справа № 278/2424/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2022 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Євгена Татуйка, за участю секретаря Анни Хоптюк, розглянув цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до Глибочицької об`єднаної територіальної громади, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Житомирського районного нотаріального округу - Силіна Н.В. про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із даною заявою згідно якої просив ухвалити рішення щодо визначення останньому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його баби. В обґрунтування зазначеного заявник вказав, що ними пропущено строк для звернення до нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадщини з огляду на те, що останній не знав про наявність у спадкодавиці спадкового майна та вважав, що зазначене майно було заповідане матері позивача, яка згодом померла.

У судове засідання учасники справи не з`явились, натомість скерували заяви про проведення розгляду справи без їх участі.

Враховуючи зазначене вище, судом ухвалено здійснювати судовий розгляд справи у відсутність учасників та, відповідно, без фіксації його перебігу технічними засобами, що відповідає приписам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідив матеріали справи судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідно ним правовідносини.

Позивач є громадянином України, отримував код платника податків, має зареєстроване місце проживання та сплатив судовий збір при звернені до суду з даною заявою.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_2 батьком якої є ОСОБА_3 , а матір`ю - ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_1 батьком якого є ОСОБА_5 , а матір`ю - ОСОБА_6 .

21 грудня 2004 року ОСОБА_4 отримала державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею 1,1441 га та цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Левківської сільської ради та має кадастровий номер :01:000:0130.

1 липня 2006 року ОСОБА_6 складено заповіт згідно якого остання заповіла своєму сину - ОСОБА_1 житловий будинок АДРЕСА_1 . Даний заповіт нотаріально посвідчено.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла у віці 82 років в с. Левків Житомирського району Житомирської області. Станом на день смерті, остання проживала сама і жодна особа не була зареєстрована за місцем проживання спадкодавиці.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_6 у віці 64 років в с. Станишівка Житомирського району Житомирської області.

27 січня 2022 року щодо майна померлої ОСОБА_4 заведено спадкову справу, що зареєстрована у спадковому реєстрі за № 69047099. Згідно відомостей спадкового реєстру, жодна особа не отримувала свідоцтво про право на спадщину після померлої. Разом з тим, позивач є спадкоємцем за законом його баби - ОСОБА_4 .

Положеннями законодавства України вказані правовідносини врегульовані наступним чином.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч. 1 ст. 1272 ЦК України).

Приписами ч. 3 ст. 1272 ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Проаналізувавши фактичні обставини справи у сукупності із нормами законодавства України, якими врегульовані вказані правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вказаної заяви з огляду на наступне.

Згідно правової позиції Верховного суду, що відображена у постанові суду від 13 березня 2020 року у цивільній справі № 314/2550/17 поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Разом з тим, у п. 2 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 зазначено, що судами не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як: юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини; необізнаність особи про наявність спадкового майна; похилий вік; непрацездатність; встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю); невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину; відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини; несприятливі погодні умови; перебування у депресії у зв`язку зі смертю спадкодавця.

Відтак, щодо посилання позивача на необізнаність у питанні наявності у власності спадкодавиці спадкового майна суд зазначає, що така необізнаність, відповідно до судової практики, не є поважною причиною пропуску строку для звернення до нотаріуса із заявою щодо прийняття спадщини. Враховуючи наведене вище, суд вказує, що позивачем не зазначено жодної поважної причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, а тому, даний позов, поданий після спливу більш як чотирнадцяти років після відкриття спадщини, не підлягає до задоволення.

Результати вирішення вказаного спору не дають підстав для подальшого розподілу судових витрат понесених позивачем. Судові витрати відповідача не декларувались, відтак суд позбавлений можливості вирішити питання щодо їх відшкодування.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 12 грудня 2022 року.

Суддя Євген Татуйко