ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/3397/22

Провадження № 22-ц/4820/1159/22

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.

розглянув в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України цивільну справ № 686/3397/22 за апеляційною Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 грудня 2021 року в складі судді Чевилюк З.А. у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

В лютому 2022 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за договором про надання банківських послуг в розмірі 18682 грн. 19 коп., в т.ч. заборгованість за тілом кредиту - 15231,02 грн., заборгованість за простроченими відсотками - 3451,17 грн. та судові витрати по справі в сумі в сумі 2481 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг звернувся до банку та підписав Анкету-заяву № №б/н від 26.01.2011 року, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому було неодноразово збільшено та зменшено. Це підтверджується Довідкою про зміну умов кредит та обслуговування картрахунку, доданою до позовної заяви.

Також зазначав, що відповідач при зверненні до банку, підписав Анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, чим підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті складають Договір про надання банківських послуг. Таким чином позивач вважав, що позичальник своїм підписом підтвердив повне ознайомлення та надання йому документів в письмовому вигляді.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору на підставі яких відповідач при укладенні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку.

Для погашення кредиту банк надав відповідачу інструменти передбачені Договором, а саме п. 2.1.1.12.3, відповідно до якого поповнення картрахунку, здійснюється шляхом внесення коштів в готівковій або безготівковій формі і зарахування їх банком на картрахунок держателя, а також шляхом договірного списання коштів з інших рахунків клієнта на підставі Договору.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п 2.1.2.3 п. 2.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладенні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни за рішенням та ініціативою Банку.

Отже, банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач в свою чергу зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору.

Однак, свої зобов`язання ОСОБА_1 належним чином не виконував, не надавав вчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору.

У зв`язку із неналежним виконанням умов Договору відповідач має кредитну заборгованість в розмірі 26795,28 грн., в т.ч. в т.ч. заборгованість за тілом кредиту - 15231,02 грн., заборгованість за простроченими відсотками - 3451,17 грн., а також судові витрати в розмірі 2481 грн., які позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь.

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 травня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

АТ КБ «Приватбанк» не погодилося з таким рішенням суду першої інстанції, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задоволити позовні вимоги в повному обсязі.

Так, вказує, що судом першої інстанції прийнято рішення без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів у справі. Апелянт вважає, що суд безпідставно відмовив в задоволенні позову в повному обсязі. Суд не взяв до уваги, що відповідач особисто звернувся до банку, бажаючи отримати кредит, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву, чим підтверджується, що він був ознайомлений з усіма умовами кредитування, в тому числі щодо сплати відсотків та штрафних санкцій. ОСОБА_1 активувала кредитну картку та користувався кредитними коштами. Часткове погашення кредиту відповідачем свідчить про визнання ним заборгованості по кредиту та згоду з умовами кредитування.

Крім того, банк вказує, що стаття 634 ЦК України, яка містить поняття договору приєднання, а також положення п. 14.8 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» не встановлюють обов`язкового підписання всіх складових документів. Банк зобов`язаний розмістити виклад інформації в доступній формі та в доступному для користувача місці, а приєднання може відбуватися в будь-якій формі, зокрема, підписанням типового бланку або типової анкети-заяви. Тому, на думку апелянта, під час звернення до суду ним надані в повному обсязі належні та допустимі письмові докази, які підтверджують укладення між сторонами кредитного договору, та погодження всіх умов його виконання та відповідальність за прострочення виконання, отже суд безпідставно для відмовив у задоволенні позову.

Розглядаючи спір суд не в повній мірі перевірив всі обставини справи, а також судом не враховано судову практику з вирішенні справ з аналогічними правововідносинами.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так судом встановлено, що ОСОБА_1 26 січня 2011 року підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку» за змістом якої заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становлять укладений між сторонами договір про надання банківських послуг.

До анкети-заяви Банк додав витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та правил надання банківських послуг.

За умовами вказаного договору позичальник, отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Розмір кредитного ліміту в подальшому збільшувався та зменшувався.

На виконання умов договору ОСОБА_1 було видано кредитну картку, терміном дії до вересня 2022 року.

Кредитними коштами та відповідно кредитною карткою відповідач користувався, періодично витрачаючи кредитні кошти та відповідно періодично погашаючи кредит.

За розрахунком Банку, доданим до позову, заборгованість відповідача ОСОБА_1 станом на 27.01.2022р. становить 18682 грн. 19 коп., в т.ч. заборгованість за тілом кредиту - 15231,02 грн., заборгованість за простроченими відсотками - 3451,17 грн.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

За змістом ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

В силу ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Як передбачено ч.1 ст.633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Із положень ч.1 ст.634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

В силу ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

На підтвердження своїх позовних вимог щодо стягнення відсотків за користування кредитними коштами АТ КБ «ПриватБанк» надало суду: розрахунок заборгованості за кредитним договором станом на 26 січня 2022 року, анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 15 грудня 2011 року, витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку Ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщений на сайті https://privatbank.ua/terms/, Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду».

Проте, підписана відповідачем анкета-заява від 26 січня 2011 року не містить розміру процентної ставки за використання наданих кредитних коштів, а також відсутні умови щодо встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання та їх розміру.

Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, Ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщений на сайті https://privatbank.ua/terms/ та Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Універсальна, 30 днів пільгового періоду», що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначають, у тому числі: пільговий період користування коштами, процентну ставку, розмір обов`язкового щомісячного платежу, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, .

Однак, вказані документи не підписані ОСОБА_1 , а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяги з тарифів та умов розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку.

За відсутності достатніх підтверджень про конкретно запропоновані відповідачеві Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

У зв`язку з цим, до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила ч.1 ст.634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання.

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд в постанові від 3 липня 2019 року (справа №342/180/17, провадження №14-131цс19), яка згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися нижчестоящими судами при застосуванні норм права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що нарахована банком заборгованість по відсоткам не відповідає умовам, погодженим сторонами при наданні кредитних коштів, відповідно до підписаної ОСОБА_1 заяви.

Проте, як зазначає Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові, якщо фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, то відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Як вбачається із виписки по руху грошових коштів вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, періодично погашаючи кредитну заборгованість.

Таким чином, весь період користування грошовими коштами Банку ним було використано 515316,96 грн. грн. та вказані кошти в повному обсязі були повернуті банку.

Тобто, вказана сума коштів на час подання позову була повернута ОСОБА_1 в повному обсязі, тому підстав для стягнення на користь Банку коштів за встановлених вище обставин не вбачається.

Доводи апеляційної скарги, що АТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_1 у письмовій формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору та уклали кредитний договір, шляхом підписання Анкети-заяви, Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів банку слід відхилити з огляду на мотивувальну частину даної постанови суду.

Рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 травня 2022 року в складі судді Чевилюк З.А. залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 липня 2022 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова