КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2/947/2274/22
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Петренка В.С.,
за участю секретаря Ратовської А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Одесі цивільну справу за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс»
до ОСОБА_1 , Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Акціонерного товариства «Сенс Банк», Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Соцком Банк»,
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Першого Приморського відділу державної виконавчої служби в м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Другого Київського відділу державної виконавчої служби в м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)
про звільнення майна з-під арешту,
07.06.2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» звернулося до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_1 , Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Акціонерного товариства «Сенс Банк», Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Соцком Банк», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Першого Приморського відділу державної виконавчої служби в м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Другого Київського відділу державної виконавчої служби в м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якій просить суд зняти арешти з нерухомого майна, належного на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс», а саме: нежилих приміщень офісу, загальною площею 124,8 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , накладені:
постановою про арешт майна боржника АВ №972940, виданою 30.10.2009 року Першим Приморським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, який було накладено з метою виконання виконавчого документа Приморського районного суду м. Одеси у справі №2-7390/09 від 31.07.2009, В-12/560;
постановою АВ №994639, виданою 05.06.2009 року державним виконавцем Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Глиняною Н.Д.;
постановою АН №349096, виданою 24.09.2009 року державним виконавцем Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Васильєвим Ю.Ю.;
постановою АН №1191183, виданою 16.09.2009 року державним виконавцем Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Кіптіковим І.О.;
постановою б/н, виданою 08.09.2009 року державним виконавцем Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Плахутою Д.В.;
ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 21.09.2009 року у справі №2- 5536/2009.
30 жовтня 2013 року, як зазначає представник позивача, на підставі рішення Загальних зборів Акціонерів Банку був затверджений передавальний акт, у відповідності до якого банку було передано усе майно, права та обов`язки Публічного акціонерного товариства «Фідокомбанк», при цьому, Публічне акціонерне товариство «Фідокомбанк» був правонаступником прав і зобов`язань Відкритого акціонерного товариства «Ерсте Банк» та Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк».
13 грудня 2021 року між ТОВ «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» та TОB «Фінансова компанія «Айквітас» було укладено договір №13/12-21/1ДВ про відступлення права вимоги, за змістом якого, ТОВ «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» відступив ТОВ «Фінансова компанія «Айквітас» належне йому право грошової вимоги до боржника ОСОБА_4 та поручителя ОСОБА_1 , включаючи право вимоги до правонаступників боржника, спадкоємців боржника або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржника за кредитним договором та договором поруки з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них.
Представник позивача зазначає, що 14 грудня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Айквітас» та ТОВ «Консалт Солюшенс» було укладено договір №14/12-21/1ДВ про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого, ТОВ «Фінансова компанія «Айквітас» відступає ТОВ «Консалт Солюшенс» належне йому право грошової вимоги до боржника ОСОБА_4 та поручителя ОСОБА_1 , включаючи право вимоги до правонаступників боржника, спадкоємців боржника або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржника за кредитним договором та договором поруки з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них.
Як стверджує представник позивача, у зв`язку з укладенням договору відступлення, 14.12.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Айквітас» та ТОВ «Консалт Солюшенс» було укладено договір відступлення прав за іпотечним договором, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шершун Н.К., зареєстрований в реєстрі №2521.
У зв`язку з невиконанням зобов`язань ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , як зазначає представник позивача, взятих на себе за кредитним договором та договором іпотеки, TОB «Консалт Солюшенс» скористалось своїм правом, визначеним договором іпотеки та Законом України «Про іпотеку» щодо позасудового врегулювання заборгованості та звернуло стягнення на нерухоме майно, яке було передане в іпотеку, а саме: нежилі приміщення офісу, загальною площею 124,8 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.12.2021 року за реєстраційним №291227945.
Однак, як вказує представник позивача, після реєстрації права власності за ТОВ «Консалт Солюшенс» з Єдиного державного реєстру обтяжень нерухомого майна було встановлено наявність арештів на вищевказані нежилі приміщення офісу, вказані арешти було накладено: постановою про арешт майна боржника АВ №972940, виданою 30.10.2009 року Першим Приморським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, який було накладено з метою виконання виконавчого документа Приморського районного суду м. Одеси у справі №2-7390/09 від 31.07.2009, В-12/560; постановою АВ №994639, виданою 05.06.2009 року державним виконавцем Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Глиняною Н.Д.; постановою АН №349096, виданою 24.09.2009 року державним виконавцем Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Васильєвим Ю.Ю.; постановою АН №1191183, виданою 16.09.2009 року державним виконавцем Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Кіптіковим І.О.; постановою б/н, виданою 08.09.2009 року державним виконавцем Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Плахутою Д.В.; ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 21.09.2009 року у справі №2- 5536/2009.
