21.06.2022 Єдиний унікальний номер 205/895/19
Єдиний унікальний номер 205/895/19
Провадження № 2/205/1440/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2022 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Друга дніпровська державна нотаріальна контора про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 25 січня 2019 року звернулася до суду з позовом до відповідачів тергромади в особі Дніпровської міської ради, ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , третя особа Друга дніпровська держнотконтора про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування за законом.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2019 року позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачеві усунути недоліки з дотриманням вимог п.п. 2, 3 ч. 3 ст. 175, ч. 1 ст. 177 ЦПК України, з метою усунення яких 15 лютого 2019 року позивачем було подано виправлений позов.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2019 року позов було прийнято до розгляду суду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2019 року було витребувано у Другої дніпровської держнотконтори спадкову справу, відкриту після смерті ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ; у Новокодацького районного у м. Дніпрі ВДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області копію актового запису про шлюб ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , який зареєстрований 23 березня 1940 року ІНФОРМАЦІЯ_4 і відповідь держархіву Миколаївської області щодо наявності в метричних записах церкви Св. Дмитра с. Арнаутівка Єлисаветградського повіту Херсонської області (нині с. Дорошівка Вознесенського району Миколаївської області) за 1914 рік відомостей про народження Петрової Прасковії (ОСОБА_26).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 липня 2019 року заяву представника третьої особи ОСОБА_2 про витребування Новокодацької районної у м. Дніпрі ради відомостей про визнання/реєстрацію права власності на спірне нерухоме майно, а також про допит свідків, задоволено.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2020 року підготовче провадження по справі було закрито і справу призначено до розгляду по суті.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2021 року провадження по справі було зупинено до залучення у справі правонаступника (спадкоємця) позивача ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 лютого 2022 року провадження по справі було поновлено.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 лютого 2022 року позивача ОСОБА_5 було замінено правонаступником ОСОБА_1 .

Позивач у позові посилався на те, що він є сином ОСОБА_10 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є дочкою ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_10 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Дніпропетровську, в актовому записі про її народження зазначено матір`ю ОСОБА_8 . Також в актовому записі про шлюб батьків ОСОБА_5 ім`я нареченої зазначено як « ОСОБА_11 », на день реєстрації виповнилося 26 років. ОСОБА_12 народилася в с. Арнаутівка Єлисаветградського повіту Херсонської області (на теперішній час с. Дорошівка Вознесенського району Миколаївської області). Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська у 1950 році ім`я ОСОБА_8 було змінено на « ОСОБА_13 » і вона отримала паспорт на нове ім`я, проте рішення суду до органів РАЦС не надала. Актовий запис про народження ОСОБА_7 також не зберігся. 06 січня 1973 року ОСОБА_10 зареєструвала шлюб з ОСОБА_14 і змінила прізвище на ОСОБА_15 , який було розірвано 19 лютого 2001 року, про що ВДРАЦС Амур-Нижньодніпровського РУЮ складено актовий запис № 92. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 померла. Після її смерті відкрилася спадщина на 32/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 . ОСОБА_5 була зареєстрована і проживала з померлою ОСОБА_7 на день відкриття спадщини та фактично прийняла її. Постановою Другої дніпровської державної нотаріальної контори від 04 грудня 2018 року ОСОБА_5 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із відсутністю підтверджень родинних відносин. Третій особі ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 03 грудня 2005 року належить 16/100 домоволодіння АДРЕСА_1 , третій особі ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 04 червня 2005 року належить 20/100 частин спірного домоволодіння, третя особа ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 07 жовтня 2004 року є власником 32/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 . На підставі висновку Новокодацького ВДРАЦС від 09 лютого 2012 року в актовий запис про народження ОСОБА_5 було внесено доповнення по батькові, повторне свідоцтво вона не отримувала. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 32/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_7 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач, як спадкоємець першої черги після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Просив суд встановити факт, що його матір, ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дочкою ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати за ОСОБА_1 право власності на 32/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті матері, ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач територіальна громада в особі Дніпровської міської ради у своєму відзиві на позов проти задоволення позовних вимог заперечувала, зазначивши, що із висновку Новокодацького ВДРАЦС про внесення змін до актового запису про народження ОСОБА_5 вбачається, що підстави вважати, що ОСОБА_16 та ОСОБА_17 - це одна й та ж особа, відсутні, оскільки дати народження суттєво відрізняються в актовому записі про її смерть і відповіді Державного архіву Миколаївської області про дитину «ОСОБА_25». Крім того, при зверненні до органів РАЦС ОСОБА_5 було зазначено, що вона має рідних братів та сестер, проте відомості про них не зазначила, до матеріалів справи відповідні докази стороною позивача також не долучено. Сам факт проживання в одному житловому приміщенні зі спадкодавцем є недостатнім для визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину. Доказів фактичного прийняття спадщини ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , до матеріалів справи не надано. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Третя особа Друга дніпровська державна нотаріальна контора свого представника у судове засідання не направила, про час і дату судового засідання повідомлена належним чином, у своїй заяві до суду справу просила розглядати за відсутності представника і ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про час та дату судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки судові не повідомила, у своїй заяві до суду справу просила розглядати за її відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечувала. У своїх поясненнях на позовну заяву зазначила, що у позивача виникли складнощі у підтвердженні факту родинних відносин між ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що має бути розглянуто судом в порядку окремого провадження, оскільки, як стверджує позивач, його матір, ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди в оформленні прав у нотаріальному порядку.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, про час та дату судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки судові не повідомила, у своїй заяві до суду справу просила розглядати за її відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечувала.

