У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" серпня 2022 р.

місто Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді - Галінської В.В.

секретар судового засідання - Калетинець Т.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання квартири спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання квартири спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності.

У грудні 2012 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання квартири об`єктом спільної сумісної власності, припинення права власності, визнання права особистої приватної власності, із врахуванням зміни предмету та підстав позову (а.с. 37-39).

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 11 лютого 2013 року у вищевказаній справі затверджено мирову угоду сторін та закрито провадження у справі.

У липні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 11 лютого 2013 року.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 12 листопада 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 11 лютого 2013 року скасовано. Справу направлено до Рівненського міського суду Рівненської області для продовження розгляду.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 20 травня 2021 року ОСОБА_4 була залучена до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, а тому на час звернення з касаційною скаргою мала статус учасника справи.

21 травня 2021 року ОСОБА_4 подала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Рівненського апеляційного суду від 12 листопада 2020 року у вказаній справі. Постановою Верховного Суду від 15 вересня 2021 року в задоволенні касаційної скарги було відмовлено.

В підготовчому судовому засіданні представника позивача ОСОБА_1 - адвокат Щербяк Юлія Василівна підтримала клопотання, в якому просила зупинити провадження у даній справі до розгляду справи №1715/21380/12 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім"єю, визнання недійсним договору дарування та набрання законної сили судового рішення.

Ухвалою суду від 16 червня 2021 року за клопотанням представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_6 провадження у справі було зупинено до набрання законної сили рішенням по цивільній справі №1715/21380/12 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім"єю, визнання недійсним договору дарування.

29 червня 2022 року до суду надійшла заява ОСОБА_2 про поновлення провадження у справі та закриття провадження у справі. Зазначає, що рішенням Рівненського апеляційного суду від 22 лютого 2022 року у справі №1715/21380/12 рішення Рівненського міського суду від 11 лютого 2013 року скасовано в задоволенні позову відмовлено повністю, в тому числі і в позовних вимогах про встановлення факту проживання однією сім`єю. Рішення набрало законної сили з моменту його проголошення 22 лютого 2022 року.

Ухвалою суду від 30 червня 2022 року провадження по справі було відновлено.

В судове засідання 09 серпня 2022 року сторони не з`явилися, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомляли.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступного висновку.

Як встановлено судом, у грудні 2012 року ОСОБА_5 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання квартири об`єктом спільної сумісної власності, припинення права власності, визнання права особистої приватної власності.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 14 січня 2013 року в справі №1715/21380/12 позовну заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання недійсним договору дарування задоволено повністю. Встановлено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_5 та ОСОБА_2 з березня 2007 року по вересень 2010 року. Визнано квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Визнано недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 03 жовтня 2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського нотаріального округу Онищук Д.І. та зареєстрований в реєстрі за №256.

Рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 14 серпня 2013 року в справі №1715/21380/12 апеляційну скаргу ОСОБА_7 задоволено частково. Рішення Рівненського міського суду від 14 січня 2013 року в частині визнання недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 03 жовтня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського нотаріального округу Онищук Д.І. та зареєстрованого в реєстрі за № 256 скасовано. В задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування відмовлено. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 22 лютого 2022 року в справі №1715/21380/12 апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 14 серпня 2013 року в частині встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання майна спільною сумісною власністю скасовано. ОСОБА_8 відмовлено в частині позову до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання майна спільною сумісною власністю. Постанова апеляційного суду набрала законної сили з дня її прийняття.

Як слідує з вказаних судових рішень ОСОБА_8 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому зокрема просила встановити факт проживання ОСОБА_5 з ОСОБА_2 з березня 2007 року по вересень 2010 року однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнати квартиру в АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , так як квартира була придбана в тарні 2007 року і дане рішення було прийнято спільно з ОСОБА_2 в інтересах їхньої сім`ї, а купівля квартири була здійснена за спільні кошти.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

В даній справі ОСОБА_5 просила визнати, що в спільній сумісній власності ОСОБА_5 і ОСОБА_2 кожному із співвласників належить по ? частки в квартирі АДРЕСА_1 , припинити право власності на ? частку, яка належить ОСОБА_2 та визнати право особистої приватної власності на дану квартиру за нею, а в справі №1715/21380/12 ОСОБА_8 , зокрема просила визнати квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Тобто предмет спору у цих справах не є тим самим.

Тотожними не є підстави позову, адже у даній справі на підставі рішення суду від 14 січня 2013 року № 1715/21380/12 ОСОБА_1 вважала, що квартиру визнано спільною сумісною власністю сторін, тому необхідно здійснити її поділ в рівних частках та враховуючи, що квартира є неподільною, вважала за можливе припинення права власності на ? частки та визнання права особистої приватної власності на всю квартиру за нею, а в справі №1715/21380/12 квартира визнавалася спільною сумісною власністю сторін.

З вищезазначеного випливає, що ОСОБА_8 не зверталася з вимогами до ОСОБА_2 , які вже були предметом судового розгляду та за наслідками яких є судове рішення, що набрало законної сили, тому в задоволенні клопотання ОСОБА_2 про закриття провадження по справі слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 158, 255, 260, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання ОСОБА_2 про закриття провадження в справі відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набрала законної сили з моменту підписання.

Суддя -