ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/591/22 Доповідач - Костів О.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2022 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Костів О.З.

суддів - Міщій О. Я., Шевчук Г. М.,

з участю секретаря - Романська К.М.

представника апелянтів - Бутрина С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 1915/20137/2012 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 квітня 2022 року (постановлену суддею Дзюбичем В.Л.) у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвент» про зміну сторони виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвент» (ТОВ «ФК «Інвент») звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Заява мотивавана тим, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 квітня 2013 року позов ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено у повному обсязі, стягнуто солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в користь ПАТ «Дельта Банк» 162 774.41 грн. заборгованості за кредитним договором № 53/KBф-06 від 29 травня 2006 року. Видано виконавчі листи.

17 червня 2020 року відбувся аукціон з продажу активів ПАТ «Дельта банк», а саме кредитного портфелю, до складу якого увійшло, зокрема, право вимоги за Кредитним договором №53/КBф-06 від 29 травня 2006 року, який укладений з ОСОБА_1 та за Договором поруки №53/Zпорф-06 від 29 травня 2006 року, який укладений із ОСОБА_2 . За наслідками проведеного аукціону, між ПАТ «Дельта банк» та ТОВ «ФК «Інвент» 14 липня 2020 року було укладено Договір про відступлення прав вимоги №2285/K, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотарiального округу Деделюк С.Ю. та зареєстрований в реєстрі за № 585.

На підставі укладеного Договору про відступлення, Товариство набуло право вимоги: за Кредитним договором №53/КВф-06 від 29 травня 2006 року, який укладений з ОСОБА_1 ; за Договором поруки №53/Zпорф-06 від 29 травня 2006 року, який укладений із ОСОБА_2 .

Щодо боржника ОСОБА_2 , в даний час на примусовому виконанні у Тернопільському міському відділі державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) знаходиться виконавче провадження № 48061022 з виконання виконавчого листа, виданого на виконання Pішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 квітня 2013 року у справі №1915/20137/2012 про стягнення з ОСОБА_2 162774.41 грн. заборгованості за кредитним договором №53/КВф-06 від 29 травня 2006 року.

Щодо боржника ОСОБА_1 , виконавчі провадження в даний час відсутні. Однак, ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 жовтня 2019 року було задоволено подання головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, видано дублікат виконавчого листа № 1915/20137/2012, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 26 листопада 2013 року.

У зв`язку з наведеним, заявник просив суд замінити стягувача ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника - ТОВ «ФК «Інвент» у виконавчому листі №1915/20137/2012, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 в користь ПАТ «Дельта Банк» 162774.41 грн. заборгованості за кредитним договором №53/КВф-06 від 29 травня 2006 року та замінити стягувача ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника - ТОВ «ФК «Інвент» у виконавчому провадженні № 48061022, відкритого з примусового виконання виконавчого листа №1915/20137/2012, про стягнення солідарно з ОСОБА_2 в користь ПАТ «Дельта Банк» 162774.41 грн. заборгованості за кредитним договором №53/КВф-06 від 29 травня 2006 року.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 квітня 2022 року заяву ТОВ «ФК «Інвент» про заміну сторони виконавчого провадження - задоволено.

Замінено стягувача - ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника - ТОВ «ФК «Інвент» у виконавчому листі №1915/20137/2012 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» 162774.41 грн. заборгованості за кредитним договором №53/КВф-06 від 29 травня 2006 року.

Замінено сторону стягувача - ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника - ТОВ «ФК «Інвент» у виконавчому провадженні №48061022, відкритому з примусового виконання виконавчого листа №1915/20137/2012 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 на користь ПАт «Дельта Банк» 162774.41 грн. заборгованості за кредитним договором №53/КВф-06 від 29 травня 2006 року.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали на нього апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, порушення судом норм процесуального та матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при проведенні аукціону з продажу активів ПАТ «Дельта Банк», боржники ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не були поставлені до відому про перехід права вимоги, так як на той час, і на сьогодні існують виконавчі документи про стягнення в користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором, тобто стягнення проводиться на рахунок ПАТ «Дельта Банк». Звертають увагу на те, що апелянтам не було відомо про права та обов`язки ТОВ «ФК «Інвент» щодо порядку переходу права вимоги та на яких умовах і з якого періоду часу слід перераховувати грошові кошти не на рахунок ПАТ «Дельта Банк», а ТОВ «ФК «Інвент». Крім того, сторона заявника звертаючись до суду із заявою про заміну сторони правонаступником, в прохальній частині ставила питання про заміну сторони стягувача, а в ухвалі суду вказано про заміну сторони виконавчого провадження. Також, після укладення договору про відступлення права вимоги заявник не зареєстрував в Державному реєстрі речових прав вказаний договір, а тому до нього не перейшло право вимоги.

У зв`язку з наведеним просять суд скасувати ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 квітня 2022 року та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи до суду не надходив.

В судовому засіданні представник апелянтів - адвокат Бутрин С.В. апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на мотиви, викладені у ній.

Інші учасники по справі в судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про день і час слухання.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає виходячи із наступного.

Судом встановлено наступні обставини.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 квітня 2013 року в справі №1915/20137/2012 позов ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено у повному обсязі. Стягнуто солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» 162774.41 грн. заборгованості за кредитним договором № 53/KBф-06 від 29 травня 2006 року. Вирішено питання про судові витрати.

На підставі даного рішення суду 26 листопада 2013 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано виконавчі листи №1915/20137/2012.

Згідно відповіді Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), на виконані у відділі перебуває виконавче провадження № 48061022 з примусового виконання виконавчого листа № 1915/20137/2012, виданого 26 листопада 2013 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в користь ПАТ «Дельта Банк» 162774.41 грн. заборгованості за кредитним договором № 53/КВф-06 від 29 травня 2006 року. Державним виконавцем 09 липня 2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 11 вересня 2015 року державним виконавцем винесено постанови про звернення стягнення на заробітну плату боржника, яку направлено для виконання «СЕ БОРДНЕТЦЕ-УКРАЇНА». Станом на 14 січня 2022 року залишок нестягнутої заборгованості в користь стягувача становить 141209.89 грн., виконавчий збір - 13857.16 грн.

ТОВ «ФК «Інвент» є дійсним кредитором за Кредитним договором №53/КBф-06 від 29 травня 2006 року, який укладений з ОСОБА_1 та за Договором поруки №53/Zпорф-06 від 29 травня 2006 року, який укладений із ОСОБА_2 , що підтверджується протоколом електронних торгів №UA-EA-2020-05-26-000016-b від 17 червня 2020 року, договором №2285/К про відступлення права вимоги від 14 липня 2020 року, посвідченим 14 липня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Деделюк С.Ю. за реєстровим №585, укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Інвент».

Згідно інформації із автоматизованої системи виконавчих проваджень від 09 грудня 2021 року вбачається наявність у відділі державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) виконавчого провадження №48061022 у якому боржником є ОСОБА_2 , а стягувачем - ПАТ «Дельта банк».

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, апеляційний суд виходить з наступного.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 378 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.422 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

За змістом даної норми суд при вирішенні питання про заміну сторони виконавчого провадження має пересвідчитися, що особа, яка звертається із такою заявою відноситься до переліку осіб, визначених ч.2 ст. 442 ЦПК України та, що до заяви додані документи, які підтверджують правонаступництво сторони виконавчого провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором.

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. У зобов`язанні на стороні боржника або кредитора можуть бути одна або одночасно кілька осіб. Якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї (ст.510 ЦК України).

Відповідно до ст.512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника (ст.516 ЦК України).

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження».

Така позиція суду узгоджується із висновком, сформульованим у постанові Верховного Суду від 08 серпня 2019 року у справі №334/10744/14-ц.

Беручи до уваги вище викладене, можна дійти висновку про те, що заміна сторони у виконавчому провадженні можлива до відкриття виконавчого провадження, при відкритому виконавчому провадженні і при відсутності виконавчого провадження, тобто, при наявності невиконаного судового рішення, однак не у випадку відсутності зобов`язання боржника.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні (у виконавчому листі), оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі №643/4902/14-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі №201/8548/16-ц, від 15 серпня 2018 року у справі №190/2119/14-ц та від 15 травня 2019 року у справі №370/2464/17 (провадження №61-39193св18).

Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що заявник ТОВ «ФК «Інвент» є правонаступником ПАТ «Дельта Банк», що підтверджується Договором про відступлення права вимоги №2285/K від 14 липня 2020 року.

Отже, ТОВ «ФК «Інвент» є правонаступником стягувача ПАТ «Дельта Банк» у справі № 1915/20137/2012 за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 53/KBф-06 від 29 травня 2006 року, а відтак ТОВ «ФК «Інвент» набуло всіх прав кредитора по відношенню до боржників за зазначеним кредитним договором.

У зв`язку з викладеним, ТОВ «Вердикт Капітал» відповідно до вимог ст.ст.512, 514 ЦК України та ст.55 ЦПК України є правонаступником стягувача, та відповідно до вимог ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» і ст.442 ЦПК України вправі звернутися до суду із заявою про заміну сторони правонаступником.

При цьому, згідно висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 20 листопада 2013 року у справі №6-122цс13, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Апеляційний суд враховує, що доказів, які б свідчили про недійсність укладеного правочину щодо відступлення права вимоги, суду надано не було.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

При цьому, суд також враховує, що відповідно до ст.129-1Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України». Обов`язковість рішень суду є також однією з основних засад судочинства в Україні (п.9 ч.1 ст.129 Конституції України).

Наведене означає, що після набрання законної сили відповідним судовим рішенням, воно підлягає обов`язковому виконанню сторонами справи, які, виходячи із суті такого рішення, зазвичай набувають процесуального статусу стягувача та боржника, а у разі відсутності добровільного виконання судового рішення боржником - вчиняються дії щодо його примусового виконання у спосіб та в порядку, що визначені, зокрема Законом України «Про виконавче провадження».

Забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Колегія суддів зазначає, що без заміни сторони виконавчого провадження, правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення заяви щодо заміни сторони виконавчого провадження правильними.

Доводи апелянта про те, що на сьогодні існують виконавчі документи про стягнення в користь ПАТ « Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором, тобто стягнення проводиться на рахунок ПАТ «Дельта Банк», колегія суддів відхиляє, оскільки після заміни сторони у виконавчому провадженні стягнення буде проводитися на рахунок ТОВ «ФК «Інвент». При цьому, боржники мають право звернутися до державного виконавця із заявою про уточнення (корегування) порядку стягнення заборгованості.

Твердження апелянта про те, що боржникам не було відомо про права та обов`язки ТОВ «ФК «Інвент» щодо порядку переходу права вимоги, суд апеляційної інстанції не приймає, оскільки норми ст.ст.512, 514 ЦК України, посилання на які містяться вище, не містить імперативного положення про необхідність обов`язкового повідомлення боржника про заміну кредитора у зобов`язанні, та, відповідно, діюче законодавство не містить обмежень щодо неможливості укладення договору про відступлення права вимоги без повідомлення про це позичальника.

Більш того, відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Посилання апелянта про те, що сторона заявника в прохальній частині ставить питання про заміну сторони стягувача, однак в ухвалі суду вказано про заміну сторони виконавчого провадження, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки зі змісту заяви ТОВ «ФК «Інвент» слідує, що заявник просив замінити стягувача ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника - ТОВ «ФК «Інвент» у виконавчому листі.

Пояснення апелянта про те що при укладені договору про відступлення вимоги, ТОВ «ФК «Інвент» не подано доказів щодо права здійснювати фінансові операції з грошовими коштами, колегія суддів відхиляє, оскільки у даній справі мав місце договір про відступлення права вимоги, який за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу права вимоги. Норми цивільного права не встановлюють суб`єктних обмежень як щодо договору купівлі-продажу права вимоги, так і до договору відступлення права вимоги, адже ці договори за своєю правовою суттю є цивільно-правовими зобов`язаннями сторін та не мають відношення до спеціальних галузей права, тож регулюються цивільним законодавством.

Також колегія суддів не приймає до уваги посилання представника апелянтів на договір про відступлення права вимоги за кредитними договорами № 2/К від 19 грудня 2016 року, який укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал», оскільки ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 вересня 2019 року в задоволенні заяви ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено. Тобто, жодних правових наслідків на його підставі не виникло.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують.

Відповідно ч.1 ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином колегія суддів вважає, що ухвала Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 квітня 2022 року є законною та обґрунтованою.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 квітня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Дата складення повного тексту постанови - 05 серпня 2022 року.

Головуючий

Судді