Справа № 361/939/22
Провадження № 2/361/2472/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2022 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Лелеки В.А.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом Субєкта підприємницької діяльності фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за надану правову допомогу,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2022 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача в якому просив стягнути з ОСОБА_3 на свою користь суму заборгованості в розмірі 71887 грн. 73 коп. та суму судових витрат за сплачений судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.

Позов обґрунтований тим, що 07 листопада 2014 року між відповідачем (Замовник) та позивачем (Виконавець) був укладений договір про надання правової допомоги №7/11.

Згідно з цим договором позивач надавав відповідачу правову допомогу в Броварському міськрайонному суді Київської області та Апеляційному суді Київської області у справі №361/10235/14-ц за позовом ОСОБА_3 до ТОВ ?Т-Фактор? про стягнення процентів за користування коштами та інфляційних і 3% річних за прострочення грошового зобов`язання.

Надання правової допомоги в судах підтверджується рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 березня 2015 року та рішенням Апеляційного суду Київської області від 10 червня 2015 року.

Відповідно до підпункту 2.1.1 пункту 2.1 договору та пункту 6.1 договору (зміненого угодою №1 від 12.03.2015 про доповнення договору) одночасно із закінченням розгляду справи судом апеляційної інстанції закінчився строк договору в частині надання правової допомоги та припинилися повноваження виконавця.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 березня 2015 року, зміненим рішенням Апеляційного суду Київської області від 10.06.2015 року, позовні ОСОБА_3 були повністю задоволені - присуджено стягнути на користь ОСОБА_3 з ТОВ ?Т-Фактор? грошову суму в загальному розмірі 205393,51 грн.

Вказані вище судові рішення, набрали законної сили 10 червня 2015 року, тому зобов`язання позивача щодо надання правової допомоги припинилось виконанням, проведеним належним чином. Як сторона договору, яка його виконала, позивач має право на одержання від відповідача зустрічного виконання.

Так, за умовами пунктів 1.1. та 3.1 договору замовник зобов`язується оплатити надання вої допомоги.

Згідно п. 4.1 Договору, сума винагороди обчислюється виходячи з розміру винагороди 1 годину роботи позивача, кількості годин роботи, та позитивного результату.

Відповідач своє зобов`язання виконав частково, сплативши за надання правової допомоги 3700,00 грн. в тому числі:

- 3000,00 грн., згідно підпункту 4.2.1. пункту 4.2 договору, за вчинення дій необхідних для подання позовної заяви та забезпечення реалізації прав і обов`язків Замовника в суді першої інстанції;

- 700, 00 грн., згідно підпункту 4.2.3. пункту 4.2. договору (внесеного угодою №1 від 12.03.2015 про доповнення договору), за складення апеляційної скарги та забезпечення реалізації прав і обов`язків Замовника в суді апеляційної інстанції.

Неоплаченою залишилась встановлена підпунктом 4.2.2 пункту 4.2 договору винагорода за досягнення позитивного результату - задоволення позову судом.

Протоколом погодження договірної винагороди позивача за досягнення позитивного результату визначено, що сторони дійшли до взаємної згоди щодо винагороди позивача за досягнення позитивного результату і прийняли її в розмірі - 35% від суми інфляційних, 3% річних та процентів за користування коштами, що буде визнана ТОВ ?Т-Фактор? за результатом розгляду вимоги відповідача, або підлягатиме стягненню з ТОВ ?Т-Фактор? на користь відповідача за рішенням суду.

Винагорода позивача за досягнення позитивного результату складає 71887,73 грн.

Відповідно до другого речення підпункту 4.2.2 п. 4.2 договору замовник зобов`язаний сплатити винагороду за досягнення позитивного результату у дводенний строк з моменту одержання належних йому від ТОВ ?Т-Фактор? сум інфляційних, 3% річних, процентів за користування коштами.

Початок строку сплати відповідачем коштів залежить від моменту виконання судового рішення у страві, в якій позивач надавав відповідачу правову допомогу.

Станом на 15 грудня 2021 року в автоматизованій системі виконавчого провадження були відсутні записи про наявність відкритих виконавчих проваджень в яких би відповідач була б стягувачем, а ТОВ ?Т-Фактор? боржником. З Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вбачалося, що ТОВ ?Т-Фактор? змінив назву на ?Сейленс?, змінив місцезнаходження з міста Бровари на: 54000, Миколаївська обл., місто Миколаїв, вулиця Космонавтів, будинок 81, в процесі припинення не перебуває, в процесі провадження у справі про банкрутство не перебуває; має статутний капітал в розмірі 5500000,00 грн.

Відповідач не подає виконавчий документ у виконавчу службу тому, що прийнла в рахунок виконання зобов`язання ТОВ ?Т-Фактор? квартиру АДРЕСА_1 , на яку 11 жовтня 2021 року зареєстрував право власності на підставі попереднього договору №64 від 13 грудня 2010 року, що був укладений між нею та ТОВ ?Т-Фактор?.

Справа, в якій позивач надавав відповідачу правову допомогу, була пов`язана зі справою №1007/12126/2012 за позовом ОСОБА_3 до ТОВ ?Т-Фактор? про застосування наслідків недійсного попереднього договору №64 від 13 грудня 2010 року по якому відповідач вніс на рахунок ТОВ ?Т-Фактор? грошові кошти в сумі 328375,00 грн. для укладення в майбутньому (до кінця III кварталу 2011 року) основного договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 .

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 березня 2013 року підтверджено виникнення грошового зобов`язання ТОВ ?Т-Фактор? повернути на користь ОСОБА_3 кошти в розмірі 328375,00 грн. внаслідок укладення недійсного попереднього договору №64 від 13 грудня 2010 року та присуджено стягнути ці кошти та моральну шкоду в розмірі 3000,00 грн.

Присуджені з допомогою позивача на користь відповідача проценти за користування коштами, інфляційні і 3% річних це додаткові зобов`язання, які залежать від основного зобов`язання і поділяють його долю.

Примусове виконання судових рішень здійснювалося Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління територіального юстиції у Київській області.

Станом на 15 жовтня 2019 року були відкриті виконавчі провадження по виконанню всіх судових рішень, підтвердженням чому є інформація з Автоматизованої системи виконавчого провадження від 15.10.2019.

Усі виконавчі провадження відповідача були приєднані до зведеного виконавчого провадження №40281390 відносно боржника ТОВ ?Т-Фактор? до складу якого, станом на 28.09.2016 входило 33 виконавчі провадження на загальну суму 10 811905,12 грн.

Ще 21 жовтня 2013 року у зведеному виконавчому провадженні державним виконавцем складено акт опису й арешту майна ТОВ ?Т-Фактор? - незавершеного будівництва житлового 16-поверхового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , який складається з трьох секцій (під`їздів) два з яких збудовані, третій будується. Будівля з білої цегли. Вікна, двері відсутні. Вказаним Актом на описане майно накладено арешт і встановлено обмеження права користування ним: відчужувати у будь-який спосіб; змінювати технічний стан у будь-який спосіб. Описане майно прийняв на відповідальне зберігання представник ТОВ ?Т-Фактор? Панченко А.М.

Акт опису й арешту майна від 21 жовтня 2013 року (далі акт) складений для забезпечення реального виконання рішень приєднаних до зведеного виконавчого провадження за рахунок реалізації вказаного в акті об`єкта незавершеного будівництва.

З посиланням на цей акт Апеляційний суд Дніпропетровської області, рішенням від 16 березня 2017 року, залишеним без змін постановою Верховного Суду від 18 грудня 2019 року, скасував рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2016 року у справі №200/11097/16-ц про визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва за ОСОБА_4 .

На цей акт також посилався начальних Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління територіального юстиції у Київській області у постанові від 10.08.2016, якою скасовував постанову державного виконавця від 03.08.2016 про звільнення об`єкта незавершеного будівництва з під арешту.

З 2020 року поведінка відповідача перестала відповідати її попередньому волевиявленню на отримання присуджених судом коштів. Вона не оскаржула повернення виконавчого документа без виконання, не подала його повторно на примусове виконання.

Всупереч судовим рішенням про застосування наслідків недійсного попереднього договору, про стягнення на користь відповідача коштів, дії останнього були направлені на отримання зазначеної вище квартири у новобудові по АДРЕСА_4 . Підтвердженням цьому є той факт, що у жовтні 2020 року відповідач була включена у перелік інвесторів (фізичних осіб), які підтвердили оплатою та мають право на отримання у власність квартир (приміщень) після введення житлового будинку по АДРЕСА_3 в експлуатацію. Із цього вбачається, що відповідачу має належати квартира АДРЕСА_5 , шою площею 46,25 кв.м., в третій секції будинку.

Зі слів відповідача, виконавчі листи по стягненню з ТОВ ?Т-Фактор? коштів, на виконанні в виконавчій службі не знаходяться, так як були повернуті ще в 2020 році. Свого зобов`язання перед позивачем відповідач не визнає мотивуючи тим, що одержала квартиру, а не гроші.

