Справа № 565/881/22
Провадження № 2/565/380/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2022 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі судді Незнамової І.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) про забезпечення позову у цивільній справі №565/881/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 (адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) про повернення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

02 серпня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про повернення боргу за договором позики, в якому просить стягнути з відповідачів борг в загальній сумі 26207,10 доларів США.

Разом із позовною заявою ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, у якій позивач просить вжити заходів забезпечення його позову шляхом накладення заборони відчуження (продажу) нерухомого майна, що належить відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а саме на:

-земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:1399, що перебуває на праві оренди у ОСОБА_3 ;

-земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0056, що перебуває на праві оренди у ОСОБА_2 ;

-нежитлову будівлю, приміщення лазні, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , та перебуває у власності ОСОБА_3 ;

-будівлю магазину, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , та перебуває у власності ОСОБА_3 ;

-будівлю залізобетонного будиночку - А-1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 , та перебуває у власності ОСОБА_2 ;

-земельну ділянку з кадастровим номером :04:002:0324, площею 0,6 га, що перебуває у власності ОСОБА_2 ;

-гараж площею 1372,6 метри квадратні, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 , та перебуває у власності ОСОБА_2 - частка власності 94/100;

-квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_8 , та перебуває у приватній спільній сумісній власності ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

В обґрунтування заяви позивач ОСОБА_1 зазначає, що незастосування вказаного заходу забезпечення позову призведе до істотного ускладнення виконання судового рішення за результатом розгляду позовної заяви, з огляду на те, що існує реальна ймовірність того, що відповідачі спробують здійснити будь-які дії спрямовані на відчуження зазначеного нерухомого майна, що призведе до неможливості виконання судового рішення.

Суд, вивчивши заяву, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви.

Підставами для такого висновку суду є наступне.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 ч.1 ст.150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Суд акцентує увагу позивача на те, що саме на суд покладено обов`язок перевірки обґрунтованості накладення арешту на те, чи інше майно задля недопущення порушення прав інших осіб.

У поданих до суду матеріалах відсутні відомості про належність відповідачам на час розгляду заяви нерухомого майна, на яке позивач просить суд накласти арешт, оскільки інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо суб`єктів - ОСОБА_3 за №293940932, та ОСОБА_2 за №293941532, сформовані ще 08 січня 2022 року і на день подачі до суду позову не є актуальними.

Крім того, з вказаних довідок неможливо встановити вартість майна, на яке позивач просить накласти арешт, відтак суд позбавлений можливості перевірити співмірність заходів забезпечення позову.

Також суд зауважує, що позивач у заяві просить накласти арешт на земельні ділянки, власниками яких відповідачі не являються, та які перебувають у ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на праві оренди.

З наведених у заяві про забезпечення позову фактів та обґрунтувань, а також поданих доказів, вбачається що позивач не надав належних та допустимих доказів належності майна відповідачам, на яке просить накласти арешт, а також доказів на предмет співмірності вартості майна із позовними вимогами, що унеможливлює накладення арешту на нерухоме майно за заявою про забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.149, 150, 153 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №565/881/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про повернення боргу за договором позики,відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Суддя І.М.Незнамова