ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8787/22
провадження № 2/753/5799/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2022 року суддя Дарницького районного суду м. Києва Трусова Т. О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом житлово-будівельного кооперативу «Учитель-3» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2022 р. житлово-будівельний кооператив «Учитель-3» (далі також - ЖБК «Учитель-3», позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі також - ОСОБА_1 , відповідачка) про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням інфляційної складової боргу та трьох відсотків річних у розмірі 9 541,83 грн.

Позов обґрунтований такими обставинами. Відповідачці на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 де вона фактично і проживає. ЖБК «Учитель-3» забезпечує утримання і експлуатацію багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , а також утримує його прибудинкову територію на підставі відповідних договорів із безпосередніми виконавцями робіт та надавачами послуг. Відповідачка своєчасно не сплачувала за надані житлово-комунальні послуги, внаслідок чого станом на 01.07.2022 утворилась заборгованість у розмірі 9 160,20 грн. Відповідачка як боржник, що прострочила виконання грошового зобов`язання, на підставі положень статті 625 ЦК України зобов`язана сплатити зазначену суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 265,14 грн, а також три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 116,49 грн.

Ухвалою від 01.09.2022 суд відкрив провадження у даній справі та призначив її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами.

За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідачки направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулись з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Отже ураховуючи, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідачки про розгляд справи, та неподання нею у встановлений судом строк відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами відповідно до положень частини 8 статті 178 ЦПК України.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Судом установлено, що позивач є балансоутримувачем будинку АДРЕСА_2 та забезпечує надання для даного будинку комплексу послуг по його утриманню та створенню необхідних умов мешкання у ньому (послуг на утримання будинку та прибудинкової території).

Зі статуту ЖБК «Учитель-3», затвердженого рішенням загальних зборів членів кооперативу від 25.11.2016 (далі - Статут) та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що позивач є самостійним господарюючим суб`єктом, метою діяльності якого є задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів кооперативу на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, а також забезпечення: належного утримання будинку та прибудинкової території; згоди власників квартир та нежитлових приміщень будинку на реалізацію своїх прав на володіння, користування та розпорядження об`єктами будинку, що перебувають у спільній власності членів кооперативу; належного отримання мешканцями будинку житлово-комунальних послуг; виконання власниками квартир, жилих і нежилих приміщень будинку вимог Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій. Затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 № 76, Житлового кодексу Української РСР, Закону України «Про кооперацію (стаття 2 Статуту).

Згідно пункту 1.6. Статуту кооператив діє виключно для обслуговування, ремонту і реконструкції житлового будинку та утримання прибудинкової території за внески членів кооперативу і за рахунок пасивних доходів та фінансової допомоги від добровільних внесків або дотацій держави.

Пунктом 8.1. Статуту передбачено, що для забезпечення належного утримання будинку і прибудинкової території правління кооперативу складає та затверджує на загальних зборах членів кооперативу кошторис, в якому передбачаються плановані витрати на обслуговування, ремонт та утримання будинку і прибудинкової території, розмір внеску членів кооперативу та планований загальний розмір грошових коштів, які формуються за рахунок таких внесків, а також розмір грошових коштів, необхідний для покриття існуючих планованих витрат.

Платежі на поточні витрати вносяться співвласниками у порядку та в строки, що визначаються загальними зборами (зборами уповноважених) членів кооперативу. Частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності (пункт 8.2. Статуту).

Згідно з умовами, визначеними пунктом 8.3. Статуту, платежі на витрати кооперативу вносяться членами кооперативу у порядку та в строки, що визначаються чинним законодавством про сплату за житлово-комунальні послуги.

Пунктом 8.6. Статуту передбачено, що на загальних зборах членів кооперативу може бути прийняте рішення про одноразовий збір коштів на ремонт будинку виходячи із фактичної потреби на його проведення.

До компетенції загальних зборів членів кооперативу відноситься зокрема затвердження щомісячних внесків на утримання будинку та прибудинкової території, кошторису надходжень та витрат, розміру сплати за спожиті житлово-комунальні послуги (пункт 9.2.9. Статуту).

Рішенням загальних зборів ЖБК «Учитель-3» від 22.05.2018 затверджено внесок на утримання будинку та прибудинкової території з 01.06.2018 в розмірі 6 грн за один квадратний метр загальної площі квартири (5,30 грн для квартир першого поверху).

З наданої позивачем інформації про організації, які надають послуги, можна зробити висновок, що за рахунок внесків співвласників покриваються зокрема видатки на охорону приміщень, на обслуговування протипожежної автоматики, на послуги по дератизації, по наданню кабельного телебачення, по обслуговуванню ліфтів, постачання електричної енергії, по вивезенню твердих побутових відходів.

Відповідно до наданої позивачем довідки вбачається, що відповідачка є власницею квартири АДРЕСА_1 загальною площею 72,7 кв.м, а також фактично в ній проживає, що також підтверджується відомостями з електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» (а.с. 22, 38).

Судом установлено, що відповідачка своєчасно та в повному обсязі не сплачує обов`язкові внески на утримання будинку та прибудинкової території з 01.01.2021 по 01.07.2022, внаслідок чого, утворилась заборгованість в розмірі 9 160,20 грн (а.с. 23-24).

