Справа №760/7803/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючої - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Фареник А.О.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві подання Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павлюка Назара Васильовича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку, суд

В С Т А Н О В И В :

Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павлюк Н.В.звернувся до суду з поданням про звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

Посилається на те, що на примусовому виконанні знаходиться виконавче провадження № 68587214 про стягнення грошових коштів з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ» Креді Агріколь Банк» у розмірі 3 051 259, 81 гр.

За результатами перевірки майнового стану боржника стало відомо про наявність у боржника нерухомого майна, право на яке не зареєстроване у встановленому законом порядку.

Так, за інформацією стягувача - ПАТ`Креді Агріколь Банк», боржнику належить квартира АДРЕСА_1 .

На підтвердження вказаної інформації виконавцю була надана копія договору купівлі-продажу квартири між ОСОБА_1 / до переміни прізвища ОСОБА_1 / та ОСОБА_4 від 22 червня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малаховською І.В.

Даний договір був визнаний недійсним постановою Київського апеляційного суду від 15 липня 2021 року.

Таким чином, квартира належить на праві власності боржнику ОСОБА_1 .

З урахуванням цього, просить задовольнити подання.

Приватний виконавець в судове засідання не з`явився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч.11ст. 440 ЦПК України суд негайно розглядає подання державного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення подання, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 10 ст. 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павлюка Н.В. знаходиться виконавче провадження № 68587214 з примусового виконання виконавчого листа №2-3227/2012 від 23 січня 2014 року, виданого Солом`янським районним судом міста Києва, про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «Креді Агріколь Банк» заборгованості по кредитному договору №131/08-Ж від 27 червня 2008 року,в розмірі 3 051 259, 81 гр.

22 червня 2018 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 був укладений договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малаховською І.В. за реєстровим № 546, за умовами якого ОСОБА_5 продала ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до Свідоцтва про зміну прізвища від 30 січня 2018 року ОСОБА_5 змінила прізвище на ОСОБА_6 .

Постановою Київського апеляційного суду від 15 липня 2021 року за позовом стягувача - ПАТ`Креді Агріколь Банк» вказаний договір визнано недійсним.

Постановою Верховного Суду від 06 грудня 2021 року постанова Київського апеляційного суду залишена без змін.

/ а.с.3 - 25 /

Приватний виконавець вказує, що ним вжиті всі заходи, зокрема звернуто стягнення на майно та кошти боржника, однак це не привело до повного виконання виконавчого документа.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 10 Закону встановлено, що заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини першої, другої статті 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З матеріалів справи вбачається, що виконавчий лист Солом`янським районним судом м. Києва на виконання ухваленого рішення був виданий 23 січня 2014 року.

Рішення суду тривалий час не виконується.

Звертаючись до суду з поданням, приватний виконавець долучає лише копію постанови про відкриття виконавчого провадження, копію постанови про арешт майна боржника та копію постанови про арешт коштів боржника від 09 лютого 2022 року.

Зробити будь-які висновки з долучених до подання постанов. на які не отримані будь-які відповіді, суд позбавлений можливості.

Частиною 1 ст.48 Закону встановлено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Згідно з ч.ч.3,4 ст.50 Закону України « Про виконавче провадження» у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

З матеріалів справи випливає, що боржник ОСОБА_1 до 2018 року була власником спірної квартири.

Чи поновлено її право власності на спірну квартиру після визнання угоди недійсною в порядку, визначеному Законом України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З наданих до суду матеріалів не вбачається.

Звертаючись до суду, будь-яких доказів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо спірної квартири приватний виконавець також не надав.

З урахуванням цього суд позбавлений можливості пересвідчитися, що право власності боржника на спірну квартиру в Державному реєстрі речових прав після визнання договору купівлі-продажу недійсним не відновлено, як і зробити висновок про наявність підстав для задоволення подання з приведених у ньому підстав.

З урахуванням цього, недоведеності приведених у поданні підстав для звернення до суду, підстави для його задоволення відсутні.

Керуючись ст.ст. 258-260, 440 ЦПК України, ст.ст.1, 50 Закону України «Про виконавче провадження», суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павлюка Н.В. про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л. А. Шереметьєва