Позивач з відповідачем не погоджується, так як обов`язання відповідача виникло з договору, який є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідач погоджувалася сплатити позивачу як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена відповідачу судом. Суд присудив на користь відповідача грошову суму.

Позивач виконав своє зобов`язання належним чином, отже настала черга зустрічного виконання зобов`язання відповідачем.

Будучи пов`язаними взаємними правами та обов`язками (зобов`язаннями), сторони не можуть в односторонньому порядку відмовлятись від виконання зобов`язання.

Договір не розірвано, недійсним не визнано, підстав для відмови від нього немає, грошове зобов`язання по ньому не припинено.

Відповідно до п. 6.2 договору, в частині грошового зобов`язання договір діє до повного його виконання.

Відповідачу надавалась можливість не сплачувати позивачу кошти поки відповідач не жить належне від ТОВ ?Т-Фактор?.

Надана відповідачу можливість відновити (покращити) свою платоспроможність за допомогою стягнення присуджених на її користь коштів, була спрямована на забезпечення повного виконання ним свого зобов`язання перед позивачем. Ця можливість була втрачена за обставин, за які позивач не несе відповідальності, а саме коли відповідач здійснила заміну виконання - замість грошей прийняла квартиру.

Оскільки відповідач не подавала виконавчий документ на примусове виконання після його повернення у 2020 році, а також оскільки причина, для якої надавалось відстрочення виконання грошового зобов`язання відпала з отриманням відповідачем квартири, то 18 грудня 2021 року позивач направив відповідачу вимогу про сплату грошових коштів протягом тридцяти днів від дня пред`явлення вимоги. Вимога була вручена відповідачу 22 грудня 2021 року. Строк сплати закінчився 21 січня 2022 року. Кошти відповідачем сплачені не були.

В будинку по АДРЕСА_3 вартість квартири, подібної до тої, яку прийняла відповідач, складає від 1070000,00 грн., тому відповідач має можливість виконати грошове зобов`язання перед позивачем.

Дії відповідача, який спочатку уклав з позивачем договір про правову допомогу в суді у справі про стягнення з ТОВ ?Т-Фактор? коштів та взяв зобов`язання заплатити позивачу винагороду за досягнення позитивного результату після отримання присуджених судом на його користь коштів, а згодом перестав вчиняти дії по стягненню коштів, прийняв в рахунок виконання зобов`язання квартиру в новобудові по АДРЕСА_6 і не виконує своє зобов`язання по оплаті винагороди позивачу, є недобросовісними.

Відповідач не може одержувати вигоду із власного правопорушення.

08 квітня 2022 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судовий розгляд на 06 липня 2022 року.

24 травня 2022 року представником відповідача поданий відзив на позовну заяву у якому просить відмовити в задовленні позову в повному обсязі.

У відзиві послався на те, що дійсно, 07.11.2014р. між відповідачем (як Замовником) та позивачем (як Виконавцем) був укладений Договір №7/11 про надання правової допомоги. Єдиним предметом вказаного Договору, відповідно до п. 1.2.1. Договору є вчинення дій необхідних для подання в Броварський міськрайонний суд Київської області позовної заяви до ТОВ ?Т-Фактор? з вимогою про стягнення процентів за користування коштами, інфляційних і 3% річних за порушення грошового зобов`язання. Пізніше, відповідною додатковою угодою, сторони подали повноваження щодо подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Київської області.

Таким чином, слід зазначити, що єдиним предметом Договору є саме супроводження спору відповідача про стягнення процентів за користування коштами, інфляційних і 3% річних за порушення грошового зобов`язання. Відповідач не уповноважувала позивача на надання їй правової допомоги в справах щодо отримання прав власності на будь-яке нерухоме майно, або щодо вчинення інших дій.

Фактично на момент укладання Договору про надання правової допомоги №7/11 контрагент відповідача - ТОВ ?Т-Фактор? мав численну заборгованість (понад 10 млн. грн.) та перебував в процедурі ліквідації.

Відповідно до п.4.1. Договору сума винагороди обчислюється виходячи з розміру винагороди за 1 годину роботи Виконавця, кількості годин роботи, та позитивного результату.

Відповідно до п.4.2.1. Договору за вчинення дій необхідних для подання позовної заяви та представництво в суді першої інстанції Замовник сплачує Виконавцю 3000 гривень.

Вказані кошти були повністю сплачені Замовником Виконавцю - що підтверджує й сам Виконавець в позовній заяві.

Відповідно до п.4.2.2. Договору та відповідного протоколу погодження ціни - виключно за досягнення Виконавцем позитивного результату - Замовник сплачує Виконавцю 35% від одержаних Виконавцем від ТОВ ?Т-Фактор? (грошових коштів) у вигляді сум інфляційних, 3% річних, процентів за користування коштами. Позитивним результатом відповідно до умов Договору якраз і є отримання Замовником коштів (сум інфляційних, 3% річних, процентів) від ТОВ ?Т-Фактор?.

Таким чином, Договір встановлює, що додаткова оплата (35%) сплачується Замовником Виконавцю виключно при обов`язковій сукупності наступних умов:

- досягнення Виконавцем позитивного результату його роботи - одержання Замовником від ТОВ ?Т-Факто? сум інфляційних, 3% річних, процентів за користування коштами.

- безпосереднє отримання Замовником від ТОВ ?Т-Фактор? (внаслідок діл Виконавця) - грошових коштів (на рахунок чи готівкою) в сумі інфляційних втрат, 3% річних, процентів за користування коштами.

Вказаний Договір не містить нечітких або незрозумілих положень. І навіть якби такі положення б мали місце, то відповідно до ч.8 ст. 18 Закону України ?Про захист прав споживачів? нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачиться на користь споживача.

Сукупність умов щодо оплати додаткової винагороди не було виконано. Мало того, жодної умови для оплати додаткової винагороди за досягнення позитивного результату не було виконано:

- виконавець під час дії Договору (або й після його закінчення) - не досяг позитивного результату - не отримав для Замовника кошти в сумі інфляційних, 3% річних, процентів за користування коштами.

- замовник під час дії Договору (і після його закінчення) не отримав від ТОВ ?Т-Фактор? жодних грошових коштів у будь-якій формі та сумі.

Таким чином, виконавець не досяг позитивного результату, кошти отримані замовником не були, відповідно додаткова винагорода не оплачується й вимоги позивача є безпідставними.

Усі виконавчі документи (виконавчі листи № 2/361/227/13, № 2/361/473/15, № 2/361/471/15, № 2/361/473/15, № 2/361/10/15, № 361/5185/15-ц ) в зведеному виконавчому провадженні (хоча вони й не стосуються умов Договору) були фактично повернуті замовнику без виконання (у зв`язку з відсутності майна ТОВ ?Т-Факто?).

Виключно, після втручання Броварської міської ради Київської області, участі держави, добудови багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_6 затвердженого рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 24.09.19р. №1033, Договору про заміну Сторони у Договорі участі, затвердженного рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради Кихївської області від 14.04.20р. №309 та комплексної забудови земельних ділянок площею 3,1003 га в межах АДРЕСА_7 - ОСОБА_3 отримала квартиру, за яку нею були сплачені кошти в 2010 році.

Окрім того, фактичне отримання у власність квартири відбулось внаслідок (інших) судових процесів (справи №361/4317/16-ц (позивач ОСОБА_5 ); три інстанції справи №361/3112/17 (позивач Хіміч); три інстанції справи № 200/11097/16-ц (позивач ОСОБА_6 ); апеляційна справа № 2-520/11 (позивач ОСОБА_5 )).

Предметом вказаного Договору було виключно - стягнення грошових коштів за фактичне невиконання ТОВ ?Т-Фактор? умов попередніх договорів та користування останнім коштами, що належить ОСОБА_3 .

Це вкотре підтверджує безпідставність вказаного позову.

Також, слід зазначити, що позивач в позові - не вірно трактує умови Договору - та зазначає, що досягнення позитивного результату є задоволення позову судом, що не відповідає умовам Договору. Відповідно до умови Договору - досягнення позитивного результату є отримання коштів Замовником.

Відповідач не здійснював заміну виконання рішення суду як про це зазначає позивач в своєму позові. По-перше у відповідача відсутнє процесуальне право змінювати порядок виконання рішення суду, по-друге - рішення суду не виконане, всі виконавчі документи повернуті. Квартира не має жодного відношення до позову про стягнення інфляційних втрат та 3% річних.

25 травня 2022 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій ОСОБА_1 посилається на те, що заперечуючи проти позову відповідач зазначає, що позитивним результатом відповідно до умов Договору, є отримання Замовником коштів (сум інфляційних, 3% річних процентів) від ТОВ ?Т-Фактор?. Виконавець не досяг позитивного результату, кошти отримані замовником не були, відповідно додаткова винагорода не оплачується й вимогі позивача є безпідставними.

