Справа № 509/1013/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2022 року. Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Гандзій Д.М.,

при секретарі Задеряка Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в смт. Овідіополь, заяву ОСОБА_1 про відвід судді Жижки О.В. по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органу державної влади (пряма дискримінація),-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Овідіопольського районного суду Одеської області перебуває вказана вище цивільна справа.

22.12.2022 від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід головуючого судді Жижки О.В. у справі №509/1013/22, у зв`язку з тим, що Одеським апеляційним судом постановою від 21.10.2022 скасовано ухвалу судді Жижка О.В. від 24.06.2022 про повернення позовної заяви та ухвалою судді Жижка О.В. від 20.12.2022 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції, оскільки розгляд справи №509/1013/22 ухвалою суду від 21.11.2022 призначено в порядку загального позовного провадження зі стадії підготовчого судового засідання, так як, зважаючи на ціну позову, справа не є малозначною, а отже і представником учасника процесу може бути адвокат або законний представник, а заява підписана не уповноваженою на те особою, оскільки до неї не додано доказів того, що ОСОБА_2 є адвокатом за фахом.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 22.12.2022 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Овідіопольського районного суду Одеської області Жижка О.В. у справі №509/1013/22 направлено до канцелярії суду для здійснення дій відповідно до ст. 33 ЦПК України.

Суд вважав, що заява про відвід судді необгрунтована, виходячи з того, суддею Жижка О.В. приймалися процесуальні рішення, які не можуть свідчити про упередженість, а тому підстави для виникнення сумнівів у об`єктивності, на думку суд відсутні.

Згідно із ч. 1 ст. 37 ЦПК України, суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом. А тому, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Європейський суд з прав людини в п. 49 рішення у справі Білуха проти України вказав, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно об`єктивного критерію Європейський суд вказує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (п. 52 рішення у справі Білуха проти України).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року).

З огляду на вищезазначене, суд вважає, що заява про відвід є необґрунтованою, оскільки не містить посилання на дії вчинені суддею під час розгляду саме даної цивільної справи, що можуть свідчити про її упередженість, або необ`єктивність, що є підставами для відводу, визначеними ст. 36 ЦПК України, однак з метою запобігання подальших відводів судді, вважає за необхідне заяву задовольнити.

Керуючись ст.ст. 37, 40 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Жижки О.В. по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органу державної влади (пряма дискримінація) - задовольнити.

Цивільну справу направити до канцелярії суду з метою автоматичного розподілу, відповідно до ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.М. Гандзій