28 грудня 2021 року, як зазначає представник позивача, на адресу Першого Приморського відділу державної виконавчої служби в м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та Другого Київського відділу державної виконавчої служби в м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було направлено заяви про зняття арешту.
Першим Приморським відділом державної виконавчої служби в м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було повідомлено, що виконавчі провадження, за якими було накладено арешти було знищено та запропоновано звернутись до суду.
Від Другого Київського відділу державної виконавчої служби в м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) жодної інформації не надійшло, арешти не знято.
Також, як стверджує представник позивача, 28 грудня 2021 року на адресу Суворовського районного суду м. Одеси було направлено заяву про скасування заходів забезпечення позову.
Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 13 січня 2022 р. у задоволенні клопотання відмовлено у зв`язку з тим, що ТОВ «Консалт Солюшенс» не є стороною по справі №2-5536/2009.
Таким чином, на думку представника позивача, вчинивши усі дії щодо позасудового припинення чинності арештів, Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс», як законний власник нежилих приміщень офісу, загальною площею 124,8 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , немає можливості вільно розпоряджатися майном, а арешти, накладені на майно, не мають жодного відношення до нового власника, тому вказані арешти підлягають скасуванню.
З урахуванням викладеного, Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» звернулося до суду із відповідним позовом.
Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 08.06.2022 рокубуло прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявоюТовариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» до ОСОБА_1 , Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Першого Приморського відділу державної виконавчої служби в м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Другого Київського відділу державної виконавчої служби в м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про звільнення майна з-під арешту. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження.Призначено підготовче засідання.
У підготовчому засіданні 08.09.2022 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
У судовому засіданні 08.12.2022 року судом було частково задоволено клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» про залучення третіх осіб, залучено до участі у справі в якості співвідповідачів - Акціонерне товариство «Сенс Банк», Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Соцком Банк».
У судове засідання 21.12.2022 року представник позивача не з`явився, однак надав до канцелярії суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, а також зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про час та місце підготовчих та судових засідань повідомлялися належним чином шляхом надсилання судової ухвали та повісток на адресу, зазначену у позовній заяві, у підготовчі та судові засідання не з`явились, про поважність причин відсутності не повідомили, відзив на позовну заяву не надали.
При цьому, суд зазначає, що відповідно до п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Відповідно до п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Приймаючи до уваги, що судові відправлення були повернуті поштою із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та «відмова від отримання», суд зазначає, що відповідачі про час та місце підготовчих та судових засідань повідомлені належним чином.
Відповідачі - Публічне акціонерне товариство «Ерсте Банк», Акціонерне товариство «Сенс Банк», Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Соцком Банк» про час та місце підготовчих та судових засідань повідомлялися належним чином шляхом надсилання судової ухвали та повісток на адресу, зазначену у позовній заяві, яка не змінювалась, що підтверджується довідкою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у підготовчі та судові засідання не з`явились, про поважність причин відсутності не повідомили, відзив на позовну заяву не надали.
Згідно з п.1 ч.7 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Відповідно до ч.8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є зокрема день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Приймаючи до уваги, що судові відправлення були повернуті поштою із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та «відмова від отримання», суд зазначає, що відповідачі про час та місце підготовчих та судових засідань повідомлені належним чином.
Представник третьої особи - Першого Приморського відділу державної виконавчої служби в м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)про час та місце підготовчих та судових засідань повідомлений належним чином, у підготовчі та судові засідання не з`явився, про поважність причин відсутності не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.
У судове засідання 21.12.2022 року представник третьої особи - Другого Київського відділу державної виконавчої служби в м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)не з`явився, однак 19.12.2022 року надав до канцелярії суду заяву, в якій просив розглянути справу без участі представника відділу на підставі наявних документів.
Відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України за згодою представника позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.
30 жовтня 2013 року, на підставі рішення Загальних зборів Акціонерів Банку був затверджений передавальний акт, у відповідності до якого банку було передано усе майно, права та обов`язки Публічного акціонерного товариства «Фідокомбанк», при цьому, Публічне акціонерне товариство «Фідокомбанк» був правонаступником прав і зобов`язань Відкритого акціонерного товариства «Ерсте Банк» та Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк».
13 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Айквітас» було укладено договір №13/12-21/1ДВ про відступлення права вимоги, за змістом якого, ТОВ «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» відступив ТОВ «Фінансова компанія «Айквітас» належне йому право грошової вимоги до боржника ОСОБА_4 та поручителя ОСОБА_1 , включаючи право вимоги до правонаступників боржника, спадкоємців боржника або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржника за кредитним договором та договором поруки з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них.
14 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Айквітас» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» було укладено договір №14/12-21/1ДВ про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого, ТОВ «Фінансова компанія «Айквітас» відступає ТОВ «Консалт Солюшенс» належне йому право грошової вимоги до боржника ОСОБА_4 та поручителя ОСОБА_1 , включаючи право вимоги до правонаступників боржника, спадкоємців боржника або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржника за кредитним договором та договором поруки з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них.
14 грудня 2021 року, у зв`язку з укладенням договору відступлення, між ТОВ «Фінансова компанія «Айквітас» та ТОВ «Консалт Солюшенс» було укладено договір відступлення прав за іпотечним договором, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шершун Н.К., зареєстрований в реєстрі №2521.
У зв`язку з невиконанням зобов`язань ОСОБА_4 та ОСОБА_1 взятих на себе за кредитним договором та договором іпотеки, TОB «Консалт Солюшенс» скористалось своїм правом, визначеним договором іпотеки та Законом України «Про іпотеку» щодо позасудового врегулювання заборгованості та звернуло стягнення на нерухоме майно, яке було передане в іпотеку, а саме: нежилі приміщення офісу, загальною площею 124,8 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.12.2021 року за реєстраційним №291227945.
Разом з тим, після реєстрації права власності за ТОВ «Консалт Солюшенс», з Єдиного державного реєстру обтяжень нерухомого майна було встановлено наявність арештів на вищевказані нежилі приміщення офісу.
Так, вказані арешти було накладено: постановою про арешт майна боржника АВ №972940, виданою 30.10.2009 року Першим Приморським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, який було накладено з метою виконання виконавчого документа Приморського районного суду м. Одеси у справі №2-7390/09 від 31.07.2009, В-12/560; постановою АВ №994639, виданою 05.06.2009 року державним виконавцем Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Глиняною Н.Д.; постановою АН №349096, виданою 24.09.2009 року державним виконавцем Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Васильєвим Ю.Ю.; постановою АН №1191183, виданою 16.09.2009 року державним виконавцем Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Кіптіковим І.О.; постановою б/н, виданою 08.09.2009 року державним виконавцем Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Плахутою Д.В.; ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 21.09.2009 року у справі №2- 5536/2009.
28 грудня 2021 року TОB «Консалт Солюшенс» на адресу Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та Другого Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було направлено заяви про зняття арешту.
Листами від 13.01.2022 року за №1141 та за №1122 Перший Приморський відділ державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повідомив про те, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження щодо примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 . В рамках вказаного виконавчого провадження постановою державного виконавця Горгієва В.І. АВ № 972940 від 30.10.2009 року накладено арешт на нежилі приміщення офісу, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 . Перевірити матеріали виконавчого провадження та правову оцінку накладення арешту на майно неможливо, оскільки матеріали виконавчого провадження знищено. Відповідно до вимог розділу XI Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затвердженого наказом Міністерства юстиції України за № 1829/5 від 07.06.2017, згідно якого, передані до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця справи та виконавчі провадження, строк зберігання яких закінчився, підлягають знищенню. Строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. Рекомендовано звернутись до суду.
Також повідомлено, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження щодо примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 . В рамках вказаного виконавчого провадження постановою державного виконавця Глиняної Н.Д. АВ № 994639 від 05.06.2009 року накладено арешт на нежилі приміщення офісу, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 . Перевірити матеріали виконавчого провадження та правову оцінку накладення арешту на майно неможливо, оскільки матеріали виконавчого провадження знищено. Відповідно до вимог розділу XI Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затвердженого наказом Міністерства юстиції України за № 1829/5 від 07.06.2017, згідно якого, передані до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця справи та виконавчі провадження, строк зберігання яких закінчився, підлягають знищенню. Строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. Рекомендовано звернутись до суду.
