Провадження № 2/161/530/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2022 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Кихтюка Р.М.,

секретаря Демчук Т.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя при розірванні шлюбу.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 25.07.2008 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , який розірвано рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.10.2020 року. Під час шлюбу у них народилися діти: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які проживають з нею за адресою: АДРЕСА_1 .

Посилається на те, що за час перебування у шлюбі за спільні кошти вони розпочали будівництво житлового будинку на земельній ділянці площею 0,0925 га, що розташована в с. Струмівка Луцького району Волинської області. При цьому, вказана земельна ділянка була подарована відповідачу 31.01.2017 року, хоча фактично вони оплатили її ринкову вартість за рахунок спільних коштів.

Вказує, що будівництво спірного будинку розпочалося в 2017 році відповідно до будівельного паспорту на забудову земельної ділянки та повідомлення про початок виконання будівельних робіт. При цьому, під час шлюбу вони спільно з відповідачем як подружжя, придбавали будівельні матеріали за спільні кошти та кошти її батьків.

Водночас, на момент розірвання шлюбу будинок не був введений в експлуатацію, оскільки у ньому не було здійснено внутрішніх робіт.

Однак, на даний час між ними не досягнуто домовленості щодо поділу будинку, як об`єкта спільної сумісної власності подружжя, хоча будинок майже збудований.

У зв`язку з чим, просить визнати спільною сумісною власністю подружжя об`єкт незавершеного будівництва (житловий будинок), зведений за час шлюбу, що є сукупністю будівельних матеріалів та конструктивних елементів житлового будинку, що розташований на земельній ділянці площею 0,0925 га в с. Струмівка Луцького району та визнати за нею право власності на 2/3 частини вказаної нерухомості, відступивши від рівності часток, оскільки неповнолітні діти проживають з нею та відповідач не утримує їх належним чином, а також здійснити розподіл будинку в натурі після проведення експертизи.

В ході розгляду справи представник позивача уточнила позовні вимоги та просила визнати об`єктом спільної сумісної власності об`єкт незавершеного будівництва по АДРЕСА_2 ; визнати за нею право власності на 2/3 частин вказаної нерухомості; здійснити поділ незавершеного будівництва, виділивши їй в натурі 57/100 частин будинку згідно варіанту 1 висновку будівельно-технічної експертизи та стягнути з відповідача грошову компенсацію за відхилення від ідеальних часток.

В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у заяві та просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом з`ясовано, що з 25.07.2008 року сторони перебували у зареєстрованому шлюб, який розірвано рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.01.2020 року (т. 1 а.с. 11).

Із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 0,0925 га для будівництва і обслуговування житлового будинку , господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :03:001:8352, що розташована в с. Струмівка Луцького району Волинської області, право власності на яку зареєстровано 31.01.2017 року (т. 1, а.с. 24).

01.06.2017 року на ім`я ОСОБА_4 було видано будівельний паспорт на забудову земельної ділянки та було подано повідомлення про початок будівельних робіт (т. 1 а.с. 25-31).

Згідно висновку експертизи №15 від 12.07.2021 року, проведеної на підставі ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.04.2021 року слідує, що ступінь будівельної готовності об`єкта незавершеного будівництва житлового будинку по АДРЕСА_2 становить 82% (т. 1 а.с. 172-187).

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і норма ст. 368 ЦК України.

Згідно ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 69, ч. 1 ст. 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Відповідно до роз`яснень, викладених в абз. 1 п. 22, абз. 1 п. 23, абз. 1 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 р. № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст.ст. 60,69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до ч.2, ч.3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи та те, що знаходиться у третіх осіб.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Достовірними є докази на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Отже, за таких обставин, суд приходить до висновку, що об`єкт незавершеного будівництва по АДРЕСА_2 є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки фактично збудований за час шлюбу і за спільні кошти та працею подружжя, і як вбачається із висновку судової будівельно-технічної експертизи № 15 від 12.07.2021 року, вказаний об`єкт є незавершеним будівництвом, ступінь готовності якого становить 82%, то в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя, слід визнати за ОСОБА_3 право власності на Ѕ частину вказаної нерухомості.

Водночас, позивачем не представлено суду і не доведено наявність доказів, які б надавали б підстави для відступу від рівності часток, а тому в цій частині в задоволенні позову слід відмовити. Доводи позивача стосовно проживання з нею неповнолітніх дітей та перебування на її повному утриманні не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються поясненнями представника відповідача та сплатою коштів відповідачем на її рахунок (т. 1 а.с. 71-73).

При цьому, посилання представника відповідача, що саме останній здійснював будівництво спірного житлового будинку за особисті кошти, не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються належними та допустимими доказами. Посилання на отримання коштів для цього в позику не є беззаперечним доказом того, що вони були використані саме на будівництво вказаної нерухомості.

Крім того, відповідач у відзиві на заяву зазначає, що земельна ділянка, що розташована в с. Струмівка Луцького району набута ним у власність на підставі договору дарування, а тому на неї не поширюється режим спільної сумісної власності.

Як зазначено в п. 18-2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ відповідно до положень ст.ст. 81, 116 ЗК, окрема земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду.

Якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельної ділянкою, переходить це право у розмірі частки права у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до статей 120 ЗК, 377 ЦК України.

Отже, зважаючи, що на вказаній земельній ділянці за період шлюбу подружжям фактично збудовано житловий будинок, що стверджується технічною документацією щодо будівництва та його початку і висновком експертизи, тому суд вважає доведеним будівництво об`єкту в період шлюбу і за спільні кошти подружжя.

Таким чином, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов цій частині підставний та підлягає до задоволення.

При цьому, зважаючи на ступінь готовності , то суд вважає за можливе провести його розподіл в натурі, надавши можливість кожній із сторін завершити його будівництво.

Керуючись ст. ст. 4, 7, 8, 11, 12, 13, 76, 77, 81, 83, 141, 247, 258, 259, 263, 265 ЦПК України, ст. 331 ЦК України, ст. ст. 60, 65, 70 СК України, Постановою Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя задовольнити частково.

Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_3 (РНКОПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_4 (РНКОПП НОМЕР_2 ) незавершений житловий будинок з ступенем готовності 82% по АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_3 право власності на Ѕ частину об`єкта незавершеного будівництва (житлового будинку), зведеного за час шлюбу, що є сукупністю будівельних матеріалів та конструктивних елементів житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_2 .

Здійснити поділ об`єкта незавершеного будівництва (житлового будинку), що розташований по АДРЕСА_2 шляхом виділення в натурі ОСОБА_3 (РНКОПП НОМЕР_1 ) Ѕ частину незавершеного житлового будинку зі ступенем готовності 82%, а саме: 11/40 частин 1-3 кухні-їдальні площею 11,3 м.кв., 1-7 холу площею 11,5 м.кв., 1-8 санвузла площею 8,0 м.кв., 1-9 кімнати площею 18,4 м.кв., 1-10 кімнати площею 21,1 м.кв., 1-11 кімнати площею 12,6 м.кв., 1-12 гардеробної площею 7,5 м.кв., 1-13 кімнати площею 20,8 м.кв.., загальною площею 111,2 кв.м., вартістю 491634,00 грн.

Виділити ОСОБА_4 (РНКОПП НОМЕР_2 ) в натурі Ѕ частину незавершеного житлового будинку зі ступенем готовності 82%, а саме: 1-1 коридору площею 16,3 м.кв., 1-2 санвузла площею 3,2 м.кв., 29/40 частин 1-3 кухні-їдальні площею 29,7 м.кв., 1-4 кімнати площею 10,5 м.кв., 1-5 паливної площею 9,5 м.кв., 1-6 кабінету площею 25,0 м.кв., загальною площею 94,2 кв.м., вартістю 416678,00 грн., що розташований по АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 (РНКОПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_4 (РНКОПП НОМЕР_2 ) грошову компенсацію за відхилення від ідеальних часток в розмірі 38459 (тридцять вісім тисяч чотириста п`ятдесят дев`ять) грн. 50 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 15 липня 2022 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Р.М. Кихтюк