Справа №443/1482/21
Провадження №2/443/116/22
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

04 липня 2022 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Павліва А.І.,

секретар судового засідання Стасів С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, територіальна громада села Репехів в особі Бібрської міської ради Львівського району Львівської області про встановлення факту родинних відносин, факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

встановив:

Стислий виклад позиції сторін.

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до ОСОБА_2 (відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, територіальна громада села Репехів в особі Бібрської міської ради Львівського району Львівської області, у якій просить:

встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Репехів Жидачівського району Львівської області;

встановити факт належності ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 , Державного акту на право приватної власності на землю I-ЛВ №042829, виданого 26.03.2001 року на ім`я «ОСОБА_4 ».

визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 право власності на Ѕ частину земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Баковецької сільської ради Жидачівського району Львівської області, загальною площею 1,3775 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія I-ЛВ №042829 від 26.03.2001, виданого на підставі рішення Жидачівської районної ради народних депутатів від 22.09.2000 року №226 та зареєстрованого в книзі реєстрації Державних актів за №329.

В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, входили земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Баковецької сільської ради, загальною площею 1,3775 га, що належали померлому згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія I-ЛВ №042829 від 26.03.2001 року. Від імені ОСОБА_3 у виконавчому комітеті Баковецької сільської ради заповіт не посвідчувався, тому спадкування відбулося за законом. Окрім позивача іншими спадкоємцями першої черги за законом були матір ОСОБА_5 та брат ОСОБА_2 , який спадщину не прийняв, оскільки не проживав із батьком на час відкриття спадщини та не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Оскільки позивач та його матір ОСОБА_5 постійно проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини, не заявляли про відмову від спадщини, то на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, вважалися такими, що її прийняли. Згодом позивач та його матір звернулися в Жидачівську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , внаслідок чого нотаріус зареєстрував спадкову справу №141/2005 від 04.08.2005. Згідно довідки Жидачівської державної нотаріальної контори №150/02-14 від 28.03.2019, спадкоємцем майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: Ѕ частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1 , є його син ОСОБА_1 10.09.2021 року позивач звернувся Державного нотаріуса Жидачівського нотаріального округу для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_3 , а саме: на Ѕ частину зазначених вище земельних ділянок, однак нотаріус відмовив у його видачі з причини розбіжностей у свідоцтві про смерть спадкодавця, свідоцтві про народження спадкоємця та в правовстановлюючих документах на спадкове майно померлого, а саме: « ОСОБА_6 » « ОСОБА_7 ».

Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, хоч про дату, час і місце його проведення повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи не подав.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності за наявними в матеріалах справи документами.

Заяви, клопотання, подані учасниками справи.

Представником позивача подано заяву про розгляд підготовчого засідання за їх відсутності та призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.36, 48, 57), заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника та підтримання заявлених вимог в повному обсязі (а.с.66).

Представником третьої особи подано заяву про розгляд справи за його відсутності за наявними в матеріалах справи документами (а.с.65).

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 05.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.30-31).

Ухвалами підготовчого засідання від 21.12.2021, 28.02.2022, 12.04.2022 відкладено підготовче засідання (а.с.37-38, 43, 49-50).

Ухвалою підготовчого засідання від 30.05.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.59-60).

Судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у засідання по справі №443/1482/21 відповідача ОСОБА_2 (а.с.34, 41, 47, 55).

Ухвалою судового засідання від 04.07.2022 судом постановлено проводити заочний розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.67).

Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 і його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 15.07.2014 (а.с.12).

Відповідно до свідоцтва Серія НОМЕР_1 від 06.10.1999, житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 дійсно належить ОСОБА_5 та ОСОБА_3 в рівних долях кожному на праві спільної часткової власності. Свідоцтво видано на підставі рішення виконкому Баковецької сільської ради від 10.09.1999 №34 (а.с.15).

Згідно з Державним актом на право приватної власності на землю І-ЛВ №042829 від 26.03.2001, ОСОБА_4 передано у приватну власність земельні ділянки площею 1,3775 га в межах згідно з планом на підставі рішення Жидачівської районної ради народних депутатів від 22.09.2000. Земельні ділянки розташовані на території Баковецької сільської ради та передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №329 (а.с.16)

Довідкою Новострілищанської селищної ради №1996 від 22.11.2018 встановлено, що ОСОБА_3 був зареєстрований і проживав по АДРЕСА_1 до дня смерті, яка наступила ІНФОРМАЦІЯ_2 . За вказаною адресою разом з ним були зареєстровані дружина ОСОБА_5 , син ОСОБА_1 та внук ОСОБА_8 . Інших членів господарства не було. Від імені ОСОБА_3 заповіт не посвідчувався (а.с.14).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 11.03.2005 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Репехів Жидачівського району Львівської області (а.с.13).

Відповідно до Витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі, виданого 28.03.2019 за №55653247, після смерті ОСОБА_4 заведена спадкова справа №141 від 04.08.2005 (а.с.18).

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.10.2010, спадкоємцями майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є його син ОСОБА_1 та дружина ОСОБА_5 в рівних частках кожен по Ѕ частці у спадщині. Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво складається з грошового вкладу та майнового паю у майні ССП «За Волю» (а.с.20).

Довідкою Жидачівської державної нотаріальної контори від 28.03.2019 встановлено, що згідно спадкової справи №141/2005 від 04.08.2005, спадкоємцем майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: Ѕ частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться по АДРЕСА_1 є його син ОСОБА_1 (а.с.19).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 06.04.2016, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Лешків Сокальського району Львівської області (а.с.21).

Постановою Жидачівської ДНК від 10.09.2021 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті батька ОСОБА_3 у зв`язку з розбіжностями в свідоцтві про смерть спадкодавця, свідоцтві про народження спадкоємця та в правовстановлюючих документах на майно померлого, а саме: « ОСОБА_6 » « ОСОБА_7 » (а.с.22).

Зміст правовідносин.

Правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неоднаковим записом імені батька позивача у правовстановлюючому та метричних документах, що ставить під сумнів родинні зв`язки позивача та належність батькові позивача цього правовстановлюючого документа, у зв`язку з чим позивач позбавлений можливості юридично оформити спадщину після смерті батька.

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права власності на майно у порядку спадкування за законом і неможливістю реалізації цього права (належного юридичного оформлення у позасудовому порядку) через його невизнання нотаріусом, який відмовив у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

До правовідносин, які стосуються встановлення фактів, що мають юридичне значення, і які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).

Так, відповідно до пунктів 1 та 6 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Крім цього, суд застосував норми статей 293 та 294 ЦПК України, які визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії.

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють правовідносини щодо встановлення фактів, які мають юридичне значення, а саме: встановлення факту родинних відносин та встановлення факту належності правовстановлюючого документу, визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Також, окрім застосування до вказаних правовідносин вищезазначених норм, суд зважає на роз`яснення, викладені у пунктах 1, 7, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995ю

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами щодо спадкування, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Так, відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно з приписами статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Приписами статті 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (частина 1 статті 1261 ЦК України).

Згідно з приписами частини 1 та 3 статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За змістом норми статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у с.Репехів Жидачівського району Львівської області та ОСОБА_4 , на ім`я якого видано Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №042829 від 26.03.2001 і який зазначений у свідоцтві про народження позивача як його батько, є однією і тією ж особою батьком позивача. Ця обставина повністю підтверджується безпосередньо дослідженими судом доказами, які узгоджуються між собою, не викликають сумнівів у своїй належності та допустимості і у сукупності є достатніми для встановлення факту родинних відносин, а саме: що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_1 , та факту належності ОСОБА_3 правовстановлюючого документа Державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №042829 від 26.03.2001.

Суд зауважує, що встановлення зазначених фактів породжує для позивача юридичні наслідки, оскільки усуне перешкоди в реалізації ним права як спадкоємця першої черги за законом на спадкування після смерті його батька ОСОБА_3 .

Також, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що батькові позивача ОСОБА_3 на момент відкриття спадщини належало право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Баковецької сільської ради, загальною площею 1,3775 га, згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серія I-ЛВ №042829 від 26.03.2001.

За життя ОСОБА_3 особистого розпорядження не зробив. Після його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрилася спадщина, до якої входили належні йому права та обов`язки, які не припинилися внаслідок його смерті (у тому числі право власності на зазначені земельні ділянки). Спадкування відбулося за законом за правилами, встановленими ЦК України. ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом (як син спадкодавця), який прийняв спадщину, про що свідчить видане на його ім`я свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна ОСОБА_3 . Фактичних даних, які б свідчили про те, що інший спадкоємець першої черги за законом ОСОБА_2 у визначений законом спосіб прийняв спадщину матеріали справи не містять.

За наведених обставин, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 має обґрунтоване право власності на Ѕ частину земельних ділянок, яке набув у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , однак позбавлений можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право ОСОБА_1 не визнається, відтак позивач має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернувся до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю.

На підставі статей 392, 1216, 1218, 1223, 1225, 1258, 1261, 1268 Цивільного кодексу України та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268, 280-282, 293, 294, 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, територіальна громада села Репехів в особі Бібрської міської ради Львівського району Львівської області про встановлення факту родинних відносин, факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом задовольнити повністю.

Встановити факт родинних відносин, а саме: що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Репехів Жидачівського району Львівської області, є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити факт належності ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Репехів Жидачівського району Львівської області, Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №042829 від 26.03.2001, виданого на ім`я « ОСОБА_4 ».

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 на Ѕ частину земельних ділянок загальною площею 1,3775 га у межах згідно з планом, які розташовані на території Баковецької сільської ради, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №042829 від 26.03.2001, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №329.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до частини 6 статті 259 та частини 1 статті 268 Цивільного процесуального кодексу України складання повного рішення суду відкладено на десять днів.

У зв`язку з оголошенням у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 13 липня 2022 року

Головуючий суддя А.І. Павлів