Справа № 298/1597/22
Номер провадження 2/298/370/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої - судді Зизич В.В.,

за участю секретаря судового засідання Келешовчак І.І.,

номер справи 298/1597/22,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки і піклування Великоберезнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Великий Березний в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє вимог на предмет спору: орган опіки і піклування Великоберезнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє вимог на предмет спору: орган опіки і піклування Великоберезнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей.

В обґрунтування позову позивачка зазначила, що між нею та відповідачем ОСОБА_2 8 листопада 2014 року був укладений шлюб, про що свідчить актовий запис зроблений відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Великоберезнянського управління юстиції у Закарпатській області за №44 від 08.11.2014 року.

Зазначає, що у шлюбі у них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які на даний час проживають з нею у приватному житловому будинку, який належить їй на праві власності за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказує, що за останні роки стосунки між нею та відповідачем поступово погіршувалися, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Вони часто сперечаються через різні погляди на життя, між ними постійно виникають сварки, що дуже погано впливає на психологічний стан дітей. Спільне господарство не ведеться. На думку позивачки, спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Позивачка вважає, що підстав для застосування заходів щодо примирення вживати недоцільно, оскільки сімейні відносини між ними втрачені і відновлювати їх ні вона, ні відповідач наміру не мають.

Посилається, що подальше життя подружжя та збереження між ними шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їхніх неповнолітніх дітей.

Позивачка зазначає, що спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю немає.

В обґрунтування вимоги про визначення місця проживання дітей позивачка зазначила, що на даний час їхня донька ОСОБА_3 навчається у Великоберезнянському ліцеї Великоберезнянської селищної ради, а їхній син ОСОБА_5 відвідує ЗДО №2 «Берізка» в смт. Великий Березний. Вказує, що вони з відповідачем усно домовилися, що місце проживання їхніх дітей буде з позивачкою - мамою ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначає, що працює головним спеціалістом-юрисконсультом відділу персоналу та правового забезпечення Ставненської сільської ради, на роботі характеризується позитивно, повністю утримує дітей. Проживає у будинку, який належить їй на праві приватної власності.

З урахуванням наведеного, позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, визначити місце проживання їх спільних неповнолітніх дітей разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 , та відновити їй дошлюбне прізвище.

Відповідач відзив на позовну заяву із запереченнями щодо наведених позивачкою обставин та правових підстав позову не надав.

Ухвалою судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 23 листопада 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про місце, час та дату розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Позивачка, будучи повідомленою про дату, час та місце проведення судового розгляду, в підготовче судове засідання не з`явилася. Через канцелярію подала заяву, в якій просить цивільну справу за її позовом до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей розглянути без її участі. На задоволенні позову наполягає, з відповідачем примиритися не бажає. Повідомляє, що з відповідачем досягнуто згоди щодо залишення проживання дітей разом з нею. Зазначає, що не заперечує щодо винесення рішення у підготовчому засіданні.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового розгляду, в підготовче судове засідання не з`явився. Через канцелярію подав заяву, в якій просить цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до нього, третя особа орган опіки та піклування, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей розглянути без його участі. Позов визнає повністю. Зазначає, що не заперечує проти задоволення позову. Спору щодо проживання дітей з позивачкою нема, строк на примирення просить не надавати. Не заперечує щодо прийняття рішення у підготовчому судовому засіданні.

Представник третьої особи, яка не заявляє вимог на предмет спору: органу опіки і піклування Великоберезнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області, в судове засідання не з`явився. Від представника органу опіки та піклування Великоберезнянської селищної ради Хохрун О.В. через канцелярію надійшла заява, в якій вона зазначає, що у зв`язку з визнанням відповідачем ОСОБА_2 позовних вимог ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей з матір`ю ОСОБА_1 , орган опіки та піклування не заперечує проти того, щоб діти залишилися проживати разом з матір`ю.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Визнання відповідачем ОСОБА_2 пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому може бути прийнято судом та за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення.

Суддя, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивачка посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов належить задовольнити, зважаючи на таке.

Із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 15 листопада 2022 року (повторно), судом установлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 8 листопада 2014 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Великоберезнянського районного управління юстиції у Закарпатській області, про що було зроблено відповідний актовий запис №44.

Подружжя має двох дітей: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 2 червня 2016 року) та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_3 від 8 липня 2019 року).

Позивачка, вказуючи на наявність підстав для розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей, звернулася до суду з вказаним позовом за захистом своїх порушених прав.

Спірні правовідносини з приводу припинення шлюбу, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами права, які містяться в главі 11 Сімейного кодексу України (далі - СК України).

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги заяву позивачки, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їхніх дітей, що має істотне значення, внаслідок чого позовна вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, що визначено ч. 3 ст. 105 СК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно з ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Положеннями ст.24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не висловив заперечень проти розірвання шлюбу з позивачкою, а навпаки в поданій суду письмовій заяві висловив позицію щодо розірвання шлюбу та ненадання строку для примирення, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин - факту припинення між сторонами шлюбних стосунків, суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно та подальше спільне проживання лише суперечитиме інтересам останніх та їх дітей, що має істотне значення.

При цьому, судом враховуються аргументи позивачки, наведені нею в позові, на підтвердження підстав для його задоволення, зокрема щодо постійних сварок, фактичного припинення шлюбних відносин, припинення ведення спільного господарства, оскільки такі знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи, дослідження зібраних по справі доказів, та не оспорювалися відповідачем.

З`ясувавши фактичні взаємини подружжя та дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд не вбачає підстав для зупинення провадження по справі, в зв`язку з наданням сторонам строку на примирення.

Приймається до уваги судом і та обставина, що сторони будь-якого бажання щодо примирення та збереження сім`ї не висловили, хоча мали таку можливість.

Враховуючи, що позивачка просить відновити їй дошлюбне прізвище, суд вважає за можливе у відповідності до вимог статті 113 СК України після розірвання шлюбу відновити позивачці дошлюбне прізвище « ОСОБА_7 ».

Вирішуючи вимоги позивачки про визначення місця проживання дітей, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно зі ст.141 СК мати й батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до ст.157 СК питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Відповідно до ч.ч.2, 8, 9, 10 ст.7 СК сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

За загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.

Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі за №61-14859св19.

Суд зауважує на тому, що матеріали справи не містять доказів про наявність між сторонами спору щодо визначення місця проживання малолітніх дітей. Крім того, відповідач будь-яких заперечень щодо проживання спільних дітей разом із матір`ю та доводів на підтвердження таких заперечень не навів.

Як встановлено судом, діти сторін по справі: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 02 червня 2016 року) та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_3 від 08 липня 2019 року) проживають разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Відповідач будь-яких заперечень щодо позову не надав, в тому числі не висловив заперечень щодо заявленої позивачкою вимоги щодо визначення місця проживання спільних дітей з матір`ю, а навпаки подав до суду заяву про визнання позову, в якій зазначив, що спору щодо проживання дітей з позивачкою немає.

Крім цього, враховується судом і заява подана представником третьої особи, яка не заявляє вимог на предмет спору: орган опіки і піклування Великоберезнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області, щодо не заперечення того, щоб діти сторін по справі залишилися проживати разом з матір`ю.

За відомостями довідки, виданої дирекцією Великоберезнянського ліцею Великоберезнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області, за підписом директора ліцею Бланяр Я., ОСОБА_4 буде навчатись в даному навчальному закладі з 10.11.2022 року.

Довідкою №15 від 14 листопада 2022 року, виданою Закладом дошкільної освіти №2 смт. Великий Березний, підтверджено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зарахований до закладу дошкільної освіти №2 «Берізка» з 14 листопада 2022 року.

Крім цього, судом встановлено, що відповідно до Розпорядження Ставненського сільського голови Ужгородського району Закарпатської області №22-к від 11.02.2021 «Про призначення ОСОБА_1 », ОСОБА_1 призначено на посаду спеціаліст-юрисконсульт відділу персоналу та правового забезпечення Ставненської сільської ради.

За даними Характеристики виданої Ставненською сільською радою Ужгородського району Закарпатської області від 14 листопада 2022 року №02-06/1103 за місцем роботи позивачка ОСОБА_1 характеризується виключно з позитивно.

За період з травня 2022 року по жовтень 2022 року включно, позивачка за основним місце роботи отримала дохід в розмірі 80642,99 грн., що підтверджено довідкою про доходи №699 від 14.11.2022 року.

За відомостями Витягу про державну реєстрацію прав, номер витягу 28490638, позивачка ОСОБА_1 на праві приватної власності, частка 1/1, володіє житловим будинком з надвірними будівлями та спорудами, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що проживання дітей з матір`ю не суперечить їхнім інтересам.

У даному випадку спір між сторонами про визначення місця проживання відсутній, а тому малолітніх дітей слід залишити проживати разом з матір`ю ОСОБА_1 , що буде відповідати «якнайкращим інтересам дітей».

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне в порядку ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивачки 992 гривні 40 копійок судового збору, сплаченого нею при звернені до суду з позовною вимогою про розірвання шлюбу та 992 гривні 40 копійок судового збору, сплаченого останньою при звернені до суду з вимогою про визначення місця проживання дітей.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 141, 263-265, 268, 430 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє вимог на предмет спору: орган опіки і піклування Великоберезнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 8 листопада 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Великоберезнянського районного управління юстиції у Закарпатській області, відповідний актовий запис №44.

Після розірвання шлюбу відновити позивачці ОСОБА_1 дошлюбне прізвище « ОСОБА_7 ».

Дітей - доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , залишити проживати з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1984 (одну тисячу дев`ятсот вісімдесят чотири) гривні 80 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Третя особа, яка не заявляє вимог на предмет спору: орган опіки і піклування Великоберезнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області, місцезнаходження: 89000, смт. Великий Березний, вул. Шевченка, 12, Ужгородського району Закарпатської області.

Повне судове рішення складено 20 грудня 2022 року.

Суддя Зизич В.В.