ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7571/22 Справа № 752/7088/21 Суддя у 1-й інстанції - Хомченко Л.І. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Барильської А. П.,

суддів: Деркач Н. М., Куценко Т. Р.,

секретар судового засідання - Астатурян А. В.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідачі - Акціонерне товариство "Альфа-Банк"

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» додаткове рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12 листопада 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Альфа-Банк" про припинення обтяження автомобіля, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Акціонерного товариства "Альфа-Банк" про припинення обтяження автомобіля.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 22 липня 2021 року позов задоволено, припинено приватне обтяження легкового автомобіля Mersedes-Benz, седан, моделі S500, 2008 року випуску, чорного кольору, об`єм двигуна 5462 куб.см, номер об`єкта обтяження НОМЕР_5, номер державної реєстрації НОМЕР_1 , що 03.02.2016 зареєстрованого в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за номером 15683316 на користь обтяжувача АТ «Альфа-Банк» та зобов`язано обтяжувача Акціонерне товариство «Альфа-Банк» протягом п`яти днів з дня набрання рішенням суду у даній справі законної сили подати реєстратору Державного реєстру обтяжень рухомого майна заяву про припинення обтяження і виключення його з Реєстру обтяжень рухомого майна щодо об`єкта обтяження: автомобіль Mersedes-Benz, седан, моделі S500, 2008 року випуску, чорного кольору, об`єм двигуна 5462 куб.см, номер об`єкта обтяження НОМЕР_5, номер державної реєстрації НОМЕР_1 , запис про обтяження 15683316.

Адвокат Романченко Олексій Михайлович, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення.

Додатковим рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12 листопада 2021 року заяву Романченко Олексій Михайлович , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з Акціонерного товариства "Альфа-Банк" на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30000 грн..

Не погодившись з додатковим рішення суду Акціонерним товариством «Альфа-Банк» подано до Донецького апеляційного суду апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги Акціонерне товариство «Альфа-Банк» зазначає, що зважаючи на складність справи та зміст позовної заяви, стягнута сума, відповідно додаткового рішення, з відповідача на користь позивача за правничі послуги є завищеною, надуманою, не доведеною жодними доказами та такою, що не відповідає складності справи та суті позовних вимог, а тому на думку апелянта підлягає зменшенню.

Крім цього, Акціонерне товариство «Альфа-Банк» зазначає, що додаткове рішення винесено за його відсутності, судова повістка про розгляд питання про ухвалення додаткового рішення на адресу товариства не надходила.

На підставі зазначеного апелянт просив додаткове рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12 листопада 2021 року скасувати, та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви адвоката Романченко Олексія Михайловича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 30000 гривень, а також стягнути з позивача на користь відповідача витрати судового збору за подання апеляційної скарги.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Романченко Олексій Михайлович, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , зазначає, що додаткове рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12 листопада 2021 року є законним та обґрунтованим, понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу підтверджені належними та допустимими доказами, а тому у суду першої інстанції були наявні всі правові підстави дійти висновку, що в даній конкретній справі витрати на правничу допомогу в сумі 30000,00 гривень є реальними та підтвердженими матеріалами справи. Тому, адвокат Романченко О. М. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, додаткове рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2І02-ІХ в Україні введено воєнний стан.

Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний суд розпорядженням від 22.07.2022 № 40 змінив територіальну підсудність судових справ Донецького апеляційного суду на Дніпровський апеляційний суд.

У зв`язку з чим вказана цивільна справа передана до Дніпровського апеляційного суду та 14 вересня 2022 року було проведено автоматизований розподіл даної справи між суддями.

Згідно з даними автоматизованої системи документообігу суду визначено колегію судів: суддя-доповідач Барильська А.П., судді: Деркач Н. М., Куценко Т. Р.

Перевіривши законність та обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається із матеріалів справи, 29 вересня 2020 року між Адвокатським бюро «Олексія Романченко» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 49/09-2020. (а.с. 92).

На виконання п. 6.2. даного Договору, 12 березня 2021 року між Адвокатським бюро «Олексія Романченко» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 49/09-2020 від 29.09.2020. (а.с.ж 93).

Відповідно до п. 1 Додаткової угоди № 1 до Договору № 49/09-2020 від 29.09.2020 року Адвокатське бюро «Олексія Романченко» прийняло на себе зобов`язання надати правову допомогу в рамках цивільної справи про припинення обтяження автомобіля марки MERSEDES-BENZ, 2008 року випуску, номер кузову НОМЕР_2 .

Відповідно до п. 2 Додаткової угоди № 1 до Договору № 49/09-2020 від 29.09.2020 року сторони погодили, що гонорар Адвокатського бюро за ведення справи, визначеної у п. 1 даної додаткової угоди, у суді першої інстанції становить 30000,00 (тридцять тисяч гривень 00 копійок) гривень у будь-якому випадку, навіть у разі ухвалення судом рішення не на користь Клієнта.

Відповідно до п. 8 Додаткової угоди № 1 до Договору № 49/09-2020 від 29.09.2020 року надання Адвокатським бюро правничої допомоги при розгляді справи у суді першої інстанції включає: підготовка та подання до суду відзиву на позов, підготовку і подання до суду заперечення на відповідь на відзив, підготовка та подання до суду клопотань про залучення доказів, надання суду відповідних доказів, за необхідності підготовку та подання до суду заяв та клопотань з процесуальних питань або заперечень на заяви та клопотання з процесуальних питань, участь у судових засіданнях, надання пояснень суду, підготовку та подання до суду інших документів, передбачених Цивільним процесуальним кодексом України, які необхідні для розгляду справи.

22 липня 2021 року між Адвокатським бюро «Олексія Романченко» та ОСОБА_1 було підписано Акт виконаних робіт № 1 до Договору № 49/09-2020 від 29.09.2020 року, відповідно до якого сторони погодили, що відповідно до п. 1, 8 Додаткової угоди № 1 від 12.03.2021 року до Договору № 49/09-2020 від 29.09.2020 року Адвокатське бюро надало правову допомогу в рамках цивільної справи про припинення обтяження автомобіля марки MERSEDES-BENZ, 2008 року випуску, номер кузову НОМЕР_2 , а саме: підготовлено позовну заяву про припинення обтяження автомобіля від 12.03.2021 року; підготовлено клопотання про витребування доказів у АТ «Альфа-Банк» від 12.03.2021 року; підготовлено клопотання про витребування доказів у Регіональної філії міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи» від 12.03.2021 року; підготовлено клопотання про витребування доказів у Хмельницької регіональної філії державного підприємства «Національні інформаційні системи» від 12.03.2021 року; підготовлено заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції від 21.05.2021 року; підготовлено заяву щодо понесених судових витрат на професійну правничу допомогу від 08.06.2021 року; прийнято участь у судовому засіданні від 09.06.2021 року, від 22.07.2021 року. Всього адвокатом потрачено 15 годин на надання клієнту професійної правничої допомоги по даній справі. (а.с. 94).

Ухвалюючи додаткове рішення суд виходив з того, що витрати, які поніс позивач на правову допомогу, є співмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та значенням справи для сторони.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частиною першою статті 270 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).

Відповідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час та місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що справу розглянуто судом за відсутності Акціонерного товариства "Альфа-Банк", без належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи.

Згідно ч. 2 ст. 128 ЦПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання, якщо їх явка є не обов`язковою.

Відповідно до ч.6 ст. 128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Згідно ж ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи;3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Матеріали справи не містять доказів вручення Акціонернему товариству "Альфа-Банк" судових повісток про призначення справи до розгляду, зокрема на 12 листопада 2021 року, що не відповідає вимогам ст. 128 ЦПК України, згідно якої судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права та розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення за відсутності Акціонерного товариства "Альфа-Банк", якого належним чином не повідомлено про розгляд справи судом першої інстанції, враховуючи, щро суд першої інстанції призначив розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення у судовому засіданні з викликом сторін, у зв`язку з чим додаткове рішення суду першої інстанції, на підставі п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового по суті заяви.

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні (пункт 53 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частинною 2 ст. 901 ЦК України встановлено, що положення цієї глави (глави 63 "Послуги. Загальні положення" підрозділу 1 розділу III Книги п`ятої цього Кодексу) можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з ч.1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону).

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.

Так, при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

У розумінні положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК Українипри виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пунктах 34-47 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі №750/2055/20 (провадження № 61-16723св20) вказано, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Наведене узгоджується з правовими висновками, викладеними в постановах Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі №465/3458/15-ц (провадження №61-19582св20), від 09 листопада 2021 року у справі №759/14346/16 (провадження №61-12783св21).

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство "Альфа-Банк" зазначає, що зважаючи на складність справи та зміст позовної заяви, а також складання адвокатом декількох запитів, та у участь у двох засіданнях, стягнута сума у розмірі 30 000 гривень за правову допомогу є завищеною, а тому підлягає зменшенню.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, а тому враховуючи характер виконаної адвокатом роботи (підготовку позовної заяви, клопотань про витребування доказів, заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, заяви щодо понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, а також участь у судових засіданнях 09.06.2021 року (15 хвилин), 22.07.2021 року(2 години), принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, дійшла до висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 гривень.

Зважаючи на зазначене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» задовольнити частково, додаткове рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12 листопада 2021 року - скасувати, та ухвалити нове, яким заяву адвоката Романченко Олексія Михайловича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 15 000 гривень.

Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги пропорційно до задоволених позовних вимог у сумі 1135 гривень.

Керуючись ст.ст.367,374, 376,381-383 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» - задовольнити частково.

Додаткове рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12 листопада 2021 року - скасувати та прийняти нове.

Заяву адвоката Романченко Олексія Михайловича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 (п`ятнадцять тисяч) гривень.

В іншій частині в задоволенні заяви відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) витрати за сплату судового збору у розмірі 1135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 14 грудня 2022 року.

Головуючий: суддя А. П. Барильська

Судді: Н. М. Деркач

Т. Р. Куценко