КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа 753/4312/21 Головуючий у І-й інстанції - Котвицький В.Л.
апеляційне провадження № 22-ц/824/5524/2022 Доповідач Заришняк Г.М
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Кулікової С.В., Рубан С.М.

розглянув у порядку спрощеного провадженні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 27 жовтня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Представництва «Інтерлаб ГМБХ» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку із затримкою виконання рішення суду щодо поновлення на роботі та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції з позовом до Представництва «Інтерлаб ГМБХ» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку із затримкою виконання рішення суду щодо поновлення на роботі та відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову вказувала, що рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 09.06.2020р. визнано незаконним наказ № 29-к від 28.11.2018 Представництва «Інтерлаб ГмбХ» про звільнення ОСОБА_1 з 08.11.2018 р. з посади представника з медичних питань Представництва «Інтерлаб ГмбХ». Поновлено ОСОБА_1 на посаді представника з медичних питань Представництва «Інтерлаб ГмбХ». Стягнуто з Представництва «Інтерлаб ГмбХ» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 09.11.2018р. по 30.01.2020р. в сумі 211 733, 64 грн. Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку в межах суми платежу за один місяць.

Вказане рішення суду постановою Київського апеляційного суду від 05.11.2020р. залишено без змін.

Незважаючи на те, що рішення суду в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 підлягає негайному виконанню, вказане рішення виконано відповідачем лише 24.11.2020р., що підтверджується зокрема наказом Представництва «Інтерлаб ГмбХ» №73-к від 24.11.2020р.

Розмір середнього заробітку встановлений рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 09.06.2020 становить 691,94 грн. Період невиконання рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на роботі з 10.06.2020р. по 24.11.2020р., тобто затримка становить 117 робочих днів.

Отже, середній заробіток ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу у зв`язку із затримкою виконання рішення суду відповідачем щодо поновлення на роботі за період з 10.06.2020р. по 24.11.2020р. складає 80 847 грн. (691,94 грн. х 117 днів вимушеного прогулу), який позивач просить суд стягнути з відповідача.

Крім того, позивач просила суд стягнути з відповідача моральну шкоду у сумі 105 000,00 грн., оскільки неправомірні дії відповідача щодо незаконного звільнення позивача, а також невиконання рішення суду про поновлення її на роботі стали наслідком її знервованості та роздратованості. У зв`язку з цим позивач постійно перебувала у стресовому стані, що стало наслідком заподіяння їй душевних, як моральних так і фізичних страждань.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 27 жовтня 2021 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення,, відповідно до якого позовні вимоги ОСОБА_1 до Представництва «Інтерлаб ГМБХ» задовольнити. Стягнути з Представництва «Інтерлаб ГМБХ» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у зв`язку із затримкою виконання рішення суду відповідачем щодо поновлення позивачки на роботі за період з 10.06.2020р. по 24.11.2020р. в сумі 80 847 грн.

Стягнути з Представництва «Інтерлаб ГМБХ» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у сумі 105 000,00 грн.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 10 червня 2022 року відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою та призначено справу до розгляду в суді апеляційної інстанції в порядку спрощеного позивного провадження.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Колегія суддів не може повністю погодитися з висновками суду з огляду на таке.

Судом встановлено, що у січні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, у якому просила визнати незаконним наказ Представництва «Інтерлаб ГМБХ» від 28.11.2018 № 29-к про її звільнення з роботи з08.11.2018р. з посади представника з медичних питань та поновити її на попередній посаді з часу незаконного звільнення; стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 211 733,64 грн за період з 09.11.2018р. до 30.01.2020р.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 09.06.2020р.позов задоволено.Визнанонезаконним наказ Представництва «Інтерлаб ГМБХ» від 28.11.2018р.№ 29-к про звільнення ОСОБА_1 з 08.11.2018р. з посади представника з медичних питань. ПоновиленоОСОБА_1 на посаді представника з медичних питань Представництва «Інтерлаб ГМБХ». Стягнуто з Представництва «Інтерлаб ГМБХ» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 09.11.2018р.до 30.01.2020р.в сумі 211 733,64 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат. Рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку в межах суми платежу за один місяць суд допустив до негайного виконання.

Постановою Київського апеляційного суду від 05.11.2020р. рішення Дарницького районного суду м. Києва від 09.06.2020р. залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 31.05.2021р. рішення Дарницького районного суду м. Києва від 09.06.2020р.та постанову Київського апеляційного суду від 05.11.2020р. залишено без змін.

Наказом Представництва «Інтерлаб ГмбХ» № 73-к від 24.11.2020р.поновлено ОСОБА_1 на посаді представника з медичних питань Представництва «Інтерлаб ГмбХ» з 09.11.2018р.. Крім того, з позивачем проведено повний розрахунок з виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу відповідно до рішення Дарницького районного суду м. Києва від 09.06.2020р.

Зі справи вбачається, що відповідачем невчасно виконано рішення Дарницького районного суду м.Києва від 09.06.2020р., оскільки рішення суду в частині поновлення на роботі підлягало негайному виконанню.

Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей здійснення і підлягає виконанню не з часу набрання ним законної сили, що передбачено для переважної більшості судових рішень, а негайно з часу його оголошення в судовому засіданні, чим забезпечується швидкий і реальний захист життєвоважливих прав та інтересів громадян і держави.

Належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі слідвважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків. Обов`язок видати наказ про поновлення працівника на роботі у роботодавця виникає відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде дане рішення суду оскаржуватися.

Виконання рішення вважається закінченим з дня видачі відповідного наказу або розпорядження власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою, фізичною особою - підприємцем, який прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника.

Відповідно до вимог ст. 236 КЗпП України затримкою виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі необхідно вважати не видання власником (уповноваженим органом) наказу про поновлення працівника на роботі без поважних причин, негайно, після проголошення судового рішення.

Оскільки рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 09.06.2020р. було допущено негайне виконання судового рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі, а наказ проїї поновлення на посаді представника з медичних питань Представництва «Інтерлаб ГмбХ» відповідачем видано24.11.2020р., а тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про допущену відповідачем затримку виконання рішення суду щодо негайного поновлення позивача на роботі та доведеність позову в цій частині вимог.

Разом з тим, судом встановлено, що з даним позовом до суду позивач звернулась лише 01.03.2021, тобто більше ніж за3 місяці з дати отримання наказу про поновлення на роботі.

Обгрунтовуючи в поданій заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду поважність причин на звернення до суду з даним позовом, ОСОБА_2 посилались на те, що на час підготовки та подання позову вонаперебувала на 18 тижні вагітності, а ІНФОРМАЦІЯ_1 народила дитину. Тобто позивач звернулась до суду з відповідним позовом після закінчення небезпечного для неї строку вагітності, в той час коли загроза переривання вагітності була позаду. Вказані причини суд першої інстанції вважав не поважними причинами, що унеможливлюють звернення до суду у встановлений законодавством строк за захистом порушеного права, а тому відмовив у задоволенні позовних вимог у зв`язку з пропуском без поважних причин строку звернення до суду.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суд з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 233 КЗпП працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення.

Відповідно правової позиції Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеної в постанові від 10.10.2019 у справі № 522/13736/15, за змістом норм чинного законодавства середній заробіток за час затримки власником або уповноваженим ним органом виконання судового рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою (винагородою, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу), а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі працівника не входить до структури заробітної плати, а є спеціальним видом відповідальності роботодавця за порушення трудових прав працівника, отже строк пред`явлення до суду позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі обмежуються трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Відтак, вимога про сплату середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду не є спором про оплату праці, тому до спірних правовідносин не підлягає застосуванню ч. 2 ст. 233 КЗпП.

Відповідно до ст. 234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться вп. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 «Про практику розгляду судами трудових спорів», встановлені статтями 228, 233 КЗпП строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов`язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк. Передбачений ст. 233 КЗпП місячний строк поширюється на всі випадки звільнення незалежно від підстав припинення трудового договору.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, Європейський суд з прав людини виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Як видно зі справи, трьохмісячний строк звернення до суду був пропущений позивачем всього на 5 днів.

Із заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку та доводів її апеляційної скарги вбачається, що неправомірні дії відповідача щодо її незаконного звільнення, а також невиконання рішення суду про поновлення на роботі стали наслідком знервованості та роздратованості, наслідком такого стану стали 3 аборти (самовільні викидні). Протягом останніх 6 років я не могла завагітніти, що підтверджується Консультативним висновком гінеколога ОСОБА_3 . Медичної групи компаній «Адоніс» від 27 липня 2020 року. На час підготовки та подання позову позивач перебувала на 18 тижні вагітності (4 вагітність), а станом на 03 серпня 2021 року вже народила дитину, докази чого містяться в матеріалах справи. Знервованість і сильні душевні хвилювання, які були пов`язана із підготовкою та поданням позову, могли стати несприятливим наслідком переривання її вагітності. Тому, вона звернулась до суду з відповідним позовом після закінчення небезпечного для неї строку вагітності, в той час коли загроза переривання вагітності була позаду. Вказані доводи позивачки підтверджують наявними у справі медичними документами.

а таких обставин, вказані причини пропуску строку колегія суддів вважає поважними, а тому пропущений строк звернення до суду підлягає поновленню.

Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 09.06.2020р. було встановлено розмір середньоденної заробітної плати, яка становить 691,94 грн. Період невиконання рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на роботі складає період з 10.06.2020р. по 24.11.2020р., тобто затримка виконання рішення суду становить 117 робочих днів.

Отже, середній заробіток ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу у зв`язку із затримкою виконання рішення суду відповідачем щодо поновлення на роботі позивачки за період з 10.06.2020р. по 24.11.2020р. складає 80 847 грн. (691,94 грн. х 117 днів вимушеного прогулу), який підлягає стягненню на користь позивача.

Відповідно до вимог ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Зі справи вбачається, щонеправомірні дії відповідача щодо невиконання рішення суду про поновлення позивачки на роботі стали наслідком її знервованості та роздратованості, вплинули на стан її здоров`я, завдали моральних страждань, призвели до втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагали від неї додаткових зусиль для організації свого життя.

Враховуючи характер та тривалість заподіяння позивачці з вини відповідача моральних страждань, колегія суддів вважає необхідним стягнути на користь позивачки моральну шкоду в сумі 5 000 грн.

З огляду на викладене, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , стягнувши з Представництва «Інтерлаб ГМБХ» на користь позивачки середній заробіток за час вимушеного прогулу у зв`язку із затримкою виконання рішення суду щодо поновлення на роботі в сумі 80 847 грн. та моральну шкоду в сумі 5000 грн.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 27 жовтня 2021 року - скасувати та ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду за вирішенням трудового спору.

Стягнути з Представництва «Інтерлаб ГМБХ» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у зв`язку із затримкою виконання рішення суду щодо поновлення на роботі в сумі 80 847 грн. та моральну шкоду в сумі 5000 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: