ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-к/753/1/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Колесника О.М.,

при секретарі Єрош Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання клопотання ВАТ «Брестський електроламповий завод» про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення економічного суду Брестської області (Республіка Беларусь) від 13 квітня 2021 року в частині стягнення з ТОВ «Світлоресурс» заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

30 листопада 2022 року до Дарницького районного суду м. Києва від Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшло клопотання ВАТ «Брестський електроламповий завод» про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення економічного суду Брестської області (Республіка Беларусь) від 13 квітня 2021 року в частині стягнення з ТОВ «Світлоресурс» заборгованості.

У відповідності до ч. 1 ст. 467 ЦПК України судом надіслано на адресу боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Світлоресурс» повідомлення про надходження вказаного клопотання, в якому запропоновано у місячний строк подати можливі заперечення проти цього клопотання.

Повідомлення, повернулося до суду з довідкою на поштовому конверті «за закінченням терміну зберігання». У місячний строк заперечення проти клопотання боржником не подано.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 20 вересня 2022 року клопотання ВАТ «Брестський електроламповий завод» про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення економічного суду Брестської області (Республіка Беларусь) від 13 квітня 2021 року в частині стягнення з ТОВ «Світлоресурс» заборгованості призначено до судового розгляду на 29 листопада 2022 року.

ТОВ «Світлоресурс» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся у порядку передбаченому ЦПК України, заяви про відкладення розгляду клопотання не надав, причини неявки не повідомив. Ухвала суду від 20.09.2022 року разом з судовою повісткою про виклик були повернуті до суду з довідкою на поштовому конверті «адресат відсутній».

Відповідно до частин 4, 5 ст. 467 ЦПК України, розгляд клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду проводиться суддею одноособово у відкритому судовому засіданні. Неявка без поважних причин у судове засідання будь-якої із сторін або їх представників, стосовно яких суду відомо про своєчасне вручення їм повістки про виклик до суду, не є перешкодою для розгляду клопотання, якщо будь-якою із сторін не було порушено питання про перенесення його розгляду.

Суд вивчивши клопотання, додані до нього документи, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності. У разі якщо визнання та виконання рішення іноземного суду залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 81, ст. 82 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.Визнання та виконання рішень, визначених у статті 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Правове регулювання порядку розгляду зазначеного клопотання, зокрема, здійснюється нормами Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах» від 22 січня 1993 року, ратифікованої 10 листопада 1994 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 Конвенції клопотання про дозвіл примусового виконання рішення подається в компетентний суд Договірної Сторони, де рішення підлягає виконанню. Воно може бути подано й у суд, що виніс рішення в справі в першій інстанції. Цей суд направляє клопотання судові, компетентному винести рішення по клопотанню.

Рішенням економічного суду Брестської області (Республіка Беларусь) від 13 квітня 2021 року по справі №121-9/2020, зокрема, стягнуто з ТОВ «Світлоресурс» в дохід бюджету республіканського бюджету Республіки Білорусь державне мито в розмірі 1 889,72 білоруських рублів, що еквівалентно 713,83 доларів США.

Як вбачається із матеріалів клопотання, заявником не надано жодного доказу того, що ТОВ «Світлоресурс», був належним чином повідомлений про судовий розгляд справи, оскільки відповідно до судового доручення економічного суду Брестської області (Республіка Беларусь) про вручення судових документів ТОВ «Світлоресурс», останнє було повернуто без виконання, з підстав невручення документів які були повернуті до Оболонського районного суду м. Києва з довідкою на поштовому конверті «адресат відсутній».

Таким чином, ТОВ «Світлоресурс» був позбавлений можливості взяти участь у судовому засіданні через те, що йому не було належним чином повідомлено про розгляд даної справи.

Відповідно до пункту «б» ст. 55 Конвенції, у визнанні передбачених статтею 52 рішень і у видачі дозволу на примусове виконання може бути відмовлено у випадках, якщо відповідач не прийняв участі в процесі внаслідок того, що йому або його уповноваженому не був вчасно і належно вручений виклик до суду.

Пунктом 2 частини 2 ст. 468 ЦПК України визначено, що у задоволенні клопотання може бути відмовлено якщо сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду, була позбавлена можливості взяти участь у судовому процесі через те, що їй не було належним чином і вчасно повідомлено про розгляд справи.

Досліджені вище обставини свідчать про необхідність відмови у задоволенні клопотання ВАТ «Брестський електроламповий завод» про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення економічного суду Брестської області (Республіка Беларусь) від 13 квітня 2021 року в частині стягнення з ТОВ «Світлоресурс» заборгованості, оскільки відповідач був позбавлений можливості взяти участь у судовому процесі через те, що його не було належним чином і вчасно повідомлено про розгляд справи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 462, 467, 468 ЦПК України, Конвенцією «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах» від 22.01.1993 р., суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання клопотання ВАТ «Брестський електроламповий завод» про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення економічного суду Брестської області (Республіка Беларусь) від 13 квітня 2021 року в частині стягнення з ТОВ «Світлоресурс» заборгованості - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга на ухвали суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ: КОЛЕНСИК О.М.