Третя особа ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки судові не повідомив, письмових пояснень на позовну заяву до суду не подав.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_18 є дочкою ОСОБА_9 і ОСОБА_8 (т. 1 а.с. 13, 14).

06 січня 1973 року ОСОБА_18 зареєструвала шлюб з ОСОБА_14 і змінила прізвище на ОСОБА_15 (т. 1 а.с. 15), який було розірвано 19 лютого 2001 року, про що ВРАЦС Амур-Нижньодніпровського РУЮ м. Дніпропетровська зроблено актовий запис № 92 (т. 1 а.с. 16).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_7 (т. 1 а.с. 17).

Рішенням ІНФОРМАЦІЯ_5 народних депутатів № 336/20 від 08 липня 1988 року було узаконено житлову прибудову у домоволодінні АДРЕСА_1 і затверджено акт ідеальних часток на спірне домоволодіння (т. 1 а.с. 226).

На підставі висновку Новокодацького районного у м. Дніпрі ВДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області від 27 жовтня 2018 року ОСОБА_5 відмовлено у внесенні змін до актового запису про народження в частині зміни імені матері з Парасковія на Єфросинія за відсутності достатніх підстав (т. 1 а.с. 18-21).

На підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 08 липня 1988 року ОСОБА_7 належить 32/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 22), право власності на які у встановленому порядку зареєстровано в КП «ДМБТІ» (т. 1 а.с. 23).

Відповідно до договору дарування від 03 грудня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Базилєвим С.П., 16/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 24).

Згідно з договором дарування від 07 жовтня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Базилєвим С.П., право власності на 32/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 у встановленому законом порядку зареєстровано за ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 24).

На підставі свідоцтва про право на спадщину від 04 червня 2005 року, посвідченого Другою дніпропетровської державною нотаріальною конторою, право власності на 20/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 24).

11 липня 2018 року ОСОБА_5 звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 1 а.с. 125 оберт).

Постановою Другої дніпровської державної нотаріальної контори від 04 грудня 2018 року ОСОБА_5 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із неможливістю встановити факт родинних відносин (т. 1 а.с. 131).

ОСОБА_1 є сином ОСОБА_5 і ОСОБА_14 (т. 2 а.с. 35).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла (т. 2 а.с. 34).

14 травня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 2 а.с. 83 оберт).

25 червня 2021 року із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті матері, ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь позивача звернувся ОСОБА_19 (т. 2 а.с. 90).