Ці заперечення відхиляються, виходячи з наступного:

а) щодо поняття позитивного результату за Договором. Згідно підпункту 4.2.2. пункту 4.2 Договору, досягнення позитивного результату є визнання ТОВ ?Т-Фактор? в досудовому порядку вимоги Замовника або задоволення позову судом. Замовник зобов`язаний сплатити винагороду, визначену цим підпунктом Договору, у дводенний строк з моменту одержання належних йому від ТОВ Т-Фактор сум інфляційних, 3% річних, процентів за користування коштами

?Протоколом погодження договірної винагороди позивача за досягнення позитивного результату? (додаток 2 до Договору), визначено, що сторони дійшли до взаємної згоди щодо винагороди Виконавця (позивача) за досягнення позитивного результату і прийняли її в розмірі - 35% від суми інфляційних, 3% річних та процентів за користування коштами, що буде визнана ТОВ ?Т-Фактор? за результатом розгляду вимоги Замовника (відповідача), або підлягатиме стягненню з ТОВ ?Т-Фактор? на користь Замовника (відповідача) за рішенням суду.

Отже, відповідач погоджувався сплатити позивачу, як винагороду відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена відповідачу судом (підлягатиме стягненню з ТОВ ?Т-Фактор? на користь ОСОБА_3 за рішенням суду).

б) щодо виникнення права на винагороду за досягнення позитивного результату. Ухвалення судом у справі № 361/10235/14-ц, в якій позивач надавав відповідачу правову допомогу, рішення про задоволення позову та набрання ним законної сили є підставою для виникнення у позивача суб`єктивного права на винагороду за досягнення позитивного результату, а у відповідача, відповідно, зобов`язання сплатити гроші позивачу у строк визначений Договором.

в) щодо досягнення позитивного результату. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 березня 2015 року у справі № 361/10235/14-ц, зміненим рішенням Апеляційного суду Київської області від 10.06.2015 року, позовні вимоги ОСОБА_3 були повністю задоволені - присуджено стягнути на користь ОСОБА_3 з ТОВ ?Т-Фактор? грошову суму в загальному розмірі 205393,51 грн.

Отже позитивний результат було досягнуто.

г) щодо розміру винагороди за досягнення позитивного результату Винагорода за досягнення позитивного результату, згідно п. 4.1 Договору, є складовою частиною винагороди за правову допомогу, тобто є основним зобов`язанням відповідача.

Розмір винагороди за досягнення позитивного результату, згідно з ?Протоколом погодження договірної винагороди позивача за досягнення позитивного результату?, складає 35% від суми 205393,51 грн., яка присуджена відповідачу судом (підлягатиме стягненню з ТОВ ?Т-Фактор? на користь ОСОБА_3 за рішенням суду).

д) щодо відстрочення сплати винагороди за досягнення позитивного результату. Відповідачу надавалась можливість не сплачувати позивачу кошти поки відповідач не одержить належне від ТОВ ?Т-Фактор?. Причина для відстрочення виконання відпала коли відповідач допустив заміну виконання зобов`язання ТОВ ?Т-Фактор? - в рахунок грошового зобов`язання перед ним ТОВ ?Т-Фактор?, прийняв квартиру.

е) щодо заміни виконання зобов`язання у правовідносинах ОСОБА_3 з ТОВ ?Т-Фактор?. Відповідач у відзиві вказує, що не здійснював заміну виконання, що квартира не має жодного відношення до позову про стягнення інфляційних витрат та 3 % річних.

Ці заперечення відповідача відхиляються, оскільки: відповідач перебував у правовідносинах з ТОВ ?Т-Фактор?, що виникли на підставі попереднього договору №64 від 13 грудня 2010 року. Внаслідок недійсності цього попереднього договору він не створював юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Обставини недійсності зазначеного попереднього договору підтверджені рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 березня 2013 року по справі №1007/12126/2012. Зазначеним рішенням підтверджено виникнення грошового зобов`язання ТОВ ?Т-Фактор? повернути на користь ОСОБА_3 кошти в розмірі 328375,00 грн. внаслідок укладення недійсного попереднього договору №64 від 13 грудня 2010 року та присуджено стягнути ці кошти та моральну шкоду в розмірі 3000,00 грн.

Справа № 361/10235/14-ц, в якій позивач надавав відповідачу правову допомогу, була пов`язана зі справою № 1007/12126/2012. Присуджені з допомогою позивача на користь ОСОБА_3 проценти за користування коштами, інфляційні і 3% річних, в загальній сумі 205393,51 грн., це додаткові зобов`язання ТОВ ?Т-Фактор? перед ОСОБА_3 , які виникли внаслідок того, що ТОВ ?Т-Фактор? не повертав кошти одержані по попередньому договору №64 від 13 грудня 2010 року.

Отже, ТОВ ?Т-Фактор? зобов`язаний був сплатити ОСОБА_3 кошти, але ОСОБА_3 прийняла замість грошей квартиру в рахунок виконання по попередньому договору №64 від 13 грудня 2010 року.

Заміна виконання має місце тоді, коли (за відсутності такої умови в самому зобов`язанні) кредитор замість дії, яку зобов`язаний був здійснити боржник, приймає іншу дію як сурогат виконання. При цьому заміна виконання допускається тільки за згодою кредитора, а зобов`язання вважається виконаним у момент, коли кредитор прийняв заміну виконання.

Оскільки зобов`язальні правовідносини, в яких перебувала ОСОБА_3 з ТОВ ?Т-Фактор?, не пов`язані з особистими якостями ТОВ ?Т-Фактор? (борг може бути сплаченні будь-якою особою, а не тільки боржником, тому, що змістом зобов`язання є платіж грошей тобто дія, яка не пов`язана з особистістю даного боржника), то зобов`язання ТОВ ?Т-Фактор? вважається виконаним і тоді коли його виконання проведено іншою особою з яких би то не було б міркувань.

Прийнявши заміну виконання (квартиру замість грошей) ОСОБА_3 звільнила ТОВ ?Т-Фактор? від зобов`язання платити гроші: основний борг і присуджені з допомогою позивача на користь відповідача проценти за користування коштами, інфляційні і 3% річних. Доказом цьому є те, що ОСОБА_3 не передає виконавчі листи на примусове виконання.

є) щодо отримання квартири внаслідок (інших) судових процесів.

Відповідач у відзиві вказує, що фактичне отримання у власність квартири відбулося внаслідок (інших) судових процесів (справи № 361/4317/16-ц (позивач ОСОБА_5 ); три інстанції справа № 361/3112/17 (позивач Хіміч); три інстанції справи №200/11097/16-2-ц (позивач Хіміч); апеляційна справа №2-520/11 (позивач ОСОБА_5 ).

Ці заперечення відповідача відхиляються, оскільки судові рішення у цих справах не є підставою для виникнення права на квартиру чи виникнення зобов`язання надати ОСОБА_3 квартиру.

ж) щодо обов`язку відповідача сплатити гроші.

Із Договору про надання правової допомоги виникли два зобов`язання:

1) зобов`язання надати правову допомогу в суді, у якому відповідач (Замовник) мав права (був кредитором), а позивач (Виконавець) ніс обов`язки (був боржником);

2) зобов`язання оплатити надання правової допомоги, у якому позивач (Виконавець) має права (є кредитором), а відповідач (Замовник) несе обов`язки (є боржником).

10 червня 2015 року (одночасно із закінчення розгляду справи судом апеляційної інстанції) зобов`язання позивача щодо надання правової допомоги припинилось виконанням, проведеним належним чином.

Залежно від суми, присудженої Замовнику судом, визначається остаточний розмір винагороди Виконавця.

Відповідно до підпункту 2.1.1 пункту 2.1 Договору та пункту 6.1 Договору (зміненого угодою №1 від 12.03.2015 про доповнення Договору) одночасно із закінченням розгляду справи судом апеляційної інстанції закінчився строк Договору в частині надання правової допомоги та припинилися повноваження Виконавця.

Невиконаним залишилось лише одне зобов`язання - оплатити надання правової допомоги в сумі 71887,73 грн. (розрахунок в позовній заяві), у якому позивач має права (є кредитором), а відповідач несе обов`язки (є боржником).

Відповідачу надавалась можливість не сплачувати позивачу винагороду поки відповідач не одержить присуджені з ТОВ ?Т-Фактор? кошти.

З 2020 року поведінка відповідача перестала відповідати її попередньому волевиявленню на отримання присуджених судом коштів. Вона не оскаржувала повернення виконавчого документа без виконання, не подала його повторно на примусове виконання.

11 жовтня 2021 року відповідач зареєстрував право власності на квартиру АДРЕСА_1 , яку прийняв в рахунок виконання зобов`язання ТОВ ?Т-Фактор?.

Оскільки, прийнявши заміну виконання (квартиру замість грошей) ОСОБА_3 звільнила ТОВ ?Т-Фактор? від зобов`язання платити гроші: основний борг і присуджені з допомогою позивача на користь відповідача проценти за користування коштами, інфляційні і 3% річних, то причина, для якої надавалось відстрочення виконання грошового обов`язання, відпала.

18 грудня 2021 року позивач направив відповідачу вимогу про сплату грошових коштів протягом тридцяти днів від дня пред`явлення вимоги, яка задоволена не була.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, пояснення надали аналогічні змісту позовної заяви та відповідід на відзив, наполягав на задоволенні позову, вважає, що всі обставини зазначені у позовній заяві були доведені під час розгляду справи.

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав, заперечував та просив відмовити у задоволенні позовних вимог, пояснення надав аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву.

Суд, вислухавши позивача, представника відповідача, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов до висновку, про відмову в задоволенні позову.

Відповідно ч.1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до статті 1 Закону України ?Про адвокатуру та адвокатську діяльність? договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України ?Про адвокатуру та адвокатську діяльність?).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Відповідно ч.1, 2 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідн ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Судом встановлено, що що 07 листопада 2014 року між ФОП ОСОБА_1 (виконавець) та ОСОБА_3 (замовник) був укладений договір про надання правової допомоги №7/11.

Відповідно до п. 1.2.1. Договору є вчинення дій необхідних для подання в Броварський міськрайонний суд Київської області позовної заяви до ТОВ ?Т-Фактор? з вимогою про стягнення процентів за користування коштами, інфляційних і 3% річних за порушення грошового зобов`язання. Пізніше, відповідною додатковою угодою, сторони подали повноваження щодо подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Київської області.

Таким чином, слід зазначити, що єдиним предметом Договору є саме супроводження спору відповідача про стягнення процентів за користування коштами, інфляційних і 3% річних за порушення грошового зобов`язання. Відповідач не уповноважувала позивача на надання їй правової допомоги в справах щодо отримання прав власності на будь-яке нерухоме майно, або щодо вчинення інших дій.

Відповідно до п.4.1. Договору сума винагороди обчислюється виходячи з розміру винагороди за 1 годину роботи Виконавця, кількості годин роботи, та позитивного результату.

Відповідно до п.4.2.1. Договору за вчинення дій необхідних для подання позовної заяви та представництво в суді першої інстанції Замовник сплачує Виконавцю 3000 гривень.

Вказані кошти були повністю сплачені Замовником Виконавцю - що підтверджує й сам Виконавець в позовній заяві.

Відповідно до п.4.2.2. Договору та відповідного протоколу погодження ціни - виключно за досягнення Виконавцем позитивного результату - Замовник сплачує Виконавцю 35% від одержаних Виконавцем від ТОВ ?Т-Фактор? (грошових коштів) у вигляді сум інфляційних, 3% річних, процентів за користування коштами. Позитивним результатом відповідно до умов Договору якраз і є отримання Замовником коштів (сум інфляційних, 3% річних, процентів) від ТОВ ?Т-Фактор?.

Таким чином, Договір встановлює, що додаткова оплата (35%) сплачується Замовником Виконавцю виключно при обов`язковій сукупності наступних умов:

-Досягнення Виконавцем позитивного результату його роботи - одержання Замовником від ТОВ ?Т-Фактор? сум інфляційних, 3% річних, процентів за користування коштами.

- Безпосереднє отримання Замовником від ТОВ ?Т-Фактор? (внаслідок від виконавця) грошових коштів (на рахунок чи готівкою) в сумі інфляційних втрат, 3% річних, процентів за користування коштами.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 березня 2013 року підтверджено виникнення грошового зобов`язання ТОВ ?Т-Фактор? повернути на користь ОСОБА_3 кошти в розмірі 328375,00 грн. внаслідок укладення недійсного попереднього договору № 64 від 13 грудня 2010 року та присуджено стягнути ці кошти та моральну шкоду в розмірі 3000,00 грн.

Відповідач прийняла в рахунок виконання зобов`язання ТОВ ?Т-Фактор? квартиру АДРЕСА_1 , на яку 11 жовтня 2021 року зареєструвала право власності на підставі попереднього договору № 64 від 13 грудня 2010 року, що був укладений між нею та ТОВ ?Т-Фактор? та по якому відповідач внесла на рахунок ТОВ ?Т-Фактор? грошові кошти в сумі 328375,00 грн. для укладення в майбутньому (до кінця III кварталу 2011 року) основного договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 .

03 березня 2015 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області у справі за № 361/10235/14-ц позов ОСОБА_3 був задоволений частково, та рішення було оскаржено до Апеляційного суду Київської області. 10 червня 2015 року рішенням Апеляійного суду Київської області апеляційну скаргу задоволено. Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області скасовано у частині відмови у задоволенні позовних вимог і в частині стягнення з ОСОБА_3 судового збору в розмірі 806 грн. 42 коп. і в цій частині ухвалено нове рішення. Позов ОСОБА_3 в частині стягнення процентів за користування коштами задоволено.Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю Т-Фактор в особі ліквідаційної комісії на користь ОСОБА_3 проценти за користування безпідставно отриманими коштами за період з 13 грудня 2010 року по 10 грудня 2014 року у розмірі 101 735, 33 грн.Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю Т-Фактор на користь ОСОБА_3 сплачений нею судовий збір при подачі апеляційної скарги у розмірі 508,68 грн. і витрати на правову допомогу у розмірі 700 грн.Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Т-Фактор на користь держави судовий збір у розмірі 806,42 грн.В іншій частині рішення суду залишити без змін.

У вказаній цивільній справі за № 361/10235/14-ц, провадження № 2/361/473/15, приймав участь представник позивача ОСОБА_1 згідно договору за № 7/11 про надання правової допомоги від 07 листопада 2014 року (додаток 1, 2 до договору про надання правової допомоги № 7/11 від 07 листопада 2014 року.)

В Акті опису та арешту майна від 21 жовтня 2013 року, на який посилався позивач, зазначено про припусове виконання виконавчих листів виданих Броварським міськрайонним судом Київської області від 14 червня 13 року, 07 серпня 2013 року та 02 вересня 2013 року, по справам № 2/361/227/13, № 2/361/1044/13 та № 2/361/726/13 про стягнення з ТОВ Т-Фактор на користь ОСОБА_3 боргу 3000 грн. та 328375 грн., на користь ОСОБА_7 боргу в розмірі 339120 грн. 00 коп., на користь ОСОБА_8 боргу в розмірі 354532 грн. 89 коп.

Таким чином, на виконанні у зведеному виконавчому провадженні № 40281390 станом на 21 жовтня 2013 року (згідно Акту) не перебував виконавчий лист виданий Броварським міськрайонним судом Київської області у справі за № 361/10235/14-ц, провадження № 2/361/473/15 за рішенням Броварського міськрайонного суду Кивїської області від 03 березня 2015 року.

Надалі, як вбачається із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 29.01.2022 року, підставою для державної реєстрації за ОСОБА_3 права власності на квартиру за адресою АДРЕСА_8 , є попередній договір, серія та номеру: 64, виданий 13.12.2010 року, видавник ТОВ Т-Фактор та ОСОБА_3 та ін. Підставою для внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 60983400 від 19.10.2021 року 09:52:50, виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області.

Таким чином були виконанні умови поперднього договору № 64 від 13 грудня 2010 року, згідно якого сторони щобовязувались у майбутньому, в строк до кінця ІІ кварталу 2011 року уклсти основний договрі купілві-продажу квартири АДРЕСА_9 на умовах. Визначених попереднім договором.

Аналізуючи зміст договору № 7/11 про надання правової допомоги від 07.11.2014 року, додатки до договору № 1, № 2, угоду № 1 про доповнення договору про надання правової допмоги№ 7/11 від 07 листопада 2014 року від 12.03.2015 року, рішення Броварськогго міськрайонного суду Київської області від 03 березня 2015 року та рішення Київського апедяційного суду Київської області від 10 червня 2015 року, та зазначені вище докази, в тому числі Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 29.01.2022 року, суд дійшов висновку про те, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення із ОСОБА_3 суми заборгованості в розмірі 71887 грн. 73 коп. та судових витрат, оскільки ОСОБА_3 не одержувала належних їй від ТОВ Т-Фактор сум інфляційних, 3% річних, процентів за користування коштів (п.4.2.2) і саме у справі за позовом до ТОВ Т-Фактор з вимогою про стягнення процентів за користування коштами та інфляційних і 3 % річних за порушення грошового зобовязання (п.1.2.1), та на даний час рішення суду у справі № 361/10235/14-ц, провадження № 2/361/473/15 так і не виконано.

Керуючись ст. ст.76- 83, 265, 268, 273 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Субєкта підприємницької діяльності фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за надану правову допомогу в розмірі 71887 грн. 73 коп. - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.