УХВАЛА

іменем України

29.11.2022 Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі

головуючої судді: Шевченко І.М.

з участю секретаря : Мишевець Т.І.

скаржника : ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький справу за скаргою ОСОБА_1 на дії Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в порядку розділу 7 ЦПК, -

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернувся в суд із скаргою, в якій просить визнати бездіяльність Подільського ВДВС у відсутності належного реагування на його звернення від 23.03.2021 року, 29.03.2021 року, 01.04.2021 року, неналежному розгляді скарги від 21.04.2021 року, порушення законності; зобов`язати посадових осіб Подільського ВДВС усунути порушення, припинити бездіяльність, разом з нам, як стягувачем, який має брати участь, за вимогами зобов`язальних ухвал від 06.09.2017 року та 04.03.2021 року здійснити вихід до державного реєстратора, який 08.11.2019 року незаконно змінив статус обтяженої житлової квартири АДРЕСА_1 на нежитлове приміщення (несе за де відповідальність), з`ясувати правомірність такого вчинку, відобразити відповідним актом виявлення факту перешкоджання виконанню; зобов`язати відібрати від реєстратора А.Нікітенко пояснення, отримати копії документів, які стали підставою такого вчинку, отримати правове обґрунтування вчинених маніпуляцій з реєстром; зобов`язати звернутися з поданням до органів слідства порушення кримінального переслідування за ст. 382 ККУ перешкоджання виконанню судового рішення особами, які вчинили анулювання статусу житлової квартири АДРЕСА_1 ; зобов`язати виконати ст.10, п.1 ч.1 ст.13, ст. 18, ч.5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», отримати від боржників письмові пояснення щодо вчинення дій, які призводять до ускладнення перешкоджання виконання рішення, факту невиконання, уникнення від виконання; зобов`язати суб`єктів оскарження припинити зволікання з організації примусу, виконати вимоги ст. ст. 129*1 Конституції п.7 ч.3 ст. 2, ст.18 ЦПК, ст.1, 2 Закону України «Про виконавче провадження», негайно провести знесення наслідків самочинного будівництва за вик. листом № 405/11641/13-ц при наявності; здійсненого стягувачем авансування витрат, виконавця робіт з наданим кошторисом.

Скаргу обґрунтовує тим, що 25.06.2015 року рішенням Кіровоградського апеляційного суду у справі 22-ц/781/59/15 (405/11641/13ц) задоволено його позов про визнання незаконними вчинених дій з самочинного будівництва, зобов`язано боржників провести перелічені у виконавчому листі дії по ліквідації наслідків. При вивчені справи, колегія прийшла до висновку незаконності юридичного факту переведення житлової квартири боржників до категорії нежитлової, скасувала правову підставу створення офісного приміщення - рішення виконкому № 692 від 14.08.2012 року, на підставі якого проведено незаконну перебудову і марну перереєстрацію квартири АДРЕСА_1 сусідів, як нежитлового приміщення. Таким чином, суд підтвердив нікчемність правових наслідків набуття права на житлове приміщення боржниками за нелегітимним, скасованим судом, правовим актом.

24.07.2015 року рішення не виконано. Ухвалами суду від 06.09.2017 року у проваджені 4-с/405/70/16, 24.03.2021 року провадження 4-с/405/8/20 доведено системну бездіяльність органу державного примусу, відсутність бажання виконувати функціональні обов`язки, створення умов уникнення примусового виконання боржникам, яким є зобов`язання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не чинити перешкоди йому та його сину ОСОБА_4 в користуванні східцями до кв. АДРЕСА_2 ; зобов`язання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відновити східці до квартири АДРЕСА_3 та привести у первинний, придатний до використання стан; зобов`язання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 демонтувати східці до квартири АДРЕСА_2 ; зобов`язання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 демонтувати двері з квартири АДРЕСА_2 на АДРЕСА_4 та встановити вікно.

01.03.2021 року він звернувся із заявою, в якій вимагав: долучити до зведеного виконавчого провадження в/п № 48198821, в/п № 48198757 ухвалу суду від 4.03.2021 року, якою виявлено продовжувані недоліки та вчинити дії на її виконання, негайно організувати примусове виконання апеляційного рішення від 25.06.2015 року відносно арештованої квартири АДРЕСА_1 боржників ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , надати відповідь з прийнятого рішення відносно усунення недоліків системної бездіяльності, негайної організації примусового знесення самобуду в арештованої кв. № 4 боржників.

29.03.2021 року знову вимагав: витребувати дані (зробити витяги з реєстрів) наявності майна боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зокрема; володільців житлової квартири АДРЕСА_2 та наявності накладених арештів, вжити заходи негайного примусового виконання апеляційного рішення від 25.06.2015 року № 405/11641/13ц, при наявності залученого ним виконавця будівельних робіт та проведеного авансування витрат, надати письмову відповідь про реальне вжиття заходів, а не імітацію ілюзорних дій.

31.03.2021 року в.о. начальника С.Єсько повідомлила, що за заявою держвиконавця ОСОБА_5 замість виконання покладених законом обов`язків, вжиття заходів негайної організації примусу - матеріали передано до іншої особи ОСОБА_6 .

01.04.2021 року вимагав зробити витяги з реєстру нерухомого майна з накладеними тричі обтяженнями, а саме: постанова держвиконавця ОСОБА_7 від 24.07.2015 року, внесена в реєстр 28.07.2015 року, ухвала Ленінського райсуду від 30.06.2017 року у справі 405/3360/17ц змінена 05.12.2018 року апеляційної постановою, внесено в реєстр 24.01.2019 року о 9;13:17 № 45184800; постанова держвиконавця Волоховой від 26.06.2019 року про арешт всього нерухомого майна боржників, внесено: № 47523705 від 26.06.2019 о 15:37:10. Та вимагав врахувати практику Великої Палати Верховного Суду, яка неодноразово вказувала що перехід права власності всупереч вимог закону, або накладених обтяжень є неможливим, протиправним, не породжує встановлених законодавством правових наслідків, отримання правовстановлюючих документів па самочинно збудоване майно та здійснення державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна не змінює його режим як самочинно збудованого майна в розумінні ст. 376 ЦКУ. Незважаючи на реєстрацію, право власності у особи, що здійснила самочинне будівництво, насправді не виникло.

При ознайомлені з витягом зробленим виконавцем Строженко з реєстру нерухомого майна з`ясував, що при наявності накладених обтяжень, арештів і заборон відчуження, знаходяться недостовірні дані, маніпуляцій з реєстром нерухомого майна (нібито відсутність з 8.11.2019 статусу житлової квартири АДРЕСА_2 ). За змістом апеляційного рішення від 25.06.2015 року у справі 405/15641/13ц, (яке безрезультатно виконується з 2015 року) скасована правова підстава перетворення житла в офіс, встановлено незаконність набуття права власності боржниками ОСОБА_8 на нежитлове приміщення з ганком та сходами, визначено як самочинне будівництво, покладено обов`язки усунення наслідків самобуду. За цим рішенням на житлову квартиру АДРЕСА_1 тричі накладено арешт та заборонено боржникам відчуження.

01.04.2021 року, з метою виявлення маніпуляцій в реєстрі, припинення підробки, встановлення факту перешкоджання примусового виконання підробкою, внесення не достовірних даних в реєстрі нерухомого майна, від керівництва вимагав: виконати ст.1, ч.1 ст.2, п.5 ч.1 ст.10, ч.1 ст.13, 18 Закону України «Про виконавче провадження», витребувати від повноважних осіб копії документів, які стали підставою внесення в реєстр запису про ОНМ в Реєстрі прав на нерухоме майно погашенням 08.11.2019 року о 09:58:28 годині кв.№4 № розділу 101; з`ясувати правову підставу такого вчинку, законності зробленого запису,отримати пояснення хто прийняв рішення, за чиїм підписом, і коли; надати йому копії витребуваних документів. При вивчені ознак підроблення, внесення недостовірних даних в документи і реєстри, звернутися до поліції з поданням вчинення злочинів за ст. 382 ККУ (перешкоджання виконанню), ст. 366 ККУ (підроблення, внесення завідомо неправдивих дата в документи); вивчити наведені рішення Верховного Суду та з`ясувати, що особи, які створили самобуд не набувають на нього права, а тому всі дії відносно такого майна як самочинного не мають правових наслідків, законних вчинків. Надати письмову відповідь про прийняте рішення та можливість ознайомлення з витребуваними матеріалами.

Відповіддю від 07.04.2021 року його повідомлено, що 08.11.2019 року житлова квартира АДРЕСА_2 (яка є предметом примусу повернення до попереднього житлового стану), погашена з заміною даних (статусу) на нежитлове приміщення номер розділу державного реєстру нерухомого майна 101. В.о. начальника Єсько його переконує що нібито номер запису 288836 в книзі 105 набуття права на житло боржників погашено 08.11.2019 року о 09:58:28, що є неможливим за характером апеляційного рішення від 25.06.2015 року у справі 405/15641/13ц, накладених арештів та наведеної практики вищих інстанцій в звернені від 01.04.2021 року про відсутність наслідків набуття законного права на самочинне будівництво (нежитлове приміщення з ганком та сходами).

Його повідомлено про те, що зроблено запити до Управління архітектури Кіровоградської облдержадміністрації, Управління ДАБІ Кіровоградської області, Управління містобудування та архітектури Кропивницької міської ради щодо надання інформації підстав внесення таких недостовірних відомостей, які змінюють статус предмету судового виконання, роблять неможливим примус, прямо перешкоджають виконанню, свідчать про злочин ст. 382 ККУ. При цьому, не відібрано пояснень від державного реєстратора, який вчиняв таку злочинну дію 8.11.2019 року і несе за це відповідальність, не зроблено належного запиту до Управління у сфері державної реєстрації Кропивницької Міської ради з вимогою надання відповідних документів, які стали підставою зміни статусу житлової квартири 8.11.2019 року в порядку ст.1, ч.1 ст.2, п.5 ч.1 ст.10, ч.1 ст.13, 18 Закону України «Про виконавче провадження».

21.04.2021 року він подав оскарження на неналежний розгляд звернень, яке мало бути розглянуто з дотриманням вимог ч.4 ст.7, 16, 18, 19 Закону України «Про звернення громадян» як скарга, а не заява. Звертав увагу, що у в/п № 48198821, в/п № 48198757 боржниками порушено обов`язок визначений ч.5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», а виконавцями досі не з`ясовано причини і умови вчинення таких дій, що унеможливлюють, чи ускладнюють виконання рішення. Взагалі не відібрано пояснення за фактами невиконання судового рішення з 2015 року, ігнорування законних вимог виконавця, іншого порушення вимог законодавства, причин відчуження предмету примусу, не виконаного судового зобов`язання. 11.05.2021 року поштою отримав чергову відписку датовану 5.05.2021 року, яка свідчить про кричущий стан роботи цього органу, ігнорування законності, вперте невиконання покладених обов`язків, стійку бездіяльність та тяганину. Знову його скарга розглянута як заява. Станом на травень 2021 року жодної примусової дії не вчинено.

Посилаючись на вказані обставини, норми чинного законодавства, просить задовольнити скаргу.

Ухвалою суду від 14.05.2021 року відкрито провадження за скаргою.

02.08.2021 року ОСОБА_1 уточнено вимоги прохальної частини скарги, 28.04.2022 року скаржником також уточнено вимоги скарги. Відповідно до наданих уточнень скаржник просить: визнати бездіяльність посадових осіб Подільського ВДВС у відсутності належного реагування на його звернення від 23.03.2021 року, 29.03.2021 року, 1.04.2021 року, неналежному розгляді скарги 21.04.2021 року, порушення законності.

Зобов`язати посадових осіб Подільського ВДВС припинити, усунути порушення і бездіяльність, разом з ним, як стягувачем який має брати участь за вимогами зобов`язальних ухвал від 6.09.2017 року та 04.03.2021 року здійснити вихід до державного реєстратора, який 8.11.2019 року незаконно змінив статус обтяженої житлової кв. АДРЕСА_1 на нежитлове приміщення (несе за це відповідальність), з`ясувати правомірність такого вчинку, відобразити відповідним актом виявлення факту перешкоджання виконанню.

Виконати ст.1, ч.1 ст.2, п.5 ч.1 ст.10, ч.1 ст.13,18 Закону України «Про виконавче провадження», витребувати від повноважних осіб копії документів, які стали підставою внесення в реєстр запису про ОНМ в Реєстрі прав на нерухоме майно погашенням 08.11.2019 року о 09:58:28 годині кв. № 4 № розділу 101. Зобов`язати відібрати від реєстратора А.Нікітенко детальне пояснення, отримати копії документів, які стали підставою такого вчинку, отримати правове обґрунтування вчинених маніпуляцій з реєстром з огляду на вимоги судового рішення № 405/11641/13ц від 25.06.2015 року.

Зобов`язати звернутися з поданням до органів слідства порушення кримінального переслідування за ст. 382 ККУ перешкоджання виконанню судового рішення особами, які вчинили корупційне-злочинне анулювання статусу житлової квартири АДРЕСА_1 .

Зобов`язати виконати вимоги ст. ст.129*1 Конституції п.7 ч.3 ст.2, ст.18 ЦПК, ч.4 ст.9 у поєднані зі ст. 1, 2, 13, 18 Закону України «Про виконавче провадження», ч.1 ст. 53, 65, 67, 68 Закону України «Про запобігання корупції», ч.4 ст.4 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», усунути наслідки злочинного анулювання в реєстрі запису приналежності боржникам житлової квартири АДРЕСА_2 . (запис в Реєстрі прав на нерухоме майно погашення 08.11.2019 року о 09:58:28 годині житлової кв. АДРЕСА_1 № розділу 101).

Зобов`язати застосувати ч.5 ст. 19, ч.4 ст. 9 у поєднані зі ст. 1, 2, 13, 18 Закону України «Про виконавче провадження», ч.7 ст.ст. 53, 65, 67, 68 Закону України «Про запобігання корупції», ч.4 ст. 4 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», усунути наслідки фрадуаторного правочину, незаконного відчуження 31.08.2017 року обтяженого арештами предмету примусу.

В судовому засіданні скаржник скаргу підтримав, посилаючись на викладені в ній обставини, надані додаткові пояснення та зауваження (відгук) на заперечення, подані державним виконавцем та уточнив вимоги скарги, підтримавши вимоги, викладені в уточненнях від 02.08.2021 року, просив скаргу задовольнити.

В судове засідання, призначене на 29.11.2022 року державний виконавець не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений, причини неявки суду не сповістив.

Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги та виконавчого провадження, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції, згідно ч. 1 ст. 448 ЦПК України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Судом встановлено, що рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 25.06.2015 року у справі № 405/11641/13-ц задоволено позов ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , визнано незаконним та скасовано Рішення № 692 від 14.08.12 року виконавчого комітету Кіровоградської міської ради про переведення квартири АДРЕСА_2 до категорії нежитлових та зобов`язано відповідачів не чинити позивачам перешкоди в користуванні східцями до квартири АДРЕСА_3 ; зобов`язано відповідачів відновити східці до вищезазначеної квартири та привести у первинний, придатний до використання стан; зобов`язано відповідачів демонтувати східці до квартири АДРЕСА_2 ; зобов`язано відповідачів демонтувати двері з квартири АДРЕСА_2 та встановити вікно.

На підставі вказаного рішення Ленінським районним судом м. Кіровограда видано виконавчі листи, 24.07.2015 року відкриті виконавчі провадження ВП 481998821, 48198757, 481990001, 48198931, які перебували на виконанні в органах виконавчої служби.

З 21.07.2015 року на виконанні у відділі виконавчої служби перебували виконавчі провадження АСВП № 48198757, № 48198821 з примусового виконання виконавчих листів .№ 405/11641/13-ц; 405/2227/13 від 20.07.2015 року, виданих Ленінським районним судом м. Кіровограда про зобов`язання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_1 , ОСОБА_4 в користуванні східцями до кВ. АДРЕСА_3 . Зобов`язати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відновити східці до квартири АДРЕСА_3 та привести у первинний, придатний використання стан. Зобов`язання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 демонтувати східці до квартири АДРЕСА_2 . Зобов`язати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 демонтувати двері з квартири АДРЕСА_2 на АДРЕСА_4 та встановити вікно. Вищезазначені виконавчі провадження відкриті 24.07.2015 року.

Судом також встановлено, що рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 25.06.2015 року визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 14.08.2012 року про переведення квартири АДРЕСА_2 до категорії нежитлових. Об`єкт оскарження, а саме: квартира АДРЕСА_1 на момент відчуження знаходилась під арештом, але новим власником ОСОБА_9 оформлялося нежитлове і приміщення, а не квартира.

Як вбачається з матеріалів виконавчих проваджень по виконавчому провадженню № 48199001 з примусового виконання виконавчого листа № 405/11641/13-ц 2/405/2227/13, виданого 20.07.2015 року Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 по 290,30 грн. з кожного судових витрат, одночасно з відкриттям виконавчого провадження державним виконавцем накладено арешт на кв. АДРЕСА_2 . По боржнику ОСОБА_2 арешт в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на квартиру АДРЕСА_1 накладено 28.07.2015 року о 08:55 (номер запису про обтяження 10572936). При цьому, згідно свідоцтва про право власності та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.08.2014 року, квартира АДРЕСА_1 вже значилась як нежитлове приміщення. Обтяження № 10572936 в зв`язку з повним фактичним виконанням рішення суду припинено 26.04.2018 року.

По виконавчому провадженню № 48198931 з примусового виконання 405/11641/13ц 2/405/2227/13, виданого 20.07.2015 року Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 по 290,30 грн. з кожного судових витрат, накладення арешту не відбулось, так як в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, згідно відповіді державного реєстратора ОСОБА_10 , дана квартира переведена до категорії нежитлових (дата та час відповіді 28.07.2015 року 14:48.

Згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за постановою Кропивницького апеляційного суду № 405/3360/17 від 05.12.2018 року зареєстровані майнові активи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 накладено 23.01.2019 року, (витяг по ОСОБА_3 деталізована інформація). Старшим державним виконавцем Волоховою М.В. арешт на все нерухоме майно боржників накладено 26.06.2019 року.

Вищевказані виконавчі документи мають зобов`язальний характер і відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», мають категорію «немайнове» та не передбачають обов`язок державного виконавця звернення стягнення на майно боржників, частина 4 статті 9 Закону України «Про виконавче провадження» застосовується до рішень майнового характеру.

Згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 31.08.2017 року нежитлове приміщення з ганком та сходами площею 41,8 кв.м. зареєстроване за ОСОБА_9 . Договір купівлі-продажу № 2646 від 31.08.2017 року виданий приватним нотаріусом Бабіч Л.Ю. оскаржувався ОСОБА_1 ,

Постановою Кропивницького Апеляційного суду у справі № 405/5478/17 22-ц/4809/622/20 від 20.08.2020 року, апеляційна скарга ОСОБА_11 задоволена, рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10.05.2019 року скасоване та ухвалене нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 Паневої ОСОБА_12 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ПАТ «Таскомбанк» про визнання недійсним відчуження арештованого майна, відмовлено.

Згідно ст. 37-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», контроль у сфері державної реєстрами прав здійснюється Міністерством юстиції України, у тому числі шляхом моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі прав з метою виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав.

Рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав або територіального органу Міністерства юстиції України подається собою, яка вважає, що її права порушено, у письмовій формі.

Скарга на рішення про державну реєстрацію прав розглядається в порядку, визначеному Законом, виключно за умови. що вона подана особою, яка може підтвердити факт порушення її прав у результаті прийняття такого рішення.

Зміна власника майна та правового статусу нерухомого майна не перешкоджає та не зупиняє виконання рішення суду.

Згідно ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», у разі, якщо рішення суду можливо виконати без участі боржника, виконавець вживає заходів примусового виконання рішення, що полягає в організації та проведенні, в даному випадку, демонтажу та відновленні без участі боржника.

Строки, на які посилається заявник згідно ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» стосуються накладення та зняття арешту з майна, опису майна та примусового списання коштів платіжними вимогами.

Щодо посилання скаржника привести до житлового становища незаконно утворене та відчужене нежитлове приміщення з ганком та сходами площею 41,8 кв.м., вилучити предмет примусу як квартиру АДРЕСА_2 , як майно боржників, судом відмічається, що у виконавчому документі № 405/11641/13-ц; 2/405/2227/13 від 20.07.2015 року, вданого Ленінським районним судом м. Кіровограда не зазначено про належність майна, а саме вказаної квартири боржникам ОСОБА_13 та ОСОБА_3 .

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження 14.07.2021 року боржниками на депозитний рахунок відділу сплачено кошти з урахуванням штрафів, виконавчого збору, витрат та авансованих коштів стягувачем на проведення робіт. Стягнуті з боржників кошти перераховані за призначенням. 21.11.2021 року стягувачем до відділу надано реквізити для повернення авансового внеску. Виконавче провадження завершено 16.07.2021 року на підставі п. 9 ст. 39 України «Про виконавче провадження». За наслідками завершення виконавчого провадження на підставі ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» скасовано заходи примусового виконання рішення.

Щодо неналежного реагування на звернення скаржника від 23.03.2021 року, 29.03.2021 року, 01.04.2021 року та неналежного розгляду скарги від 21.04.2021 року, судом відмічається наступне.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Відповідно до Закону України «Про звернення громадян», органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, посадові особи зобов`язані розглянути звернення та повідомити громадянина про результати розгляду.

Статтею 20 зазначеного Закону передбачено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. Загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Державним виконавцем надано відповідь в строки, визначені ст. 20 Закону України «Про звернення громадян», а саме 31.03.2021 року та 07.04.2021 року.

Щодо скарги від 21.04.2021 року слід зазначити, що викладені скаржником факти не стосуються виконавчого провадження у якому її подано. Зазначені у скарзі рішення є окремими виконавчими документами, а отже і окремими виконавчими провадженнями.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про звернення громадян» скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається в порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про звернення громадян» не розглядаються повторно звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті.

Щодо виходу зі скаржником до державного реєстратора для з`ясування обставин внесення відомостей до реєстру та відібрання пояснень у державного реєстратора, судом зазначається, що виконавчі провадження завершено 16.07.2021 року на підставі п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», тобто повне фактичне виконання.

Згідно з абзацом 2 ч. 1 ст. 40 Закону, виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Тобто, в завершеному виконавчому провадженні виконавчі дії не проводяться.

Звертатися до органів слідства у державного виконавця відсутні підстави, оскільки виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення лише у разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 76 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності ознак кримінального правопорушення в діях особи, яка умисно перешкоджає виконанню рішення чи в інший спосіб порушує вимоги закону про виконавче провадження, виконавець складає акт про порушення і звертається до органів досудового розслідував з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

В даному випадку у суду відсутні підстави вважати, що державний реєстратор, який вчинив реєстраційні дії, умисно перешкоджає виконанню рішення чи в інший спосіб порушує вимоги закону про виконавче провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 447, 448 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в порядку розділу 7 ЦПК відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала в повному обсязі виготовлена 05.12.2022 року.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Ірина Миколаївна Шевченко