Позивачем у своєму позові заявлено вимогу про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту, що ОСОБА_5 є дочкою ОСОБА_7 та прийняла спадщину після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У позовній заяві позивачем зазначено, що при реєстрації шлюбу батьків ОСОБА_5 , ОСОБА_20 і ОСОБА_8 , було зазначено помилково ім`я нареченої як ОСОБА_11 , замість вірного ОСОБА_13 , проте, свідоцтва про шлюб до матеріалів справи долучено не було, копію актового запису про шлюб також не надано і клопотання про його витребування стороною позивача не заявлено. Також позивачем зазначено, що у 1950 році на підставі рішення суду ОСОБА_8 змінила своє ім`я на « ОСОБА_13 », на підставі якого отримала новий паспорт, саме рішення не збереглося. Доказів зазначеному також надано не було, зокрема відповідь суду, що в архіві відсутнє таке рішення та причини відсутності матеріали справи не містять. Крім цього, як встановлено висновком Новокодацького районного у м. Дніпрі ВДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області від 27 жовтня 2018 року, з Державного архіву Миколаївської області надійшли відомості про актовий запис про народження за 1912 рік дитини ОСОБА_26 у ОСОБА_21 і ОСОБА_22 , а за 1914 рік - про народження близнюків: ОСОБА_23 і ОСОБА_24 . Зі свідоцтва про смерть ОСОБА_7 слідує, що вона народилася у 1914-1915 роках, оскільки станом на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 їй було повних 73 роки.

Також суд не може прийняти як належні докази фото таблицю (т. 1 а.с. 157-161), оскільки надані стороною позивача фотографії не можуть свідчити про наявність родинних відносин і не можуть бути беззаперечним фактом материнства ОСОБА_7 відносно ОСОБА_5 та не є визначальними у вирішенні цього питання.

Крім цього, суд не приймає як належний доказ довідку № 235, видану 05 липня 2018 року головою квартального комітету, про реєстрацію і проживання ОСОБА_5 з ОСОБА_7 на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 126), оскільки голова квартального комітету заперечувала факт засвідчення і видачі відповідної довідки (т. 1 а.с. 203).

Також суд не приймає як належний доказ довідку № 510, видану 16 січня 2019 року Департаментом адміністративних послуг і дозвільних процедур Дніпровської міської ради, відповідно до якої у буд. АДРЕСА_1 зареєстровано ОСОБА_5 як уповноваженого власника 32/100 домоволодіння, оскільки вона не є власником 32/100 частин домоволодіння, та окрім неї за цією адресою зареєстровано третіх осіб, тобто, відомості, зазначені у довідці, спростовується матеріалами справи.

Всупереч зазначеним вимогам, позивачем не надано судові належних і допустимих доказів того, що ОСОБА_7 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_9 , доказів зміни імені ОСОБА_8 на «Єфросинія», щоб могло підтвердити факт родинних відносин між ОСОБА_5 і ОСОБА_7 , а також доказів того, що станом на день відкриття спадщини після смерті ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , що ОСОБА_5 проживала і була зареєстрована з померлою.

Таким чином, позовні вимоги про встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_5 і ОСОБА_7 , а саме, що ОСОБА_7 є матір`ю ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , та прийняття останньою спадщини після смерті матері, ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , задоволенню не підлягають.

На підставі ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, чинного на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Частиною 1 статті 548 ЦК УРСР 1963 року встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Так у висновку Новокодацького районного у м. Дніпрі ВДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області від 27 жовтня 2018 року зазначено, що при зверненні ОСОБА_5 із заявою про внесення змін до актового запису про її народження, вона вказувала, що у ОСОБА_9 і ОСОБА_8 від шлюбу були інші діти (її брати і сестри), проте відомостей про інших спадкоємців першої черги, які могли би також прийняти спірну спадщину, стороною позивача не зазначено.

Оскільки у задоволенні позовних вимог про встановлення факту родинних відносин і прийняття спадщини ОСОБА_5 після ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовлено, то позовні вимоги про визнання права власності за ОСОБА_1 32/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом задоволенню не підлягають.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

З урахуванням того, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено, судові витрати понесені ним при розгляді даної справи, слід віднести за його рахунок.

На підставі викладеного, керуючись ч.ч. 1, 2 ст. 529, ч. 1 ст. 548, п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, ст. 1218, ч. 1 ст. 1236, ч. 1 ст. 1261, ч.ч. 1, 3 ст. 1268, ч. 3 ст. 1296, ч. 1 ст. 1300, ст. 1301 ЦК України, ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 2 ст. 141, ст.ст. 263, 264 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) до територіальної громади в особі Дніпровської міської ради (, юридична адреса: 49000, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, буд. 75), треті особи: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_3 (РНОКПП неможливо ідентифікувати, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ), ОСОБА_4 (РНОКПП неможливо ідентифікувати, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 ), Друга дніпровська державна нотаріальна контора (юридична адреса: 49018, м. Дніпро, вул. Метробудівська, буд. 1) про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування за законом відмовити.

Судові витрати по справі віднести за рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: