільги як учасник ліквідації аварії на ЧАЕС, тому що Постановою №409 про соціальні стандарти у сфері житлово-комунального обслуговування не передбачено компенсації на витрати по тепловому навантаженню, які входять до двоставкового тарифу, чим порушуються мої права на отримання пільг згідно Закону Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Указує, що щодо п.5 Позовної заяви є прохання «спонукати» заключити договір, то йому відповідає термін «зобов`язати» заключити договір. Відповідно до Постанови від 25.05.2021 у справі № 910/6138/20 Верховний Суд у подібних правовідносинах дійшов висновку про те, що тлумачення слів "спонукати" і "зобов`язати" у даному випадку можна вважати тотожними, а отже вказаний спосіб захисту відповідає вимогам частини другої статті 16 ЦК України та частини другої статті 20 ГК України. Просив суд, задовольнити вимоги по пунктам 5-6 Позовної заяви з доповненнями від 12.04.2021 р.

Представник відповідача просив відомити у позовній заяві у повному обсязі з підстав, наведених у відзиві.

Суд, заслужавши учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні правовідносини, які у сукупності не дають підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Так, у відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Відповідно до положень ч. 1, п.п. 1, 3, 7, 10 ч. 2ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; припинення дії, яка порушує право; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно дост. 15 ЦК Україникожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною третьою статті 3 ЦПК Українивизначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є мешканцем квартири АДРЕСА_2 та зареєстрований у ній з 24.06.1992, дане не оспоряться учасниками процесу та підтверджується копією паспорту позивача.

В судовому засіданні встановлено, що Комунальне підприємство теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» є суб`єктом господарювання, який здійснює надання комунальних послуг з постачання теплової енергії у місті Черкаси, а також в будинку буд. АДРЕСА_1 . Метою та предметом діяльності відповідача є виробництво, транспортування, постачання та реалізації теплової енергії, а також надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води споживачам.

Відповідно до п. 2 ч. 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору.

Відносини між позивачами та відповідачем регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Законом України «Про захист прав споживачів», «Правилами користування тепловою енергією», затвердженими КМУ №1198 від 03.10.2007 року; «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженими постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до частини 2 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Позивач є споживачем житлово-комунальних послуг, в тому числі послуг з теплопостачання.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року №2189-VIII (надалі Закон№2189-VIII) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Частина 1 статті 6 Закону№2189-VIII встановлює, що учасникамиправовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є:1) споживачі (індивідуальні та колективні);2) управитель;3) виконавці комунальних послуг. Частина 2 статті 6 Закону№2189-VIIIпередбачає, щовиконавцями послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація.

Згідно з п. 6 ст. 1 Закону індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.Згідно п. 2 ч. 1Закону№2189-VIIIпостачання теплової енергії відноситься до житлово-комунальних послуг.

Пункт 2 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживачзобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом.

11.02.2020 ОСОБА_1 . Комунальним підприємством теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» направлено підписаний і скріплений печаткою з боку відповідача примірник Типового Договору з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії від 17.01.2020.

Однак, протягом 30 днів позивач не повідомив про відмову у укладанні такого договору.

03.03.2020 та 08.04.2020 позивач звернувся до відповідача з заявами щодо надання роз`ясень щодо здійснення нарахування на оплату послуг та перерахунку наданих послуг для заключення Договору.

У заяві від 16.04.2020 позивачем зазначено про відмову підписати договір з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії, який отримав 14.04.2020 та вимогою розробити індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії по його квартирі.

Позивач вважає, що у наданому договорі не відображені дійсні характеристики предмету договору, не зазначено порядок проведення оплати за послуги тощо.

Пунктом 2 частини 2 статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що виконавець комунальної послуги зобов`язаний готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором.

Згідно п.1 ч.2 ст. 7 даного Закону індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом.

Згідно статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).

Верховним Судом України у Постанові від 27 лютого 2019 року, у справі №334/2789/15-цзазначено, що ні ЦК України, ні Законами України «Про житлово-комунальні послуги», «Про теплопостачання», ні Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженимиПостановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, не передбачені випадки, коли недодержання письмової форми договору про надання послуг з теплопостачання має наслідком його недійсність. Відсутність письмового договору про надання послуг з теплопостачання та постачання гарячої води не свідчить про відсутність певних договірних відносин і не звільняє відповідачів від оплати за фактично надані послуги.

Типова форма договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджена Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженихпостановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830.

Разом з тим, ч.4 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що з пропозицією щодо укладання договору про надання комунальних послуг або внесення змін до нього може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.

Таким чином, вищевказане свідчить, що законодавство надає таке право як споживачу комунальної послуги, так і виконавцю.

Згідно до абз.3 ч.4 ст. 13 вказаного Закону якщо протягом 30 днів після отримання проекту договору (змін до нього) виконавець комунальної послуги, який одержав проект договору (змін до договору) від споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), не повідомив про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього і при цьому не припинив надання комунальної послуги цьому споживачу (або в інший спосіб засвідчив свою волю до надання відповідної комунальної послуги споживачу), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій споживачем (іншою особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), якщо інше не передбачено цим Законом.

З аналізу змісту ч. 3 ст.6, ч. 1 ст.630 ЦК України, ст.ст. 12-15 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,постанови Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення`вбачається, що умови Типового договору, що набули юридично обов`язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов`язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень, врегулювати свої відносини на власний розсуд, а лише мають право конкретизувати його умови.

Таким чином, укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов`язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає Типовому договору. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам наведених актів законодавства. Крім того, аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 10.10.2012 у справі № 6-110цс12.

Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Положення частин першої, другої і третьої цієї статті застосовуються і до односторонніх правочинів.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов`язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов`язку щодо першої сторони. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. До договорів, що укладаються більш як двома сторонами (багатосторонні договори), застосовуються загальні положення про договір, якщо це не суперечить багатосторонньому характеру цих договорів. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Згідно ст. 627 ЦК України, відповідно достатті 6цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

За ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Також відповідно до ст. 630 ЦК України, договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов договорів певного виду, оприлюднених увстановленому порядку. Якщо у договорі не міститься посилання на типові умови, такі типові умови можуть застосовуватись як звичай ділового обороту, якщо вони відповідають вимогамстатті 7цьогоКодексу.

Відповідно до ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Згідно ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Якщо вимога про зміну або розірвання договору пред`явлена стороною, яка приєдналася до нього у зв`язку зі здійсненням нею підприємницької діяльності, сторона, що надала договір для приєднання, може відмовити у задоволенні цих вимог, якщо доведе, що сторона, яка приєдналася, знала або могла знати, на яких умовах вона приєдналася до договору.

Також, згідно ст. 638 ЦК України,договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Також відповідно до ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Відповідно до ст.ст. 640-646 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях. Пропозиція укласти договір може бути відкликана до моменту або в момент її одержання адресатом. Пропозиція укласти договір, одержана адресатом, не може бути відкликана протягом строку для відповіді, якщо інше не вказане у пропозиції або не випливає з її суті чи обставин, за яких вона була зроблена.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції.

Якщо у пропозиції укласти договір вказаний строк для відповіді, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь про прийняття пропозиції протягом цього строку.

Якщо пропозицію укласти договір зроблено усно і в ній не вказаний строк для відповіді, договір є укладеним, коли особа, якій було зроблено пропозицію, негайно заявила про її прийняття. Якщо пропозицію укласти договір, в якій не вказаний строк для відповіді, зроблено у письмовій формі, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь протягом строку, встановленого актом цивільного законодавства, а якщо цей строк не встановлений, - протягом нормально необхідного для цього часу.

