КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

справа № 757/28636/19-ц

провадження № 22-ц/824/7165/2022

15 липня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г. М.

суддів: Рейнарт І. М., Семенюк Т. А.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Похитайло Ольга Октавіанівна, ОСОБА_5 , Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про визнання правочинів та записів в реєстрі недійсними, за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" - адвоката Щербатюк Наталії Володимирівни на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2020 року в складі судді Вовка С. В.,

встановив:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2020 року зупинено провадження у вказаній справі.

22.02.2022 на вказану ухвалу суду представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" - адвокат Щербатюк Н. В. подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

18.04.2022 матеріали справи були витребувані з суду першої інстанції.

13.07.2022 матеріали справи надійшли на адресу Київського апеляційного суду.

Суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі з таких підстав.

Згідно з пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказує, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, у межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братися до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль у ньому апеляційного суду (VOLOVIK v. UKRAINE, N 15123/03, § 53, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

При цьому, забезпечення апеляційного оскарження рішення суду має бути здійснено судами з урахуванням принципу верховенства права і базуватися на справедливих судових процедурах, передбачених вимогами положень законодавства, які регулюють вирішення відповідних процесуальних питань.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Разом із тим, ЄСПЛ зауважив, що доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, ЕСПЛ визнає легітимними обмеженнями встановленні державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ «Дія 97» проти України від 21 жовтня 2010 року).

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Згідно статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Отже, вказаною нормою процесуального права чітко передбачено, що питання поважності пропуску строку на апеляційне оскарження досліджується у всіх наведених випадках, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Згідно з частиною першою статті статтею 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Аналіз вказаних процесуальних норм дає підстави для висновку, що сплив річного строку з дня складання повного тексту судового рішення є підставою для відмови у відкритті провадження незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження, тобто законодавець імперативно встановив процесуальні обмеження для оскарження судового рішення зі спливом річного строку.

Виключенням з цього правила є подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученої до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, та пропуск строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала Печерського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2020 року була складена у день її постановлення, тобто 09 жовтня 2020 року (а.с. 95 т.2).

ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп" було повідомлено про розгляд даної справи, про що свідчать отримані ним повістки в судові засідання на 13.11.2019, 10.02.2020, 05.08.2020, 29.09.2020, (а.с. 215, 236 т.1, а.с. 27, 91 т.2).

Як вбачається із інформації на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень, текст ухвали Печерського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2020 року було оприлюднено 16 жовтня 2020 року.

Апеляційну скаргу на вказану ухвалу суду представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" - адвокат Щербатюк Н. В. подала 22.02.2022.

Посилання в апеляційній скарзі про те, що копія оскаржуваної ухвали на адресу апелянта не направлялась, спростовується копією супровідного листа суду від 09.10.2020 (а.с. 96 т.2).

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп", будучи повідомлений про розгляд справи судом, не був позбавлений можливості цікавитися розглядом справи, знайомитися з матеріалами справи, приймати участь в судових засіданнях.

Учасник процесу зобов`язаний добросовісно користуватись своїми процесуальними правами (частина перша статті 44 ЦПК України).

Зазначене також узгоджується з висновком Європейського суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року, згідно з яким сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення), а представник третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" більше року не цікавився розглядом даної справи.

Оскільки заявник пропустив строк на апеляційне оскарження ухвали суду про зупинення провадження у справі більше ніж на один рік, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження, оскільки апеляційну скаргу подано після спливу встановленого частиною другою статті 358 ЦПК України однорічного строку з дня складення повного тексту судового рішення, що є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження незалежно від поважності причин пропуску такого строку.

Керуючись ч.2 ст. 358 ЦПК України суд

ухвалив:

У відкритті апеляційного провадження апеляційного провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Похитайло Ольга Октавіанівна, ОСОБА_5 , Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про визнання правочинів та записів в реєстрі недійсними, за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" - адвоката Щербатюк Наталії Володимирівни на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2020 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач: Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. А. Семенюк