Справа № 951/166/20
Провадження №4-с/603/1/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" липня 2022 р. м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Гудкової Ю. Г.,

секретар судового засідання Сандалюк О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа Бучацький відділ державної виконавчої служби у Чортківському районі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про скасування арешту на грошові кошти боржника,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії посадової особи виконавчої служби та скасування постанови про арешт грошових коштів, які знаходяться на рахунках, що мають спеціальний режим, так як на них надходить його заробітна плата та соціальні виплати у вигляді пенсії. У подальшому уточнив вимоги та просить скасувати арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунках, указаних ним у скарзі банківських установ.

Скаргу обґрунтовує тим, що рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 27.04.2021 року з нього стягнуто на користь позивача борг у сумі 4500 доларів США, 146 доларів 46 центів США, що складає 3% річних за договором позики та вирішено питання щодо судових витрат. На підставі виконавчого листа № 951/166/20 від 27.04.2021 року Бучацьким МВ ДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №67081291 про стягнення заборгованості. У ході виконавчого провадження 02.12.2021 року винесено постанову про арешт коштів ОСОБА_1 , що знаходяться на відкритих на його ім`я рахунках. Накладенням арешту на грошові кошти, які містяться на рахунку для виплати йому заробітної плати та соціальних виплат у вигляді пенсії, порушено ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», якою заборонено стягнення більше 20 та 50 відсотків відповідно, у той час як накладений арешт унеможливлює доступ до даних коштів на 100 відсотків. На його письмову заяву, адресовану начальнику Бучацького МВ ДВС про скасування накладеного арешту, отримав відмову.

Просить скасувати арешт на грошові кошти, що накладений у відповідності до постанови Державного виконавця Бучацького відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 02.12.2021 року в частині грошових коштів, що знаходяться на рахунках ІВАN НОМЕР_1 , відкритий у АТ КБ «ПриватБанк», ІВАN НОМЕР_2 , відкритий у АТ «Ощадбанк».

Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 10.03.2022 року зупинено провадження у даній цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 про скасування арешту грошових коштів боржника до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №756/8815/20, провадження №14-218 цс 21.

Ухвалою суду від 20.06.2022 року поновлено провадження у справі.

Скаржник ОСОБА_1 та його представник - адвокат Горський О. І. не з`явилися, проте представник подав суду письмову заяву про розгляд скарги у їхній відсутності, скаргу просить задовольнити, врахувати висновки, викладені Великою Палатою Верховного Суду у справі №756/8815/20.

Стягувач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, однак її представник ОСОБА_3 звернувся до суду із письмовою заявою про розгляд справи у їхній відсутності. Вимоги ОСОБА_1 не визнають, просять відмовити у задоволенні скарги.

Заінтересована особа Бучацький відділ державної виконавчої служби у Чортківському районі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) не забезпечили явку представника у судове засідання, подали суду заяву про розгляд справи у їхній відсутності.

У відзиві на скаргу зазначають, що 02.12.2021 року державним виконавцем Крушельницькою Н. М. винесено постанову про арешт коштів боржника, згідно якої накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом та належать боржнику. Арешт на рахунок боржника не унеможливлює отримання ним заробітної плати, за його бажанням можливе отримання готівки через касу роботодавця або поштовими переказами на вказаний ним рахунок (адресу). Арешт накладено на підставі виконання судового рішення, що у силу ст. 129-1 Конституції України є обов`язковим до виконання на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках. Таких відомостей АТ КБ «ПриватБанк» та АТ «Ощадбанк» з моменту надходження постанови про накладення арешту на рахунки державного виконавця не повідомили, а постанову про накладення арешту коштів не повернули. Таким чином, на момент винесення постанови дії державного виконавця були правомірними.

Судом установлено такі обставини.

02.12.2021 року Державним виконавцем Бучацького відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Крушельницькою Н. М. при примусовому виконанні виконавчого листа №951/166/20, виданого 27.04.2021 року Монастириським районним судом Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судового збору в сумі 1321,91 грн, понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн, 146,46 доларів США, що складає 3% річних за договором позики від 07.03.2018 року, за період з 02.10.2019 року по 31.10.2020 року, боргу у сумі 4500 доларів США, у зв`язку з невиконанням виконавчого документа, винесено постанову про арешт коштів боржника ВП №67081291, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом та належить боржнику ОСОБА_1 .

Згідно довідки №77117КSQ5DKRG0U7, виданої 10.12.2021 року АТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_1 станом на 10.12.2021 рік має в АТ КБ «ПриватБанк» відкритий рахунок НОМЕР_1 , на який отримує зарплатні виплати, на рахунок може бути зарахована будь-яка виплата (переказ).

Також ОСОБА_1 має відкритий рахунок № НОМЕР_2 в АТ «Ощадбанк», на який отримує пенсійні нарахування та зарплатні виплати, що вбачається з даних банківських виписок по картковому рахунку за період з 01.05.2021 року по 01.12.2021 рік.

21.12.2021 року ОСОБА_1 звернувся до начальника Бучацького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) із заявою про скасування арешту, накладеного в рамках проведення виконавчого провадження ВП №67081291 на вищевказані банківські рахунки.

Відповідь начальника відділу № 21.14-30/71 від 11.01.2022 року на подану ним заяву обґрунтована тим, що згідно ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом. Станом на 11.01.2022 року від банку жодних документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення, не надходило.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов висновку, що вищевказана скарга підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон №1404-VІІІ) встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 18 Закону №1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Зокрема виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною 1 ст. 48 даного закону визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

При цьому частиною 2 ст. 48 Закону №1404-VIII забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Згідно із ч. 3 ст. 52 Закону №1404-VІІІ не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому п. 10 ч. 1 ст. 34 цього Закону. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом, що передбачено абз. 2 ч. 2 ст. 59 Закону №1404-VІІІ.

У висновку, викладеному Верховним Судом у постанові № 756/8815/20 від 20.04.2022 року, зазначено, що державний та/або приватний виконавець перед накладанням арешту повинен з`ясувати суму та статус грошей, що знаходяться на рахунку боржника, і у постанові про накладання арешту серед інших відомостей вказати про суму коштів, на яку накладається арешт, або зазначити, що арешт поширюється на кошти на усіх рахунках, у тому числі, що будуть відкриті після накладення арешту. Накладання арешту на суми, що перевищують суми, визначені виконавчим документом, та перевищують суми витрат виконавчого провадження, що підлягають стягненню, є незаконним.

Статтею 43 Конституції України гарантовано, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом (ст.. 46 Конституції України).

Відповідно до статті 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01 липня 1949 року № 95, ратифікована 23 червня 1992року, заробітна плата може стати об`єктом арешту або передачі лише у такій формі й у таких межах, які визначено національним законодавством. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про оплату праці» забороняється будь-яким способом обмежувати працівника вільно розпоряджатися своєю заробітною платою, крім випадків, передбачених законодавством.

Зазначені норми в сукупності свідчать про те, що держава гарантує та захищає Законом право громадянина на одержання заробітної плати.

Судом установлено, що на підставі постанови Державного виконавця Бучацького відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Крушельницької Н. М. від 02.12.2021 року, винесеної в межах виконавчого провадження №67081291, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом та належить боржнику ОСОБА_1 .

На ім`я боржника ОСОБА_1 відкрито банківські рахунки № НОМЕР_1 в АТ КБ «ПриватБанк», № НОМЕР_2 в АТ «Ощадбанк», на які зараховуються зарплатні виплати та пенсійні нарахування.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 68 Закону №1401-VІІІ стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається: 1) у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, 2) відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, 3) у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів, зокрема аліментів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Порядок звернення стягнення на заробітну плату також визначається Законом №1404-VIII та розділом Х «Звернення стягнення на заробітну плату та інші види доходів боржника» Інструкції, у відповідності до яких про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи (ч. 3 ст. 68 Закону №1404-VIII).

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 70 Закону № 1404-VIII передбачено, що із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами.

З наведених норм права вбачається, що виконавець має повноваження звернути стягнення на заробітну плату боржника лише за відсутності іншого майна, на яке можливо звернення стягнення та для виконання рішення про стягнення періодичних платежів, однак у розмірі не більше 20 відсотків за наявності одного виконавчого документа та 50 відсотків заробітної плати за наявності декількох виконавчих документів (зведене виконавче провадження). Таке стягнення здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 59 Закону №1404-VIII підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на кошти, що знаходяться на цьому рахунку, заборонено законом.

У випадку, коли на стадії накладення арешту на грошові кошти боржника-фізичної особи, що знаходяться на рахунку боржника та є заробітною платою боржника, виконавцю не вдалось виявити правову природу (статус) цих грошових коштів, як коштів на які накладення арешту заборонено законом, то арешт на такі грошові кошти підлягає зняттю на підставі відповідного повідомлення банку або заяви боржника з наданням ним відповідних документів на підтвердження цього та/або за результатами перевірки зазначених звітів.

Відповідний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду № 756/8815/20 від 20.04.2022 року.

Визначаючись із скаргою, суд ураховує, що рахунки, які використовуються для зберігання коштів для виплати заробітної плати не є рахунками зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено, проте, згідно з ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» відрахування під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків, тобто залишком доходу боржник має право користуватися для задоволення свої потреб.

На підставі вищенаведеного, суд приходить висновку, що залишення арешту на грошові кошти, що знаходяться на рахунках боржника, які призначені для виплати заробітної плати, пенсійних виплат, порушує його конституційні права, так як унеможливлює користування ним залишком заробітної плати та пенсійних виплат після відповідних відрахувань, а тому скарга ОСОБА_1 про скасування арешту на грошові кошти боржника підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 260, 447, 450, 451 ЦПК України, Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про оплату праці», суд,

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа Бучацький відділ державної виконавчої служби у Чортківському районі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про скасування арешту на грошові кошти боржника задовольнити.

Скасувати арешт на грошові кошти, накладений постановою Державного виконавця Бучацького відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 02 грудня 2021 року в частині грошових коштів, що знаходяться на рахунках: ІВАN НОМЕР_1 , відкритий у АТ КБ «ПриватБанк», ІВАN НОМЕР_2 , відкритий у АТ «Ощадбанк».

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено 15.07.2022 року.

Головуюча суддя Ю. Г. Гудкова

Суддя Ю. Г. Гудкова