13.12.2022 Єдиний унікальний номер 205/3672/21
Номер провадження: 2/205/485/2022
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мовчан Д.В.

при секретарі Волкобоєвої А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду м. Дніпрі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Лілія Вячеславівна, Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кретова Наталія Борисівна, про визнання договорів купівлі продажу, свідоцтва недійсними, скасування рішення та записів про державну реєстрацію права власності,-

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (далі Позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Лілія Вячеславівна, Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кретова Наталія Борисівна, про визнання договорів купівлі продажу, свідоцтва недійсними, скасування рішення та записів про державну реєстрацію права власності.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 05.08.2020 року відповідно до результатів відкритих торгів, оформлених протоколом електронних торгів № UAEA-2020-05-12-000017-b від 22.05.2020 року між ПАТ КБ «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (далі ТОВ «ФК ««Дніпрофінансгруп» був укладений Договір № CL48N718070_ blank про відступлення права вимоги (далі - Договір). За умовами даного Договору ТОВ «ФК ««Дніпрофінансгруп» набуло права вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів, зокрема, за Кредитним договором (з додатками, додатковими угодами, договорами про внесення змін та доповнень тощо) № 8/2005/840-К/253-Н від 16.12.2005 року укладеним між ОСОБА_6 та ВАТ «КБ «Надра» та договорами забезпечення. Зокрема, відповідно до умов Договору іпотеки № 253/1-Н від 16.12.2005 року предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_1 (нинішня адреса АДРЕСА_2 ).

Далі представник позивача зазначає, що позивачеві зі змісту інформаційної довідки з Державного реєстру прав стало відомо, що запис про іпотеку було припинено та припинено запис про обтяження на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_3 на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15.09.2014 року справа № 205/6554/14-ц (2/205/3210/14). При цьому, до моменту припинення іпотеки та обтяження 09.09.2014 року право власності на квартиру АДРЕСА_1 було зареєстровано за ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності, виданого Приватним нотаріусом ДМНО Кретовою Н.Б., зареєстровано в реєстрі за № 1285.

Далі, 26.09.2014 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було укладено Договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_1 , посвідчений Приватним нотаріусом ДМНО Кретовою Н.Б., зареєстрований в реєстрі за № 1393. Право власності було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з відкриттям розділу на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, номер запису про право власності/ довірчої власності: 7142607.

Також 11.06.2015 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 було укладено Договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_1 , посвідчений Приватним нотаріусом ДМНО Кокосадзе Л.В., зареєстрований в реєстрі за № 968. Право власності було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з відкриттям розділу на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, номер запису про право власності/ довірчої власності: 10002613,10002547.

Отже, на думку представника позивача в ході протиправних дій було перереєстровано право власності на предмет іпотеки без згоди Іпотекодержателя з метою звільнення майна з під іпотеки.

У зв`язку з вищевикладеним, представник позивача змушений звернутися до суду та просити суд: 1) визнати недійсним свідоцтво про право власності від 09.09.2014 року, виданого ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_3 Приватним нотаріусом ДМНО Кретовою Н.Б, зареєстрований в реєстрі за № 1285 та скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (з відкриттям розділу) рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав власності за ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_1 , РНОНМ : 01, індексний номер рішення: 15664756 від 09.09.29014 року, скасувати запис про проведену державну реєстрацію, запис про право власності/ довірчої власності: 6934561, припинивши право власності за ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_3 , РНОНМ : НОМЕР_1 ; 2) визнати недійсним Договір купівлі продажу від 26.09.2014 року квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , посвідчений Приватним нотаріусом ДМНО Кретовою Н.Б, зареєстрований в реєстрі за № 1393 та скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав власності за ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1 , РНОНМ : 01, індексний номер рішення: 16091789 від 26.09.29014 року, скасувати запис про проведену державну реєстрацію запис про право власності/ довірчої власності: 7142607, припинивши право власності за ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_3 , РНОНМ : НОМЕР_1 ; 3) визнати недійсним Договір купівлі продажу від 11.06.2015 року квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , посвідчений Приватним нотаріусом ДМНО Кокосадзе Л.В., зареєстрований в реєстрі за № 968 та скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав спільної часткової власності за ОСОБА_1 , на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , РНОНМ : НОМЕР_1 , за ОСОБА_2 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , РНОНМ : 01, індексний номер рішення: 22004188 від 11.06.29015 року, скасувати записи про проведену державну реєстрацію запис про право власності/ довірчої власності: 10002547 та 10002613, припинивши право власності за ОСОБА_1 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3 , РНОНМ : 01, за ОСОБА_2 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , РНОНМ : НОМЕР_1 .

Представник відповідачаОСОБА_2 адвокат Лозовська Злата Валентинівна подала заперечення щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, в яких просила в задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі. У таких запереченнях по суті справи та подальших поясненнях, представник відповідача посилалася на те, що виходячи зі змісту долученого до матеріалів справи Витягу з Додатка №1 до Договору неможливо встановити, що позивачу передано право вимоги за Договором іпотеки № 253/1-Н від 16.12.2005 року, укладеного між ОСОБА_6 та ВАТ «КБ «Надра». Крім того, в матеріалах справи відсутні докази оплати ціни договору за придбання права вимоги до позичальників. А також, позивач не оспорює проведення аукціону та не заперечує, що ним 14.10.2013 року було здійснено реалізацію предмета іпотеки та отримано грошові кошти від ОСОБА_5 . Отже, в порушення ст.17 Закону України «Про іпотеку», позивач після реалізації предмета іпотеки не здійснив державну реалізацію припинення іпотеки, чим порушив права відповідача, а навпаки даним позовом позивач шляхом визнання договорів купівлі продажу, свідоцтва недійсним, скасування рішення та записів про державну реєстрацію права власності фактично намагається повторно отримати право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням. Також, представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Лозовська Злата Валентинівна просила застосувати наслідки спливу строків позовної давності до даного спору, про що подала відповідну заяву.

Будь-яких інших заяв по суті справи до суду не надходило.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Лозовська Злата Валентинівна позовні вимоги не визнала, просила суд відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі, у зв`язку з неналежним способом захисту.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , також, у відкрите судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, причин неявки суду не повідомили, заяв чи клопотань від таких учасників справи до суду не надходило.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кретова Наталія Борисівна, також, у відкрите судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, причин неявки суду не повідомила, заяв чи клопотань від такого учасника справи до суду не надходило.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Лілія Вячеславівна, у відкрите судове засідання не з`явилася, надіслала до суду письмову заяву про проведення розгляду справи без її участі.

Суд вказує, що не дивлячись на введення в державі Україна воєнного стану через збройну агресію російської федерації, Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, на день розгляду даної справи, функціонує у штатному режимі, і відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 мали можливість надіслати будь-яку заяву з процесуальних питань (у тому числі про відкладення судового засідання, участь у судовому засідання в режими відеоконференція), в тому числі, на електронну адресу суду. Однак будь-яких заяв чи клопотань від таких учасників справи до суду не надходило.

Суд також із вказаного приводу зазначає, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

При цьому обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Пунктом 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» вказано на те, що строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів.

Пунктом 3 вказаної вище постанови Пленуму ВССУ судам дано роз`яснення на те, що, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків у цивільних справах є, в т.ч. і правова та фактична складність справи; поведінка заявника, характер процесу та його значення для заявника.

Суд, враховуючи ту обставину, що представники сторін надали свої пояснення по суті спору, у тому числі й у відкритому судовому засіданні, всім учасникам справи були створені належні та достатні умов для подання суду відповідних заяв по суті справи, заяв із процесуальних питань та доказів, і враховуючи ту обставину що раніше суд неодноразово відкладав судові засідання через заяви представників сторін, вважає, що чергове відкладення розгляду справи порушуватиме розумний строк розгляду цивільної справи. У зв`язку із чим суд вважає за необхідне завершити розгляд справи по суті та ухвалити відповідне рішення.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 14.05.2021 року вирішено витребувати у Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Лілії Вячеславівни (місце знаходження: АДРЕСА_4 ) належним чином завірену копію нотаріальної справи, а саме: з посвідчення Договору купівлі продажу від 11.06.2015 року, зареєстрований в реєстрі за № 968, щодо квартири АДРЕСА_1 , РНОНМ: 01, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 14.05.2021 року вирішено витребувати у Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кретової Наталії Борисівни (місце знаходження: АДРЕСА_5 ) належним чином завірені копії нотаріальних справ, а саме: з посвідчення Договору купівлі продажу від 26.09.2014 року, зареєстрований в реєстрі за № 1393, щодо квартири АДРЕСА_1 , РНОНМ: НОМЕР_1 , укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , та з посвідчення та видачі свідоцтва про право власності від 09.09.2014 року, реєстровий № 1285, виданого ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_1 , РНОНМ: НОМЕР_1 .

Ухвалою суду від 16.07.2021 року вирішено у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_2 про відвід судді Мовчана Дмитра Валентиновича по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Лілія Вячеславівна, Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кретова Наталія Борисівна, про визнання договорів купівлі продажу, свідоцтва недійсними, скасування рішення та записів про державну реєстрацію права власності, відмовити.

Ухвалою суду від 13.01.2022 року вирішено залучити до участі у справі, в якості співвідповідача: ОСОБА_3 (зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_6 ).

Ухвалою суду від 06.10.2022 року вирішено підготовче провадження у цивільній справі за даним позовом закрити та призначити справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 21.10.2022 року у задоволенні клопотання представника позивача про проведення відкритого судового засідання в режимі відеоконференції по цивільній справі за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Лілія Вячеславівна, Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кретова Наталія Борисівна, про визнання договорів купівлі продажу, свідоцтва недійсними, скасування рішення та записів про державну реєстрацію права власності, вирішено відмовити.

Будь-яких інших процесуальних дій у справі (витребування доказів, забезпечення доказів тощо) судом не вживалось.

З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів, та аргументів сторін, суд ухвалює рішення про відмову у задоволені позову, виходячи із наступного.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 16.12.2005 року між ВАТ «КБ «Надра» (правонаступник - ПАТ «КБ «Надра») та ОСОБА_6 було укладено Кредитний договір № 8/2005/840-К/253-Н, згідно умов якого останній отримав кредит на умовах, визначених вказаним договором.

Судом також встановлено, що 16.12.2005 року в забезпечення виконання Кредитного договору № 8/2005/840-К/253-Н від 16.12.2005 року між ВАТ «КБ «Надра» (правонаступник - ПАТ «КБ «Надра») та ОСОБА_6 укладено Договір іпотеки № 253/1-Н, предмет іпотеки: квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 78,1 кв.м.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_5 на підставі Акту про проведення прилюдних торгів по реалізації арештованого майна, затвердженого 14.10.2013 року начальником Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ І.П.Никитюком та Протоколом № 08/572/12/І-22н-2 про проведення прилюдних торгів, затвердженого заступником директора Дніпропетровської філії ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» Лукановим І.М. 14.10.2013 року, 09.09.2014 року було придбано квартиру АДРЕСА_1 за 251 000 грн. 00 коп., що раніше належала ОСОБА_6 , на підставі Договору купівлі продажу, посвідченого 16.12.2005 року приватним нотаріусом ДМНО Петренко К.В. за реєстровим № 5393, зареєстрованого в КП ДМБТІ 10.10.2007 року (інвентаризаці йна справа № 2574, реєстраційний № 25896752).

Матеріалами справи підтверджено, що із посиланням на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15.09.2014 року у цивільній справі № 205/6554/14-ц державним реєстратором було зареєстровані відомості про припинення іпотеки за реєстровим № 6934510 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, накладену на підставі іпотечного договору № 253/1-Н від 12.12.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Петренком К.В. на об`єкт нерухомого майна: квартиру АДРЕСА_1 , яка складається з: 1- коридору, 2-кладова, 3-ванна, 4-туалет, 5 кухня, 6,7-житлові, 8-кладова, 9,10-житлові, І-лоджія, житловою площею -47,9 кв.м., загальною площею 78,1 кв.м. А також, вирішено припинити заборону на нерухоме майно за реєстровим номером № 6934431 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, накладену на підставі іпотечного договору №253/1-Н від 12.12.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Петренком К.В. на об`єкт нерухомого майна: квартиру АДРЕСА_1 , яка складається із: 1- коридору, 2-кладова, 3-ванна, 4-туалет, 5 кухня, 6,7-житлові, 8-кладова, 9,10-житлові, І-лоджія, житловою площею -47,9 кв.м., загальною площею 78,1 кв.м.

Оглядом Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що відповідне рішення із вказаним змістом за відповідним номером справи № 205/6554/14-ц Ленінським районним судом не ухвалювалось.

Матеріалами справи підтверджено, що право власності на квартиру АДРЕСА_1 , було зареєстровано за ОСОБА_5 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з відкриттям розділу на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер рішення: 15664756 від 09.09.29014 року, номер запису про право власності/ довірчої власності: 6934561.

Матеріалами справи також підтверджено, що 26.09.2014 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було укладено Договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_1 , посвідчений Приватним нотаріусом ДМНО Кретовою Н.Б., зареєстрований в реєстрі за № 1393. Право власності було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з відкриттям розділу на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер рішення: 16091789 від 26.09.29014 року, номер запису про право власності/ довірчої власності: 7142607

Також, матеріалами справи підтверджено, що 11.06.2015 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 було укладено Договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_1 , посвідчений Приватним нотаріусом ДМНО Кокосадзе Л.В., зареєстрований в реєстрі за № 968. Право власності було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з відкриттям розділу на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер рішення: 22004188 від 11.06.2015 року, номер запису про право власності/ довірчої власності: 10002613,10002547.

Також, судом встановлено, що 05.08.2020 року між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ПАТ «КБ «Надра» був укладений Договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_blank, предметом якого було відступлення ПАТ «КБ «Надра» на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» прав вимоги, в тому числі і за Кредитним договором № 8/2005/840-К/253-Н від 16.12.2005 року, укладеним між ОСОБА_6 та ВАТ КБ «Надра».

Оскільки позивач наполягає на тому, що вказане майно в ході протиправних дій було позбавлено обтяження іпотекою, а речове право на нього перереєстровано без згоди Іпотекодержателя з метою звільнення майна з під іпотеки, а у свою чергу відповідач ОСОБА_2 наполягає на тому, що вона є добросовісним набувачем такого майна, та суд доходить висновку, що між сторонами виник спір який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Разом із цим, звертаючись до суду із позовом для захисту своїх прав, позивач заявив вимогу про припинення права власності за вказаними відповідачами та скасування державної реєстрації права власності за такими особами на означене майно.

Оцінюючи обраний позивачем спосіб судового захисту свого права, суд враховує нормативні положення частин першої та другої статті 5 Цивільного процесуального кодексу України, згідно з якими здійснюючи правосуддя, суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Під захистом цивільних прав розуміється передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права. Обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів.

Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування. Отже, засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31.07.2003 р. у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Інший підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 та від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц.

В даному випадку, позовні вимоги ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» є похідними від обставини виключення з Державного реєстру іпотек відомостей про обтяження квартири АДРЕСА_1 іпотекою.

При цьому, первісною позовною вимогою, яка була заявлена позивачем в даній справі є вимога про визнання недійсним свідоцтва про право власності від 09.09.2014 року, виданого ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_3 Приватним нотаріусом ДМНО Кретовою Н.Б, зареєстрований в реєстрі за № 1285.

Оглядом вказаного свідоцтва судом було встановлено, що останнє видано у відповідності до вимог до ст. 66 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі Акту про проведення прилюдних торгів по реалізації арештованого майна, затвердженого 14.10.2013 року начальником Ленінського ВДВС та Протоколу № 08/572/12/І-22н-2 про проведення прилюдних торгів, затвердженого 14.10.2013 року заступником директора Дніпропетровської філії ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція».

Суд вказує, що відповідно до ч.4 ст.334 Цивільного кодексу права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Згідно із п.4 ч.1 ст.27 закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація проводиться, зокрема, на підставі виданого нотаріусомсвідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів.

Отже, таке свідоцтво не є правовстановлюючим документом, а лише підтверджує вчинення сторонами дій, спрямованих на передання нерухомого майна у володіння покупцю.

Суд зазначає, що з аналізу змісту частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на прилюдних торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Сторонами договору купівлі-продажу є продавець і покупець.

Згідно із частиною четвертою статті 656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Тому підставою набуття у власність нерухомого майна, придбаного на прилюдних торгах, є договір купівлі-продажу (укладення якого підтверджується протоколом електронних торгів) та дії сторін, спрямовані на передання нерухомого майна у володіння покупця (затвердження акта про проведені електронні торги, видача або надсилання його покупцю, звернення покупця до державного реєстратора з метою державної реєстрації права власності за покупцем).

Процедура реалізації майна на прилюдних торгах полягає у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів за плату. Така процедура полягає в укладенні та виконанні договору купівлі-продажу. На підтвердження його укладення складається відповідний протокол, а на підтвердження виконання з боку продавця - акт про проведені прилюдні торги. Такі висновки сформульовані у пункті 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 438/610/14-ц (провадження № 14-577цс19).

У постанові Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року у справі № 668/5633/14-ц також викладено правовий висновок, що головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути встановлені й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс15, від 25 листопада 2015 року у справі № 6-1749цс15, від 13 квітня 2016 року у справі № 6-2988цс15, від 29 червня 2016 року у справах № 6-370цс16 та № 6-547цс16.

Таким чином, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця учасника прилюдних торгів, та враховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином, який може визнаватися недійсним у судовому порядку.

Тобто, для визнання судом електронних торгів недійсними необхідним є: наявність підстав для визнання прилюдних торгів недійсними (порушення правил проведення електронних торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

Як встановлено судом, означені електроні торги у судовому порядку недійсними не визнавались, судові рішення з приводу оскарження дій державного виконавця щодо реалізації такої спірної квартири також не ухвалювались.

Таким чином, позовна вимога про визнання недійсним свідоцтва про придбання з прилюдних торгів не відповідають належному способу захисту у цій справі.

Щодо позовних вимог про визнання наступних договорів купівлі-продажу недійсними та скасування рішень про державну реєстрацію щодо нових власників на підставі таких договорів, суд зазначає про наступне.

Згідно пункту 3 частини першої статті 593 ЦК України застава (іпотека) припиняється у разі реалізації предмета застави (іпотеки), а не у зв`язку зі скасуванням обтяження, зокрема обмеження щодо розпорядження майном боржника.

За загальним правилом іпотека є дійсною з моменту внесення про неї первинного запису в Державний реєстр іпотек. Зазначений висновок узгоджується і з положенням статті 204 ЦК України, яка закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі не спростування презумпції правомірності договору (у справі, що переглядається, - у зв`язку зі скасуванням судового рішення) всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Тому ухвалення судом рішення про недійсність договору іпотеки, яке згодом було скасоване, не спростовує презумпції правомірності правочину, а договір іпотеки (права й обов`язки сторін) залишається чинним з моменту його первинної реєстрації в Державному реєстрі іпотек".

Таким чином, навіть виключення з Державного реєстру іпотек запису про іпотеку не є підставою для припинення іпотеки, оскільки така підстава не передбачена законом.

У статті 23 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Натомість вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для відновлення його права (пункт 100 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі No 488/5027/14-ц (провадження N 14-256цс18).

Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 травня 2020 року у справі № 161/6253/15-ц (провадження № 14-32цс20) заначено, що відповідно до вимог статті 23 Закону № 898-ІV у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою, оскільки у момент передачі майна в іпотеку іпотекодавець не був її власником. Іпотека залишається дійсною незалежно від зміни власника майна. Таку правову позицію неодноразово висловлював Верховний Суд України у постановах від 24 грудня 2014 року (провадження № 6-201цс14), від 05 лютого 2014 року (провадження № 6-131цс13) та Вищий господарський суд України у своїй постанові від 09 лютого 2015 року (провадження № 54/315).

При цьому відповідно до усталеної практики Великої Палати Верховного Суду якщо позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, то належним способом захисту може бути позов про витребування нерухомого майна.

Саме задоволення віндикаційного позову, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; такий запис вноситься виключно у разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Близькі за змістом висновки наведені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18, пункти 115, 116), від 7 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256цс18, пункт 98), від 19 травня 2020 року у справі № 916/1608/18 (провадження № 12-135гс19, пункт 80) та багатьох інших.

При цьому, функцією державної реєстрації права власності є оголошення належності нерухомого майна певній особі. Таких висновків Велика Палата Верховного Суду дійшла, зокрема, у пункті 96 постанови від 07 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256цс18), у пункті 10.29 постанови від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13 (провадження № 12-158гс19). Аналогічно функцією державної реєстрації іпотеки є оголошення належності іпотеки нерухомого майна певній особі. Тобто запис про іпотеку не може бути відновлений з моменту вчинення первинного запису («заднім числом»), а підлягає відновленню з моменту вчинення запису про таке відновлення.

В даному випадку відповідних позовних вимог із вказаним змістом щодо витребування такого майна в межах розгляду даної цивільної справи не заявлялось.

Враховуючи наведене, суд вважає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» обрало неналежний спосіб захисту свого права, звернувшись до суду з позовними вимогами про визнання договорів купівлі продажу, свідоцтва недійсними, скасування рішення та записів про державну реєстрацію права власності, що є самостійною підставою для відмови в позові у його повному обсязі.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача. На підставі викладеного, суд вважає, сплачений судовий збір покласти на позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 317, 319, 387, 388 ЦК України, ст.ст.12, 13, 76-82, 141, 259, 263-265, 273 ЦПК України, Постановою № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволені позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (місце знаходження: 49044, м. Дніпро, вул.. Автотранспортна, 2, офіс 205, код ЄДРПОУ 40696815) до ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 ), ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 ), ОСОБА_3 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 ), ОСОБА_4 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 ), ОСОБА_5 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 ), ОСОБА_6 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_7 ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Лілія Вячеславівна (місце знаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Січових стрільців, буд. 4-А, к.13), Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кретова Наталія Борисівна (місце знаходження: 49128, м. Дніпро, ж/м Покровський, буд. 5-т, к.3) про визнання договорів купівлі продажу, свідоцтва недійсними, скасування рішення та записів про державну реєстрацію права власності відмовити у повному обсязі.

2. Судові витрати по справі віднести за рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп».

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Суддя: Д.В. Мовчан