Відповідно до статті 149 Житлового кодексу Української РСР права і обов`язки члена житлово-будівельного кооперативу, а також членів його сім`ї, умови користування і підстави припинення користування жилими приміщеннями визначаються статутом кооперативу.

Правові, організаційні, економічні та соціальні основи функціонування кооперації в Україні визначено Законом України від 10.07.2003 № 1087-IV «Про кооперацію» (далі - Закон № 1087-IV).

Статтею 1 цього Закону встановлено, що кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування.

Вказана норма також дає визначення виробничого кооперативу як кооперативу, який утворюється шляхом об`єднання фізичних осіб для спільної виробничої або іншої господарської діяльності на засадах їх обов`язкової трудової участі з метою одержання прибутку, обслуговуючого кооперативу як кооперативу, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності та споживчого кооперативу (споживчого товариства) як кооперативу, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для організації торговельного обслуговування, заготівель сільськогосподарської продукції, сировини, виробництва продукції та надання інших послуг з метою задоволення споживчих потреб його членів;

Відповідно до статті 6 Закону № 1087-IV кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об`єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану.

Членами кооперативу можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, юридичні особи України та іноземних держав, що діють через своїх представників, які внесли вступний внесок та пай у розмірах, визначених статутом кооперативу, додержуються вимог статуту і користуються правом ухвального голосу (ч. 1 ст. 10 Закону № 1087-IV).

Стаття 12 Закону № 1087-IV визначає перелік основних прав та обов`язків члена кооперативу, серед яких, зокрема, право на участь у господарській діяльності кооперативу та управлінні кооперативом, право голосу на загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління, та обов`язки додержуватися статуту кооперативу, виконувати рішення органів управління та органів контролю кооперативу, виконання своїх зобов`язань перед кооперативом, сплата визначених статутом внесків.

Статтею 15 Закону № 1087-IV визначено, що вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу.

До компетенції загальних зборів членів кооперативу відноситься зокрема визначення розмірів вступного і членського внесків та паїв.

Відтак, даний Закон визначає кооператив як юридичну особу, створену фізичними та/або юридичними особами для спільної діяльності у тій чи іншій сфері.

Згідно із абзацом 10 преамбули до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, що утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

За приписами статей 319, 322 ЦК України власність зобов`язує, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить.

Стаття 360 цього Кодексу визначає, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління, регулює Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», стаття 7 якого визначає, що кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.

Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат (частина 2 статті 12 Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»).

Обов`язок споживача своєчасно оплачувати надані йому житлово-комунальні послуги та витрати на утримання будинку і прибудинкової території випливає і з положень статті 162 Житлового кодексу Української РСР та пунктів 7, 8 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 № 572.

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Аналіз вищенаведених законодавчих норм в їх сукупності дає підстави для висновку, що співвласник в силу закону зобов`язаний сплачувати затверджені рішенням загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку або житлово-будівельного кооперативу внески і платежі на утримання спільного майна, при цьому укладення будь-яких окремих договорів щодо їх сплати між житлово-будівельним кооперативом як юридичною особою та співвласником закон не передбачає.

Житлово-будівельний кооператив має статус неприбуткової організації і у своїй діяльності представляє інтереси усіх співвласників.

Отже враховуючи, що квартира АДРЕСА_1 розташована у будинку житлово-будівельного кооперативу, відповідачка ОСОБА_1 є власницею вищевказаної квартири та особового рахунку і зареєстрована в ній, наявні підстави вважати, вона є споживачем послуг з утримання будинку та прибудинкової території, які надаються позивачем за вищевказаною адресою.

Згідно з положеннями статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Стаття 530 ЦК України визначає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом положень Закону «Про житлово-комунальніпослуги" споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Отже ураховуючи встановлений судом факт порушення відповідачкою покладених на неї законом зобов`язань по сплаті обов`язкових внесків, порушені права позивача підлягають судовому захисту шляхом примусового стягнення заборгованості.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Стаття 629 ЦК України визначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (стаття 610 ЦК України).

Визначаючи розмір заборгованості відповідачки за надані послуги, суд покладає в обґрунтування свого рішення наданий позивачем розрахунок як об`єктивний і належний доказ, що містить відомості щодо розміру нарахованих і сплачених відповідачкою сум.

За приписом статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності неможливість виконання ним грошового зобов`язання і у разі прострочення на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Згідно з наданим позивачем розрахунком втрати від інфляції становлять 265,14 грн, а три відсотки річних - 116,49 грн.

Згідно частин 1, 5, 6, 7 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже за результатами оцінки викладених у позовній заяві аргументів і наданих позивачем доказів суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність вимог ЖБК «Учитель-3» про стягнення з відповідачки заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,трьох відсотків річних та індексу інфляції в загальному розмірі 9 541,83 грн.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір в сумі 2 481 грн та витрати на правничу допомогу в сумі 2 880 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 279, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Житлово-будівельного кооперативу «Учитель-3» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) на користь Житлово-будівельного кооперативу «Учитель-3» (місцезнаходження: 02091, м. Київ, вул. Ревуцького, буд. 13, ) заборгованість зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території з урахуванням інфляційного нарахування та трьох відсотків річних у розмірі 9 541,83 грн, судовий збір в сумі 2481 грн та витрати на правничу допомогу в сумі 2880 грн, а усього стягнути 14 902 (чотирнадцять тисяч дев`ятсот дві) гривні 83 копійки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: