КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 758/7646/20 Головуючий у 1 інстанції: Захарчук С.С.
Провадження № 22-ц/824/5254/2022 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Верланова С.М., Матвієнко Ю.О.,

секретар Шевченко Т.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 01 листопада 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Подільського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна,-

в с т а н о в и в:

В липні 2020 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Подільського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна. Зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 . Під час оформлення спадщини нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 , оскільки на квартиру накладено арешт на підставі постанови Відділу державної виконавчої служби Подільського управління юстиції у м. Києві від 18 грудня 2002 року. Посилаючись на те, що накладений арешт порушує її права на оформлення спадщини, ОСОБА_1 просила зняти арешт, накладений відповідно до постанови державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві від 18 грудня 2002 року на квартиру АДРЕСА_1 .

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 01 листопада 2021 року в позові ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити її позов. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. На думку апелянта, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що позов пред`явлений до неналежного відповідача. Боржником у виконавчому провадження є її батько ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Її мати ОСОБА_3 , в інтересах якої було накладено арешт, не претендує на вказане майно, про що свідчить її заява до державного виконавця з проханням зняти арешт.

В судове засідання сторони та їх представники не з`явилися, повідомлений про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції , колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_2 (а.с. 22).

За померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 була зареєстрована 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 (а.с. 12).

ОСОБА_1 прийняла спадшину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Відповідно до постанови заступника завідувача Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори Ястремської Ж. від 19 червня 2020 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 у зв`язку з арештом всього майна спадкодавця - ОСОБА_2 на підставі постанови відділу державної виконавчої служби у Подільському районі м. Києва від 18 грудня 2002 року (а.с. 17).

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Подільського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна, оскільки позов пред`явлений до неналежного відповідача.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суду першої інстанції.

Відповідно до положень ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в п. 2 Постанови від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізовано. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Тобто, відповідачами за позовами про звільнення майна з-під арешту, накладеного в рамках виконавчого провадження, мають бути особи-учасники виконавчого провадження, в інтересах який було накладено арешт.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 подала позов до Подільського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Проте, стягувачем у виконавчому провадженні є ОСОБА_3 , яка не була визначена відповідачем.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Подільського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на те, що боржником у виконавчому провадження є її батько ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а стягувачем - її мати ОСОБА_3 , яка не претендує на вказане майно. Такі посилання не спростовують правильності висновків суду першої інстанції. Оскільки ОСОБА_2 помер, а позивачка є його спадкоємцем, відповідачем за позовом ОСОБА_1 мала бути визначена ОСОБА_3 , в інтересах якої накладався арешт.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Подільського районного суду м. Києва від 01 листопада 2021 рокузалишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Верланов С.М.

Матвієнко Ю.О.