Провадження № 4-с/204/30/22
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

Іменем України

19 грудня 2022 року м.Дніпро

Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі: головуючого судді Чудопалової С.В., за участю секретаря судового засідання Корягіної Р.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за скаргою представника заявника ОСОБА_1 , адвоката Сакуна Віталія Анатолійовича, боржник Державне підприємство «Вугільна компанія «Краснолиманська» ДП «ВК «Краснолиманська», заінтересована особа заступник начальника Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції начальник управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Харьків на бездіяльність органу примусового виконання,-

в с т а н о в и в :

06.12.2022 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник, адвокат Сакуна В,А. звернувся до суду зі скаргою в якій просить визнати незаконною бездіяльність заступника начальника Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції начальник управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Харьків, яка полягає у не прийнятті рішення (постанови) про передання виконавчих проваджень №№69256845, 69257136, 69257497 на підставі заяви представника стягувача адвоката Сакуна В.А., поданої в інтересах ОСОБА_2 та зобов`язати заступника начальника Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції начальник управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Харьків, прийняти рішення про передачу виконавчих проваджень №№69256845, 69257136, 69257497 на виконання до ВПВР Управління ЗПВР у Донецькій області Східного МРУ МЮ (м.Харків) на підставі заяви представника стягувача адвоката Сакуна В.А., поданої в інтересах ОСОБА_2 .

Обґрунтовуючи заявлені вимоги скаржник посилається на те, що представником скаржника було подано заяву від 27.11.2022 року про передачу виконавчих проваджень №№69256845, 69257136, 69257497 на виконання до ВПВР Управління ЗПВР у Донецькій області Східного МРУ МЮ (м.Харків). У відповідь на заяву про передачу виконавчих проваджень заявником було отримано лист державного виконавця (від 02.12.2022 року №14840/34587/17/22д/02.3) про відмову у задоволені заяви.

Вважає, що така бездіяльність заступника начальника Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції начальник управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Харьків порушує його законні права та інтереси як учасника виконавчого провадження та є протиправною.

13 грудня 2022 року державним виконавцем були подані заперечення на скаргу в яких просить відмовити в задоволенні скарги в повному обсязі , мотивуючм тим, що виконавчі листи за виконавчими провадженнями № 69256845, № 69257136, № 69257497 надійшли на виконання до Покровського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 17.06.2022 року.

Станом на 13.12.2022 року відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) задовільняються вимоги стягувачів щодо виплати заборгованості із заробітної плати та інші вимоги, пов`язані з трудовими правовідносинами за виконавчими документами, що надійшли 07.05.2021. Враховуючи вищезазначене, на даний час передача виконавчих проваджень № 69256845, № 69257136, № 69257497 є недоцільною, оскільки існують не погашені вимоги працівників, пов`язані з трудовими правовідносинами, які подані до відділів державної виконавчої служби Донецької області раніше. У разі надходження коштів до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), достатніх для задоволення вимог за виконавчими провадженнями № 69256845, № 69257136, № 69257497, буде прийнято рішення щодо передачі виконавчих проваджень в порядку черговості їх надходження до органів державної виконавчої служби Донецької області, як це передбачено ч. 2 ст. 46 Закону України «Про виконавче провадження». Тобто, перебування виконавчих проваджень № 69256845, № 69257136, № 69257497 у Покровському відділі державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), а не у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), жодним чином не впливає на швидкість стягнення та жодним чином не порушує прав та законних інтересів стягувана (скаржника). А відтак, відсутні й підстави для звернення до суду з даною скаргою.

Ухвалою суду від 08.12.22 прийнято скаргу до розгляду. Ухвалою суду від 19.12.22 у задоволенні клопотання представника заявника ОСОБА_3 про проведення судового засідання в режимі відео конференції відмовлено. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Згідно з ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебуває зведене виконавче провадження № 69256845, № 69257136, № 69257497, до складу якого входять 89 виконавчих проваджень на суму 87 234 116, 92 грн.

27.11.2022 року представником стягувача було подано заяву про передачу виконавчих проваджень №№69256845, 69257136, 69257497 на виконання до ВПВР Управління ЗПВР у Донецькій області Східного МРУ МЮ (м.Харків).

Листом №14840/34587/17/22д/02.3 від 02.12.2022 року Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) було відмовлено у передачі виконавчих проваджень №№69256845, 69257136, 69257497 з Покровського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків).

Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Частиною 1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленим цим Законом.

У відповідності до ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець при виконанні рішень судів (інших органів) здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. За порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» у разі виконання зведеного виконавчого провадження в органах державної виконавчої служби можуть утворюватися виконавчі групи в порядку, визначеному Міністерством юстиції України.

Підстави передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого визначені у частині третій статті 25 Закону №1404-УІІІ, згідно з якою в разі відводу (самовідводу) всіх державних виконавців органу державної виконавчої служби, утворення виконавчої групи, якщо виконавчі провадження щодо одного й того самого боржника відкриті в різних органах державної виконавчої служби, наявності інших обставин, що ускладнюють виконання рішення, виконавче провадження може бути передане від одного органу державної виконавчої служби до іншого.

Відповідно до частини четвертої статті 25 Закону №1404-УІІІ передача виконавчих проваджень від одного державного виконавця до іншого, від одного органу державної виконавчої служби до іншого або до виконавчої групи здійснюється в порядку, визначеному Міністерством юстиції України.

На виконання зазначених норм закону у пункті 14 розділу III Інструкції унормовано, що в разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об`єднуються у зведене виконавче провадження та виконуються державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження. Про об`єднання виконавчих проваджень у зведене державний виконавець виносить постанову.

За приписами пункту 7 розділу V Інструкції передача виконавчих проваджень на виконання може здійснюватися: у випадку, передбаченому абзацом другим пункту 6 цього розділу, - за рішенням державного виконавця, на виконанні у якого перебуває виконавче провадження; до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, інших органів державної виконавчої служби та виконавчих груп, утворених при цих органах, - за рішенням директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо будь-яких виконавчих проваджень, що перебувають на виконанні в органах державної виконавчої служби; до відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень, відділів державної виконавчої служби та виконавчих груп, утворених при цих органах, - за рішенням начальника управління забезпечення примусового виконання рішень щодо виконавчих проваджень, що перебувають на виконанні у відділах державної виконавчої служби.

Зміст наведених положень Закону №1404-VIII та Інструкції дають підстави для висновку, що об`єднання/приєднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження та передача виконавчого провадження є різними (самостійними) процедурами, які пов`язані з рухом виконавчих проваджень в межах одного або між різними органами державної виконавчої служби.

При цьому в межах одного органу державної виконавчої служби діє правило існування одного (зведеного) виконавчого провадження щодо виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника, яке здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника.

Водночас у випадках, передбачених частиною третьою статті 25 Закону №1404- VIII і пунктом 6 розділу V Інструкції, зокрема, якщо виконавчі провадження щодо одного й того самого боржника відкриті в різних органах державної виконавчої служби, допускається передача виконавчого провадження з одного органу державної виконавчої служби до іншого з метою їхнього подальшого об`єднання у зведене виконавче провадження, що, виходячи із застосованого у законі формулювання «може бути передане», є дискреційним повноваженням державного виконавця або керівника відповідного органу державної виконавчої служби.

Як вбачається з заперечень державного виконавця, станом на 13.12.2022 відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) задовільняються вимоги стягувачів щодо виплати заборгованості із заробітної плати та інші вимоги, пов`язані з трудовими правовідносинами за виконавчими документами, що надійшли 07.05.2021 року.

Отже, на даний час передача виконавчих проваджень №№69256845, 69257136, 69257497 є недоцільною, оскільки існують не погашені вимоги працівників, пов`язані з трудовими правовідносинами, які подані до відділу державної виконавчої служби Донецької області раніше.

Тобто, виходячи з вищезазначених норм, передача виконавчих проваджень в даному випадку є саме правом державного виконавця або керівника відповідного органу державної виконавчої служби, а не його обов`язком, як це зазначає у скарзі стягувана.

Обов`язковою умовою для задоволення скарги сторони виконавчого провадження є встановлення факту порушення прав заявника.

Згідно вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Розглядаючи скаргу в межах наведених в ній доводів, проаналізувавши в сукупності надані докази і застосувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, судом не встановлено порушень прав і законних інтересів стягувача у виконавчому провадженні, які б підлягали захисту у спосіб задоволення скарги.

За вказаних підстав суд не вбачає підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 82, 447-451 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд -

у х в а л и в:

У задоволенні скарги представника заявника ОСОБА_1 , адвоката Сакуна Віталія Анатолійовича, боржник - Державне підприємство «Вугільна компанія «Краснолиманська» ДП «ВК «Краснолиманська», заінтересована особа заступник начальника Східного міжрегіонального управління Мінистерства юстиції начальник управління забезпеченя примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Мінистерства юстиції м.Харків на бездіяльність органу примусового виконання відмовити. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 23.12.2022.

Суддя С.В.Чудопалова