Судовим розглядом також встановлено, що ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 21.09.2009 року у справі №2-5536/2009 було накладено арешт на нежилі приміщення офісу, загальною площею 124,8 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
Однак, ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 13 січня 2022 року у задоволенні клопотання представника TОB «Консалт Солюшенс» про скасування заходів забезпечення позову було відмовлено у зв`язку з тим, що ТОВ «Консалт Солюшенс» не є стороною по справі №2-5536/2009.
Відповідно ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України).
Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України).
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).
Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).
Частина 1 ст. 317 ЦК України зазначає, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України - власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ч. 1,2 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За правилами ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 40 вищезазначеного закону про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.
Пунктом 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» зазначено що, у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.
Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.
Згідно п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
Відповідно до ч.7 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».
Частиною 2 цього Закону передбачено, що арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.
Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
Частиною 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Чинним законодавством не передбачено заборони накладення арешту на майно, що є предметом іпотеки. Разом із тим ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» обумовлено випадки, підстави й порядок зняття арешту з майна, у тому числі відповідно до ч.5 цієї норми у всіх інших випадках арешт з майна може бути знятий за рішенням суду.
Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».
Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».
Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Порядок задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки передбачений Законом України «Про іпотеку».
Зокрема, частиною першою статті 33 Закону України «Про іпотеку», передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону України «Про іпотеку».
При цьому, за змістом частини шостої статті 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.
Відповідно до частини сьомої статті 3 Закону України «Про іпотеку» пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.
Дана позиція узгоджується з Постановою Верховного суду від 16 травня 2018 року по справі № 338/1118/16-ц.
Таким чином, позивач TОB «Консалт Солюшенс» єдиний, хто має право на задоволення своєї вимоги до ОСОБА_1 за рахунок іпотечного майна - нежилих приміщень офісу, загальною площею 124,8 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
Ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способами захисту свого цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, припинення дії, яка порушує.
Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
При цьому, суд приймає до уваги, що відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України від 03.06.2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Позови на захист майнових прав малолітніх та неповнолітніх дітей боржника (засудженого) можуть бути пред`явлені їхніми законними представниками, а у випадках, встановлених законом, органами та особами, яким надано право захищати права, свободи чи інтереси інших осіб (статті 3, 45 ЦПК). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV "Про виконавче провадження" (у редакції Закону України від 04 листопада 2010 року № 2677-VI) (далі - Закон про виконавче провадження).
У даному випадку судом, в якості співвідповідачів, окрім ОСОБА_1 як боржника та іпотекодавця, визначено також Публічне акціонерне товариство «Ерсте Банк», ОСОБА_2 , Акціонерне товариство «Сенс Банк», Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Соцком Банк»як осіб, в інтересах яких накладено арешт на майно.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» до ОСОБА_1 , Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Акціонерного товариства «Сенс Банк», Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Соцком Банк», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Першого Приморського відділу державної виконавчої служби в м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Другого Київського відділу державної виконавчої служби в м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про звільнення майна з-під арешту, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача - ОСОБА_1 на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2 481, 00 грн.
При цьому, вирішуючи питання про стягнення судового збору лише з відповідача - ОСОБА_1 , суд виходить з того, що іншими відповідачами права Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» порушені не були.
Керуючись ст.ст. 141, 258-260, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» до ОСОБА_1 , Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Акціонерного товариства «Сенс Банк», Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Соцком Банк», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Першого Приморського відділу державної виконавчої служби в м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Другого Київського відділу державної виконавчої служби в м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про звільнення майна з-під арешту задовольнити.
постановою про арешт майна боржника АВ №972940, виданою 30.10.2009 року Першим Приморським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, який було накладено з метою виконання виконавчого документа Приморського районного суду м. Одеси у справі №2-7390/09 від 31.07.2009, В-12/560;
постановою АВ №994639, виданою 05.06.2009 року державним виконавцем Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Глиняною Н.Д.;
постановою АН №349096, виданою 24.09.2009 року державним виконавцем Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Васильєвим Ю.Ю.;
постановою АН №1191183, виданою 16.09.2009 року державним виконавцем Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Кіптіковим І.О.;
постановою б/н, виданою 08.09.2009 року державним виконавцем Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Плахутою Д.В.;
ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 21.09.2009 року у справі №2- 5536/2009.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя Петренко В. С.