Справа № 521/1615/22
Провадження № 4-с/521/27/22
УХВАЛА

24 березня 2022 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Мирончук Н.В.,

секретаря судового засідання Манюк Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» на постанову старшого державного виконавця Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Маснюк М.М., боржник: ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулось ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія», зі скаргою на постанову старшого державного виконавця Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Маснюк М.М., боржник: ОСОБА_1 .

Скарга обґрунтована наступними обставинами.

04.02.2020 року Малиновський районним судом м. Одеси було видано судовий наказ по справі № 521/8416/20, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 6869,08 грн., 3 відсотків річних в розмірі 98,35 грн., інфляційних втрат в розмірі 123,54 грн. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 210,20 грн.

Як вказав представник скаржника, 02.02.2021 року ТОВ «ООЕК» направило до Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі ПМУ МЮ (м. Одеса) заяву про відкриття виконавчого провадження по виконанню вказаного виконавчого провадження, виконавче провадження № 64411519 було відкрито 09.02.2021 року.

Проте, як вказав представник, на адресу ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» надійшла постанова старшого державного виконавця Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Маснюк М.М., від 30.11.2021 року, про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

На думку скаржника, постанова державного виконавця, від 30.11.2021 року, є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, так як державним виконавцем не було в повній мірі перевірено майновий стан боржника.

Також, представник скаржника стверджує, що в судовому наказі Малиновського районного суду м. Одеси, від 04.02.2020 року, зазначені всі ідентифікуючі дані боржника, а тому у виконавця не було підстав для повернення виконавчого документу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

Враховуючи викладене, скаржник просив суд:

Визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Маснюк М. М. щодо неналежної перевірки майнового стану боржника у виконавчому провадженні ВП № 64411519.

Визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Маснюк М. М. ВП № 64411519 від 30.11.2021 року, про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Скаржник у судове засідання не з`явився, його представник до канцелярії суду подав заяву, про підтримання вимог скарги та проведення судового засідання за відсутності скаржника і його представника (а. с. 18 20).

Боржник ОСОБА_1 у відкрите судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а. с. 50).

Старший державний виконавець Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Маснюк М.М. у судове засідання не з`явився, до суду Начальник Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надав відзив на скаргу, в якому просив відмовити у задоволенні скарги, а розгляд справи провести без його участі (а. с. 27 28).

Так, Начальник ДМ ВДВС у місті Одесі ПМУ МЮ (м. Одеса) вказав, що на примусовому виконані ДМ ВДВС у місті Одесі ПМУ МЮ (м. Одеса) перебуває судовий наказ № 521/8416/21 виданий 02.02.2021 року Малиновського районного суду м. Одеса, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ООЕК» заборгованості у сумі 7301,17 грн. (ВП № 64411519).

Як вказав представник, державним виконавцем винесено постанови:

- про відкриття виконавчого провадження, від 09.02.2021 року;

- про стягнення витрат виконавчого провадження, від 09.02.2021 року;

- про стягнення виконавчого збору, від 09.02.2021 року.

Також, начальник вказав, що:

- згідно відповіді на запит до ПФУ, боржник офіційно не працевлаштований в інших трудових відносинах не знаходиться, пенсію не отримує;

- згідно відповіді на запит до МВС за боржником відсутні зареєстровані права на рухоме майно;

- згідно відповіді на запит до ДПС за боржником - відсутні відкриті рахунки у банківських та інших фінансових установах України;

- згідно Інформаційної довідки з реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником відсутні зареєстровані права на нерухоме майно.

Крім того, як вказує представник ДМ ВДВС у місті Одесі ПМУ МЮ (м. Одеса), 24.02.2021 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, та направлено до банківських установ взаємодіючих в системі АСВП, а саме: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», Акціонерне товариство «Універсал Банк», Акціонерне товариство «ОКСІ банк», Акціонерне товариство «ТАСкомбанк», Публічне акціонерне товариство акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк», Публічне акціонерне товариство «Банк Восток», Акціонерне товариство «ПроКредит Банк».

Однак, як вказує представник, згідно відповіді з вищевказаних банківських установ за боржником відсутні відкриті рахунки - постанова повернута без виконання.

Також, представник стверджує, що 21.07.2021 року державним виконавцем були сформовані запити до ПФУ, ДПС, МВС, але згідно відповідей на вказані запити:

- боржник офіційно не працевлаштований в інших трудових відносинах не знаходиться, пенсію не отримує;

- за боржником відсутні зареєстровані права на рухоме майно;

- за боржником відсутні відкриті рахунки у банківських та інших фінансових установах України.

Крім того, як вказав представник, 27.07.2021 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 , про що складено відповідний акт, згідно якого боржника ОСОБА_1 та її майна, належного до стягнення за даною адресою не виявлено.

Як вказує представник, 30.11.2021 року державним виконавцем керуючись ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.

Враховуючи викладене, Начальник ДМ ВДВС у місті Одесі ПМУ МЮ (м. Одеса) просив суд відмовити у задоволенні скарги в повному обсязі.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, надані письмові докази, відповідно до вимог закону, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 04.02.2020 року Малиновський районним судом м. Одеси було видано судовий наказ по справі № 521/8416/20, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 6869,08 грн., 3 відсотків річних в розмірі 98,35 грн., інфляційних втрат в розмірі 123,54 грн. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 210,20 грн. (а. с. 4).

09.02.2021 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64411519 (а. с. 29 30).

09.02.2021 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору (а. с. 31).

09.02.2021 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення витрат виконавчого провадження (а. с. 32 33).

Як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем 09.02.2021 року державним виконавцем були сформовані запити до ПФУ, ДФС, МВС.

Згідно відповіді на запит до ПФУ, боржник офіційно не працевлаштований в інших трудових відносинах не складається, пенсію не отримує (а. с. 37 38).

Згідно до відповіді на запит до МВС за боржником відсутні зареєстровані права на рухоме майно (а. с. 36).

Згідно до відповіді на запит до ДФС за боржником - відсутні відкриті рахунки у банківських та інших фінансових установах України (а. с. 35);

Згідно Інформаційної довідки з реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником відсутні зареєстровані права на нерухоме майно (а. с. 34).

24.02.2021 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, та направлено до банківських установ взаємодіючих в системі АСВП, а саме: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», Акціонерне товариство «Універсал Банк», Акціонерне товариство «ОКСІ банк», Акціонерне товариство «ТАСкомбанк», Публічне акціонерне товариство акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк», Публічне акціонерне товариство «Банк Восток», Акціонерне товариство «ПроКредит Банк» (а. с. 39 40).

Однак, як вказує представник, згідно відповіді з вищевказаних банківських установ за боржником відсутні відкриті рахунки - постанова повернута без виконання (а. с. 46).

21.07.2021 року державним виконавцем повторно були сформовані запити до ПФУ, ДФС, МВС.

Згідно відповіді на запит до ПФУ, боржник офіційно не працевлаштований в інших трудових відносинах не складається, пенсію не отримує (а. с. 43 44).

Згідно до відповіді на запит до МВС за боржником відсутні зареєстровані права на рухоме майно (а. с. 42).

Згідно до відповіді на запит до ДФС за боржником - відсутні відкриті рахунки у банківських та інших фінансових установах України (а. с. 41);

27.07.2021 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 , про що складено відповідний акт, згідно якого боржника ОСОБА_1 та її майна належного до стягнення за даною адресою не виявлено (а. с. 45).

30.11.2021 року старшим державним виконавцем Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Маснюк М.М., винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» (а. с. 6 7, 47)

Згідно ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.

У своїх вимогах скаржник посилається на те, що дії державного виконавця є незаконними, оскільки, ним не було здійснено весь обсяг дій щодо виконання виконавчого листа, що передбачені діючим законодавством, а тому підстав для повернення виконавчого листа не було.

Стаття 6 Конвенції гарантує право на справедливий суд, яке передбачає як прийняття судом остаточного рішення, так і його виконання, яке забезпечується державою.

ЄСПЛ вказує, що право на суд, захищене статтею 6 Конвекції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення ЄСПЛ від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції»). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення ЄСПЛ від 28 липня 1999 року у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії»).

Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції (рішення ЄСПЛ від 15 жовтня 2009 року у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України»).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку, встановлено Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обов`язки суб`єктів матеріальних правовідносин цивільної справи.

Згідно до п. 5 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо в результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника)

Правовий аналіз наведених норм законодавства вказує на те, що підставою для повернення виконавчого документа згідно п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону є неможливість встановити особу боржника за результатами вжитих виконавцем заходів.

Проте, як вбачається з копії судового наказу № 521/8416/20, виданого 04.02.2020 року Малиновський районним судом м. Одеси, в ньому наявні всі ідентифікуючі дані боржника, а тому в цій частині скарга підлягає задоволенню.

Разом з тим, суд не може погодитися з твердженням скаржника, що державним виконавцем не було в повній мірі перевірено майновий стан боржника, оскільки такі дії підтверджуються наявними в матеріалах справи запитах.

Відповідно до положень ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Зі змісту викладеного, суд приходить до висновку, про наявність підстав для часткового задоволення скарги та необхідність поновлення порушеного права Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» шляхом скасування постанови державного виконавця.

Керуючись ст. 345, 447, 451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» на постанову старшого державного виконавця Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Маснюк М.М., боржник: ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Маснюк М. М. ВП № 64411519, від 30.11.2021 року, про повернення виконавчого документа стягувачеві.

В задоволенні іншої частини скарги, відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. 353 355 ЦПК України.

Суддя: Н.В. Мирончук