Якщо відповідь про прийняття пропозиції укласти договір одержано із запізненням, особа, яка зробила пропозицію, звільняється від відповідних зобов`язань. Якщо відповідь про прийняття пропозиції укласти договір було відправлено своєчасно, але одержано із запізненням, особа, яка зробила пропозицію укласти договір, звільняється від відповідних зобов`язань, якщо вона негайно повідомила особу, якій було направлено пропозицію, про одержання відповіді із запізненням. Відповідь, одержана із запізненням, є новою пропозицією. За згодою особи, яка зробила пропозицію, договір може вважатись укладеним незалежно від того, що відповідь про прийняття пропозиції укласти договір було відправлено та (або) одержано із запізненням.

Відповідь про згоду укласти договір на інших, ніж було запропоновано, умовах є відмовою від одержаної пропозиції і водночас новою пропозицією особі, яка зробила попередню пропозицію.

Також відповідно до ст. 648 ЦК України, зміст договору, укладеного на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, обов`язкового для сторін (сторони) договору, має відповідати цьому акту. Особливості укладення договору на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування встановлюються актами цивільного законодавства.

Відповідно до згаданих вимог закону виконавець зобов`язаний підготувати для кожного із споживачів індивідуальний договір (фактично договір приєднання) на основі типового договору та надіслати примірник такого договору споживачу для підписання. Споживач же зобов`язаний такий договір (на основі типового, який відповідає умовам типового та вимогам закону) підписати. Все таки законодавець надає певну свободу вибору для споживача з метою захисту його прав та інтересів надаючи споживачеві можливість не погоджуватися із надісланим договором, у випадку якщо такий не відповідає умовам типового. Надає можливість подавати свої заперечення, зауваження, тощо з цього приводу. Для цього споживачу надано місячний термін з дня внесення проекту договору. Крім цього, слід вважати, що будь-які претензії з приводу неотримання послуги, отримання послуг неналежної якості, не у повній мірі, тощо можуть бути подані відповідно до норм закону лише в межах укладеного договору, який знову ж повинен відповідати умовам типового.

Отримання ж пропозиції укласти договір (його проекту); ненадання жодних заперечень з приводу отриманого проекту договору у визначений законом строк; обов`язок споживача щодо укладення договору на основі типового; відсутність претензій, заперечень з приводу отримання послуг з теплопостачання, відповідно до вказаних вище вимог закону, зокрема, ст. 642 ЦК України, слід вважати бездіяльністю, що свідчить про бажання та прийняття пропозиції укласти договір. Та вказане слід вважати виникненням між сторонами фактичних договірних стосунків на основі умов типового договору про надання послуг з централізованого опалення (теплопостачання) зі всіма наслідками договірних стосунків між сторонами, про які йшлося у вказаних нормах закону та йдеться в умовах надісланого договору на основі типового.

Відповідно до наведеного, у період відсутності договірних стосунків (зобов`язань) між сторонами, обов`язок доведення надання послуг з теплопостачання (централізованого опалення), надання таких відповідної кількості та якості, правильності нарахування заборгованості за надану послугу покладається на виконавця.

У випадку ж виникнення, наявності договірних стосунків між сторонами обов`язок доведення неотримання послуг, отримання послуг неналежної якості чи кількості, не у відповідності із умовами договору покладається на споживача, який наділений для цього відповідними засобами, а саме вправі повідомляти про це виконавця, у різних формах, складати відповідні акти-претензії, тощо.

Вказане також слід вважати відповідає та не суперечить змісту правових позицій, викладених у Постановах Верховного Суду України за наслідками розгляду справ №6-110цс12 від 10.10.2012 року та 6-2951цс15 від 20.04.2016 року.

Як вбачається із матеріалів справи позивачем у строк визначений законодавством не було подано відповідачу свої заперечення, зауваження, тощо з приводу деяких положень типового договору, які на його думку є несправедливими та такими, що обмежують його права.

Отже, у відповідності дло ч. 4,5 ст. 13 Закону України «При житлово комунальні послуги» договір вважається укладеним у редакціі запропонованої відповідачем.

Про що позивачу повідомлялось повідомлялось відповідачем листом, зокрема від 09.09.2020.

Відповідачем розроблено договір у відповідності до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», а тому у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Щодо позовної вимоги в частині спонукання відповідача заключити Типовий Договір з індивідуальним споживачем ОСОБА_1 з 01.11.2020 з його доповненнями в п. 35 Типового договору та вказати, що розрахунки за опалення проводити по одностаковому тарифу, а також у предметі договору вказати, що в бідинку відсутні місця загального користування, слід зазначити наступне.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір має містити усі суттєві умови.

Типовий Договір містить усі суттєві умови, передбачені для даного виду договорів.

Комунальне підприємство теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради є виконавцем послуг для населення та ліцензіатом НКРЕКП з виробництва теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тердовими мережами, постачання теплової енергії.

Згідно з ч.1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги" №1875-1У від 24.06.2004р. відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Згідно ст. 626 , ст. 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 6, ст. 627 сторони є вільними в укладанні договору, вибору контрагента та визначенні умов договору з урахуванням умов ЦК України, інших акті цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту. З цього випливає, що ніхто не може бути примушений укласти договір без згоди обох сторін.

Крім того, ст. 649 ЦК України, не містить підстав, посилаючись на які позивач може звернутись до суду, або про саму можливість звернення до суду з позовом про спонукання укласти договір, як і взагалі в ЦК України відсутня така можливість через суд спонукати будь-кого укласти певний договір.

Окрім цього, суд не погоджується з посилання позивача на не вірність та невідповідність нарахуванням відповідача .

Так, з 17 січня 2020 вступили в силу нові тарифи на постачання теплової енергії згідно постанови НКРЕКП № 94 від 14.01.2020р. «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання комунальному підприємству теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради», якою НКРЕКП установила двоставковий тариф на постачання теплової енергії.

З 18 березня 2020 Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг № 628 від 17.03.2020р. ''Про внесення змін до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 січня 2020р. № 94» були внесені зміни до Постанови НКРЕКП № 94.

Відповідно до Постанови НКРЕКП «Про затвердження Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання» від 25.06.2019 року № 1174 двоставковий тариф - грошовий вираз двох окремих частин тарифу (умовно-змінної та умовно-постійної). Отже, зазначається, що до умовно-змінної частини тарифу відноситься - плата за фактично спожиту будинком теплову енергію за даними будинкового лічильника теплової енергії. Ця плата нараховується лише під час опалювального сезону. Умовно-постійна частина двоставкового тарифу на теплову енергію - абонентська плата за одиницю (1 Гкал/год) теплового навантаження об`єктів теплоспоживання як грошовий вираз планованих економічно обґрунтованих витрат на транспортування та постачання теплової енергії (заробітна плата працівників, витрати на обслуговування та ремонт мереж, котелень, обладнання, сплату податків), які є постійними і не змінюються прямо пропорційно зміні обсягу постачання теплової енергії. Обґрунтованість відповідних видатків перевірена та підтверджена НКРЕКП при встановленні тарифу.

Рішеннями Черкаського міськвиконкому №1117 та № 1116 від 07.10.2019 року надано дозвіл КПТМ "Черкаситеплокомуненрго" на проведення розрахунків для встановлення двоставкових тарифів на теплову енергію та затверджені норми споживання теплової енергії для КПТМ "Черкаситеплокомуненрго". Згідно даного рішення № 1116 нараховування здійснюється з розрахунку на 1 м2 площі квартири та сплачується щомісяця упродовж усього року не залежно від показників та наявності чи відсутності лічильників тепла.

З 17.01.2020 на виконання Закону України «Про житлово - комунальні послуги» та відповідно до Наказу № 167 від 01 листопада 2019 року «Про встановлення плати за абонентське обслуговування на послугу з постачання теплової енергії» вилучено із загального тарифу та вводено окремо плату за абонентське обслуговування, що сплачується один раз на місяць цілий рік кожним абонентом та не залежить від площі квартири чи обсягів споживання тепла. Абонентська плата покриває витрати підприємства на роботу абонентського відділу, контролерів, витрати на друк та доставку платіжних квитанцій, інформування споживачів. Крім того, абонентська плата покриває видатки з повірки квартирних лічильників теплової енергії.

З 17.01.2020 року на виконання Закон України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" були прийняті рішення Черкаського Міськвиконкому № 885 від 13.08.2019 року «Про встановлення розміру внесків за встановлення вузлів комерційного обліку до інженерних мереж КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» та № 722 від 27.06.2019 "Про встановлення розміру внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії та постачання гарячої води власникам (співвласникам) будівель, які приєднані до інженерних мереж КПТМ "Черкаситеплокомуненерго" якими вилучається із загального тарифу та вводиться нова плата - внески на встановлення та обслуговування вузлів комерційного обліку (будинкових лічильників) теплової енергії. Цією платою забезпечується встановлення (вразі відсутності) та обслуговування (періодична повірка, ремонт, технічний огляд та перевірка) будинкових лічильників. Платіж сплачується кожним абонентом один раз на квартал цілий рік та не залежить від площі квартири чи обсягів споживання тепла.

Отже, дані норми застосовувались до квартири ОСОБА_1 та оскільки відсутній вузол обліку теплової енергії, а в рахунку-повідомленні графи «Попередні», «Поточні», «Різниця» не заповнені, то обсяг споживання теплової енергії відповідно до розрахункового корисного відпуску затвердженого Національною комісією, що здійснює регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг в січні 2020 становив 11,5728 Гкал.

Суд погоджується з наведеними нижче розрахунком відповідача за січень 2020 року, оскільки він є обгрунтованим та математично вірним.

Указана відповідачем плата за одиницю приєднаного теплового навантаження (абонентська плата) передбачає умовно-постійну частину витрат виробництва та транспортування теплової енергії. Нарахування здійснюється з розрахунку на 1м2 площі квартири та сплачується щомісяця упродовж усього року не залежно від показників та наявності чи відсутності лічильників тепла. Згідно рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради № 1117 від 07.10.2019р. вона складає 0,0264 ГКал/год. (0,0264ГКал/год х 71439,31 грн./Гкал/год.(тариф) : 171,4м2 х 77,4м2 = 851,67грн. за місяць. 851,67грн : 3І день х 15днів = 412,10грн. - за 15 днів (з 17 по 31 січня 2020р.)

Станом на 1 липня 2019 року граничний розмір плати, встановлений Кабінетом Міністрів України згідно з Постановою № 808 становить 28,47 грн в місяць. Граничний розмір плати за абонентське обслуговування змінюватиметься лише у разі зміни розміру прожиткового мінімуму на законодавчому рівні.

Плата за абонентське обслуговування сплачується один раз на місяць цілий рік та не залежить від площі квартири чи обсягів споживання тепла..

Розмір внеску затверджений рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради № 722 від 27.06.2019 "Про встановлення розміру внесків за встановлення вузлів комерційного обліку теплової енергії та постачання гарячої води власникам (співвласникам) будівель, які приєднані до інженерних мереж КПТМ "Черкаситеплокомуненерго") та становить 390,63 грн.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, ст.ст. 3, 4, 5, 12, 19, 78-81, 89, 141, 263-265, 352, 354 ЦПК України, ст..ст. 626,627 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», , суд, -

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 до Комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради про визнання договору недійсним, зобов`язання здійснити перерахунок вартості послуг з централізованого опалення та вчинити дії - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Повний текст рішення буде виготовлений 28.02.2022.

Головуючий: Н. М. Кондрацька