Справа № 211/3556/21
Провадження № 2/211/634/22
іменем України
10 червня 2022 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Ткаченко С. В.,
при секретарі Мариненко Е.П.,
за відсутності: сторін у справі,
розглянувши в м. Кривому Розі в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Дніпропетровського обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
позивач звернувся до суду з позовною заявою, зазначивши, що 11.05.2018 між позивачем та відповідачем було укладено Заяву про приєднання № 1398650 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використання електронного платіжного засобу (платіжної картки) та Заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії, відповідно до якого відповідачу встановлено кредит в сумі 25 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 35 % річних. Відповідач взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту та сплаті відсотків за договором споживчого кредиту належним чином не виконує. Станом на 24.05.2021 заборгованість відповідача перед позивачем становить 45 336,69 грн., яка складається з: заборгованість за основним боргом - 24 680,81 грн., проценти за користування кредитом - 10 219,60 грн., комісія - 9,71 грн., пеня за несвоєчасне погашення основного боргу - 3 405,94 грн., пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 1 701,18 грн., 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу - 1 438,87 грн., 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 622,26 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу - 2 289,77 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування - 968,55 грн. Позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та витрати по сплаті судового збору.
Ухвалою суду від 19 липня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд якої ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
У судове засідання сторони не з`явилися.
Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином в порядку, встановленому статтею 128 ЦПК України, не повідомив причини неявки, відзиву не подав.
У порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
За правилами статей 2, 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК).
Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Вимоги ст. 264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Відповідно до положень ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 11.05.2018 між позивачем та відповідачем було укладено Заяву про приєднання № 1398650 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використання електронного платіжного засобу (платіжної картки) та Заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії, відповідно до якого відповідачу встановлено кредит в сумі 25 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 35 % річних, строк кредитування 60 місяців(а.с. 11-13).
Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 24.05.2021 заборгованість відповідача перед позивачем становить 45 336,69 грн., яка складається з: заборгованість за основним боргом - 24 680,81 грн., проценти за користування кредитом - 10 219,60 грн., комісія - 9,71 грн., пеня за несвоєчасне погашення основного боргу - 3 405,94 грн., пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 1 701,18 грн., 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу - 1 438,87 грн., 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 622,26 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу - 2 289,77 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування - 968,55 грн.(а.с. 14, 15).
Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають із зобов`язань за кредитним договором.
Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Частина 1 ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитору грошові кошти (кредит) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Статтею 550 ЦК України, передбачено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Проценти на неустойку не нараховуються.
Приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України, передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Судом встановлено, що відповідач порушив умови кредитування, розмір заборгованості підтверджений документально, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Крім того, згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з чим, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 270 грн. 00 коп.
Керуючись ст. ст. 76-81, 141, 247, 258-259, 264-265, 280-284, 354-355 ЦПК України, суд -
позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Дніпропетровського обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - задовольнити.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя С.В. Ткаченко