ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/9366/20

Провадження № 22-ц/4820/810/22

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,

з участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Салоїд Н.М. від 22 грудня 2021 року.

Заслухавши доповідача, учасників справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в :

У квітні 2020 року ОСОБА_1 , звертаючись до суду з цим позовом до відповідача, вказувала, що 29 квітня 2010 року вони з відповідачем уклали шлюб, який рішенням Хмельницького міськрайонного суду 03.03.2020 року розірвано.

За час спільного проживання сторонами набуто спільне сумісне майно: нежитлове приміщення, яке розташоване у багатоквартирному житловому будинку АДРЕСА_1 . Зазначений нерухомий об`єкт створено шляхом реконструкції належної ОСОБА_2 на праві власності квартири АДРЕСА_2 ; земельну ділянку площею 0,10 га, кадастровий номер :27:002:0126, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по АДРЕСА_3 , автомобіль Renault Megane, номер шасі НОМЕР_1 , 2001 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_1 , автомобіль Volkswagen Passat, номер шасі НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_2 , стоматологічне обладнання, яке знаходиться в приміщенні по АДРЕСА_1 , а також будівельні матеріали, які знаходяться на території земельної ділянки площею 0,10 га, кадастровий номер :27:002:0126, по АДРЕСА_3 .

Після припинення шлюбних відносин згоди щодо розподілу спільного майна між сторонами не досягнуто.

Тому з врахуванням збільшення позовних вимог позивачка просила визнати 5842/10000 часток приміщення стоматологічного кабінету по АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

В порядку поділу майна подружжя просила виділити їй у власність земельну ділянку площею 0,10 га, кадастровий номер :27:002:0126, по АДРЕСА_3 , та будівельні матеріали, які знаходяться на території цієї земельної ділянки, автомобіль Renault Megane, номер шасі НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , припинивши право власності ОСОБА_2 на 1/2 частину зазначеного майна, а також стягнути з ОСОБА_2 112760 грн. грошової компенсації різниці вартості часток в спільному майні подружжя.

ОСОБА_3 просила виділити у власність 5842/10000 часток нежитлового приміщення стоматологічного кабінету по АДРЕСА_1 та стоматологічне обладнання, яке знаходиться в ньому, а також автомобіль Volkswagen Passat, 2006 року випуску. Подала заяву про залишення без розгляду позову в частині поділу земельної ділянки площею 0,06 га.

У травні 2020 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, який обґрунтовував тим, що в період шлюбу за спільні кошти ними придбано земельну ділянку площею 0.10 га з кадастровим номером :27:002:0126 по АДРЕСА_3 , земельну ділянку площею 0,06 га, яка розташована у м.Хмельницькому, автомобілі Renault Megane, реєстраційний номер НОМЕР_2 та Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_4 , вартість яких є однаковими.

На земельній ділянці площею 0,10 га по АДРЕСА_3 сторони в період шлюбу розпочали будівництво житлового будинку, на цей час будинок незавершений. Проте виконано зовнішні роботи та частково внутрішнє опорядження, що свідчить про високий відсоток готовності будинку до експлуатації.

Тому з цих підстав просив виділити йому у власність автомобіль Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_4 , визнати за ним право власності на 1/2 частину земельної ділянки з кадастровим номером :27:002:0126 та незавершеного будівництва житлового будинку, які знаходяться по АДРЕСА_3 , а також 1/2 частину земельної ділянки площею 0,06 га.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 грудня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано 5842/10000 часток нежитлового приміщення стоматологічного кабінету, розташованого у багатоквартирному житловому будинку під номером АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Проведено розподіл спільного майна подружжя власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і виділено в особисту приватну власність ОСОБА_1 наступне майно:

- земельну ділянку площею 0,10 га, кадастровий номер :27:002:0126 для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована по АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01 вартістю 282 630 грн.;

- Транспортний засіб марки RENAULT моделі Megane, 2001 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартістю 144 300,0 грн.

- Будівельні матеріали, які знаходяться на земельній ділянці по АДРЕСА_3 площею 0,10 га, кадастровий номер :27:002:0126 для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована по АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна.

Припинено право власності ОСОБА_2 на одну другу частину зазначеного рухомого та нерухомого майна.

Виділено в особисту приватну власність ОСОБА_2 :

- 5482/10000 часток нежитлового приміщення (стоматологічного кабінету), розташованого по АДРЕСА_1 , вартістю 680 600 грн.

- транспортний засіб Volkswagen Passat вартістю 202 600 грн.

- стоматологічне обладнання (компресор «Tornado-2» з осушувачем, вартістю 47 840,0 грн, стоматологічна установка установка «Unik» в комплекті, вартістю 95 130,0 грн., стоматологічна установка «Unik» в комплекті, вартістю 100 780,0 грн., стерилізатор повітряний ГП-40, вартістю 7 870,0 грн., шафа з лампою «Runmеd» для стоматологічних наборів вартістю 12 870,00 грн. ультразвукова ванна, вартістю 3 120,00 грн., яке знаходиться в приміщенні по АДРЕСА_1 , припинивши право рухомого та нерухомого майна.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0.10 га (кадастровий номер :27:002:0126) для будівництва та обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_3 , Ѕ частину незавершеного будівництва житлового будинку та на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,06 га відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

Додатковим рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 25 травня 2022 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію різниці вартості часток подружжя в спільному майні в розмірі 112760 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати як незаконне та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити його позов та частково задовольнити позов ОСОБА_1 - визнати спільною сумісною власністю сторін земельну ділянку площею 0,10 га кадастровий номер :27:002:0126, по АДРЕСА_3 , та незавершене будівництво житлового будинку, що знаходиться на цій земельній ділянці, і визнати за ним право власності на Ѕ частину цього майна.

Вважає помилковим висновок суду про належність до спільної сумісної власності 5842/10000 частки стоматологічного кабінету по АДРЕСА_1 . Суд не дав належної оцінки декларації про готовність об`єкта до експлуатації, згідно якої це приміщення створено в результаті реконструкції квартири, що збільшило вказану квартиру на 11,5 кв.м у зв`язку з добудовою тамбуру і облаштуванням входу, на що затрати склали 5,2 тис. грн., що не є істотним збільшенням вартості такого об`єкту. Сам об`єкт не зазнав значних перетворень і ці перетворення не є такими, що істотно збільшили вартість майна - стоматологічний кабінет не поглинув та не знецінив вартість квартири АДРЕСА_4 до реконструкції. ОСОБА_1 не надала доказів, що своїми трудовими чи фінансовими вкладами вона здійснила вказану реконструкцію.

Суд помилково взяв до уваги подані ОСОБА_1 звіти про оцінку спірного майна, які не призначені для використання в судовому порядку.

Відповідно до довідки від 23.02.2022 року ступінь готовності незавершеного будівництва об`єкта нерухомого майна: будинку садибного типу, що знаходиться по АДРЕСА_3 , складає 96 %. Тому в суду були підстави визнати цей об`єкт незавершеного будівництва спільною сумісною власністю подружжя та визнати за сторонами право власності на Ѕ частину земельної ділянки та об`єкта незавершеного будівництва.

В засіданні апеляційного суду представники апелянта підтримали апеляційну скаргу з викладених в ній мотивів.

Представниця ОСОБА_1 просила відхилити апеляційну скаргу як безпідставну.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини, що мають значення для справи, допустив неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, у зв`язку з чим оскаржуване рішення слід скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Так, встановлено, що сторони з 29.04.2010 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 03.03.2020 року.

Перебуваючи у шлюбі, сторони за спільні кошти придбали наступне майно:

- земельну ділянку площею 0,10 га, кадастровий номер :27:002:0126, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по АДРЕСА_3 , вартістю 282 630 грн.

- автомобіль Renault Megane, номер шасі НОМЕР_6 , 2001 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартістю 144 300 грн.;

- автомобіль Volkswagen Passat, 2006 року випуску, номер шасі НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , вартістю 202 600 грн.;

- стоматологічне обладнання, яке знаходиться в приміщенні по АДРЕСА_1 (компресор «Tornado-2» з осушувачем вартістю 47840 грн, стоматологічна установка «Unik» в комплекті вартістю 95130,0 грн., стоматологічна установка «Unik» в комплекті, вартість якої становить 100 780,0 грн., стерилізатор повітряний ГП-40 вартістю 7870 грн., шафа з лампою «Panmed» для стоматологічних наборів, вартістю 12 870 грн., ультразвукова ванна вартістю 3120 грн.), загальною вартістю 267 610 грн.

В період шлюбу квартиру АДРЕСА_5 , яка подарована ОСОБА_2 його матір`ю ОСОБА_4 за договором дарування від 02.02.2012 року, реконструйовано у нежитлове приміщення (стоматологічний кабінет) по АДРЕСА_1 , яке в червні 2012 року на підставі декларації № ХМ 9 прийняте до експлуатації.

В період шлюбу на земельній ділянці площею 0,10 га (кадастровий номер :27:002:0126) по АДРЕСА_3 сторонами розпочато будівництво житлового будинку, яке не завершено, об`єкт будівництва не введено в експлуатацію.

Наведене підтверджується матеріалами справи.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що набуті в шлюбі сторонами два автомобілі, стоматологічне обладнання та земельна ділянка площею 0,10 га (кадастровий номер :27:002:0126) є їхньою спільною сумісною власністю. Враховуючи істотне збільшення вартості належної ОСОБА_2 квартири в результаті її реконструкції у нежитлове приміщення, то його 5842/10000 частину слід визнати спільною сумісною власністю сторін.

Розпочате будівництво житлового будинку на земельній ділянці площею 0,10 га (кадастровий номер :27:002:0126) до його завершення є фактично сукупністю використаних в ході будівництва будівельних матеріалів (а не об`єктом незавершеного будівництва), частка сторін в яких є рівна.

З врахуванням того, що автомобілі слід поділити між сторонами відповідно до фактичного користування, стоматологічне обладнання та 5842/10000 частину стоматологічного кабінету - виділити ОСОБА_2 , що використовує його в професійній діяльності, то земельну ділянку і будівельні матеріали на ній слід виділити у власність ОСОБА_4 . Також на її користь слід стягнути з ОСОБА_2 112760 грн. грошової компенсації різниці вартості часток подружжя в спільному майні. За недоведеності наявності у сторін земельної ділянки площею 0,6 га у позові в цій частині відмовлено.

Проте з цими висновками не можна погодитися у повному обсязі.

Обговорюючи доводи апеляційної скарги щодо неналежності до спільної сумісної власності 5842/10000 частини стоматологічного кабінету, апеляційний суд приймає до уваги таке.

Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ст. 61 СК України).

Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ст.63 СК України).

Згідно з ч.1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка, зокрема, є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування.

За змістом ч.1 ст. 62 СК України якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Для застосування передбачених статтею 62 СК України правил збільшення вартості майна має відбуватися внаслідок спільних затрат подружжя, незалежно від інших чинників (зокрема, тенденцій загального подорожчання конкретного майна), при цьому суттєвою ознакою повинне бути істотне збільшення вартості майна як об`єкта, його якісних характеристик.

Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 22 вересня 2020 року у справі № 214/6174/15, істотність збільшення вартості майна підлягає з`ясуванню шляхом порівняння вартості майна до та після поліпшень внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, при цьому сам по собі розмір грошових затрат подружжя чи одного з них, а також визначена на час розгляду справи вартість ремонтних робіт не є тим єдиним чинником, що безумовно свідчить про істотність збільшення вартості майна як об`єкта.

Істотність збільшення вартості полягає в тому, що первинний об`єкт нерухомості, який належав одному з подружжя на праві приватної вартості, розчиняється, нівелюється, втрачається чи стає настільки несуттєвим, малозначним у порівнянні із тим об`єктом нерухомого майна, який з`явився під час шлюбу у результаті спільних трудових чи грошових затрат подружжя чи іншого з подружжя, який не є власником.

За загальною практикою мають враховуватися капітальний ремонт чи переобладнання житла, тобто, значне перетворення об`єкта нерухомості. Поточний ремонт житла, зміна його призначення з житлового на нежитлове не дає підстав для визнання такого об`єкта спільною сумісною власністю подружжя, оскільки значних перетворень сам об`єкт не зазнав і не можна вважати ці перетворення такими, що істотно збільшили вартість майна.

Істотне збільшення вартості майна обов`язково і безумовно має бути наслідком спільних трудових чи грошових затрат або затрат іншого, не власника майна, з подружжя. Вирішальне значення має не сам факт збільшення вартості у період шлюбу, а правова природа, причини та способи збільшення такої вартості.

Збільшення вартості майна внаслідок коливання курсу валют, зміни ринкових цін та інших чинників, які не співвідносяться з обсягом грошових чи трудових затрат подружжя чи іншого з подружжя (не власника) у майно, не повинні враховуватися у зв`язку з тим, що за статтею 62 СК України це не є підставою для визнання особистого майна одного з подружжя спільним майном.

Встановлено, що в період шлюбу сторонами здійснено реконструкцію належної ОСОБА_2 на праві власності квартири АДРЕСА_5 загальною площею 41,4 кв.м у стоматологічний кабінет, з влаштуванням вхідного тамбуру, що збільшило загальну площу приміщення на 11,5 кв.м. В червні 2012 року на підставі декларації № ХМ9 зазначене нежитлове приміщення визнане готовим до експлуатації.

Згідно представленого позивачкою ОСОБА_1 звіту про оцінку № 1/0503 від 05.03.2021 року ринкова вартість квартири АДРЕСА_5 складає 484 500 грн., відповідно до звіту про оцінку № 2/0503 від 05.03.2021 року ринкова вартість стоматологічного кабінету по АДРЕСА_1 складає 1 165 100 грн.; оцінка вартості об`єктів здійснена порівняльним методом.

Разом з тим, як вбачається зі змісту декларації № ХМ9 про готовність до експлуатації, значних перетворень сам об`єкт не зазнав, а наявні перетворення (влаштування вхідного тамбуру) не можна вважати такими, що істотно збільшили вартість майна.

При цьому первинний об`єкт (квартира), що належав ОСОБА_2 , не «розчинився», не нівелювався і не став малозначним у порівнянні із тим об`єктом нерухомості, який з`явився.

Як ствердила в апеляційному суді представниця ОСОБА_1 , ключовою причиною істотного підвищення вартості об`єкта нерухомості стала зміна його цільового призначення з житлового на нежитлове, визначення статусу цього приміщення як об`єкта комерційної нерухомості.

Апеляційний суд констатує, що в разі збільшення вартості майна перш за все внаслідок тенденції щодо значно вищої вартості об`єктів комерційної нерухомості проти об`єктів житлової нерухомості, за відсутності прямого зв`язку з істотністю фактичних перетворень об`єкта та внесків подружжя у це перетворення, визнання навіть частини особистого майна ОСОБА_2 спільною сумісною власністю подружжя матиме наслідок непропорційне і нелегітимне втручання у його власність всупереч нормам статті 41 Конституції України, статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відтак у суду першої інстанції не було передбачених статтею 62 СК України підстав для визнання права спільної сумісної власності сторін на 5842/10000 часток нежитлового приміщення стоматологічного кабінету по АДРЕСА_1 та врахуванні його при поділі майна подружжя.

Обгрунтованими також є доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав для визнання об`єктом спільної сумісної власності незавершеного будівництвом житлового будинку.

Так, згідно з ч. 3 ст. 331 ЦК до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності на нього відповідно до закону.

Сторони не заперечують, що в період шлюбу на придбаній також під час шлюбу земельній ділянці площею 0,10 га (кадастровий номер :27:002:0126) по АДРЕСА_3 , яка належить до спільної сумісної власності сторін, вони розпочали будівництво житлового будинку, яке на час вирішення спору не завершено, об`єкт будівництва не прийнято в експлуатацію.

Визначаючись з кваліфікацією цього майна, яке знаходиться на земельній ділянці, суд першої інстанції виходив з того, що подане повідомлення про початок виконання будівельних робіт не містить підпису замовниці та інших необхідних даних, позивачка ОСОБА_1 заперечувала підписання та подачу нею цього документу на будівництво.

При цьому всупереч нормі ч.6 ст. 95 ЦПК України суд не витребував оригінал цього документа, а також не пропонував сторонам надати підтвердження відповідного органу щодо реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт (чи її відсутності), хоча факт законності (чи незаконності) цього будівництва має істотне значення для вирішення цього спору.

Згідно повідомлення Державної інспекції архітектури та містобудування України № 3607/04/13-22 по зазначеному об`єкту будівництва (по АДРЕСА_3 ) виявлено повідомлення про початок виконання будівельних робіт, зареєстроване Інспекцією ДАБК у Хмельницткій області 07.10.2013 року за номером ХМ 12.

Ця обставина з врахуванням норм ч.1 ст. 376 ЦК України, ст. 35 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» цілком спростовує твердження сторони ОСОБА_1 про самочинність цього будівництва.

Відповідно до ст. 1 Закону «Про іпотеку» об`єкт незавершеного будівництва - це об`єкт будівництва, на який видано дозвіл на будівництво, понесені витрати на його спорудження та не прийнятий в експлуатацію відповідно до законодавства.

Відтак з врахуванням змісту цього поняття, визначеного законом, суд першої інстанції помилково вважав, що відсутність даних про відсоток готовності об`єкта до експлуатації виключає можливість визначити його об`єктом незавершеного будівництва.

При цьому як вбачається зі звіту про оцінку майна (об`єкта незавершеного будівництва) № 9320 від 07.07.2021 року та фототаблиці до нього, на земельній ділянці сторін зведено двоповерховий будинок з опорядженим фасадом запроектованою площею 261,4 кв.м, з влаштованими вікнами, вхідними дверима, системами комунікацій та сантехнічними приладами, частково виконаними внутрішніми опоряджувальними роботами.

Частина 3 статті 331 ЦК України (абзац 2) передбачає можливість державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, після чого цей об`єкт може бути предметом договорів.

Закон «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» також встановлює, що право власності на об`єкт незавершеного будівництва підлягає державній реєстрації. Перелік документів, необхідних для такої реєстрації, визначено у ст. 27-1 Закону, а саме: документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом; документ, що відповідно до законодавства надає право на виконання будівельних робіт.

Отже, за змістом наведених норм права об`єкт незавершеного будівництва може виступати об`єктом цивільних прав, щодо нього можуть виникати, змінюватися і припинятися суб`єктивні цивільні права.

Не будучи житловим будинком з юридичного погляду, об`єкт незавершеного будівництва дійсно є сукупністю будівельних матеріалів, які як речі, предмети матеріального світу фактично трансформувалися в ході спорудження у іншу річ - об`єкт незавершеного будівництва, тому такий об`єкт може бути визнаний об`єктом права спільної сумісної власності подружжя із визначенням часток обох з подружжя. В разі спору такий об`єкт з дотриманням будівельних норм і правил може підлягати поділу між ними.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 07 вересня 2016 року у справі № 6-47цс16, постановах Верховного Суду від 11 вересня 2019 року в справі № 158/2404/13-ц, від 12 лютого 2020 року у справі № 488/3103/17-ц, від 30 січня 2019 року у справі № 454/1678/16-ц, від 07 вересня 2020 року у справі № 336/4781/18, від 18.08.2021 року у справі № 359/3859/17, від 28.04.2022 року у справі № 1319/10432/2012.

Наведене цілком спростовує висновки суду першої інстанції про те, що державній реєстрації підлягає право власності тільки на завершені будівництвом та прийняті в експлуатацію об`єкти, а визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва нормами закону не передбачено.

При цьому суд першої інстанції помилково послався на правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 18.12.2019 року у справі № 200/22329/14-ц, оскільки фактичні обставини, встановлені судами в цій справі та у справі, яка переглядається, не є подібними.

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-71 СК України та статтею 372 ЦК України.

Згідно з статтею 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

За змістом ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом.

У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Отже, оскільки об`єкт незавершеного будівництва житловий будинок зведено сторонами в період шлюбу на земельній ділянці площею 0,10 га (кадастровий номер :27:002:0126) по АДРЕСА_3 , придбаній також у шлюбі на підставі договору-купівлі-продажу, то цей об`єкт незавершеного будівництва і земельна ділянка належать до спільної сумісної власності подружжя, а отже, частки ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є рівними - по Ѕ кожному.

Відтак наявні підстави в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя для визнання за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 права власності на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,10 га, кадастровий номер :27:002:0126, розташованої по АДРЕСА_3 , цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та на Ѕ частину об`єкта незавершеного будівництва житлового будинку, що знаходиться на вказаній земельній ділянці, за кожним.

Згідно з ч.ч.1-3 ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя.

Суд першої інстанції розподілив автомобілі RENAULT Megane та Volkswagen Passat відповідно до фактичного користування ними, яке склалося між сторонами, та виділив ОСОБА_2 стоматологічне обладнання, яке він використовує у професійній діяльності.

Апеляційна скарга не містить доводів на спростування висновків суду щодо поділу автомобілів, виділення ОСОБА_2 стоматологічного обладнання та відмови у позові в частині земельної ділянки площею 0,6 га, рішення в цій частині апелянтом фактично не оспорюється.

Отже, ОСОБА_1 виділено у власність автомобіль RENAULT Megane, реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартістю 144 300 грн.; ОСОБА_2 виділено у власність автомобіль Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_4 , вартістю 202 600 грн. та стоматологічне обладнання загальною вартістю 267 610 грн., - а всього майна на суму 470 210 грн.

Відтак слід стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 162 955 грн. грошової компенсації різниці вартості часток у спільному майні (470 210 - (144300 + 202600 + 267610) :2).

В решті позовів слід відмовити.

З врахуванням наведеного оскаржуване рішення слід скасувати та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення первісного та зустрічного позовів.

За змістом ст.ст. 265, 270 ЦПК України додаткове рішення суду, ухвалене в порядку статті 270 ЦПК України є невід`ємною частиною основного рішення у справі по суті спору і не може існувати окремо від нього.

За наявності підстав для скасування рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 грудня 2021 року слід визнати таким, що втратило силу додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 травня 2022 року.

Такий висновок цілком узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 14.07.2021 року у справі № 761/15741/17.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 грудня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 , зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_2 , ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,10 га, кадастровий номер :27:002:0126, розташованої по АДРЕСА_3 , цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та на Ѕ частину об`єкта незавершеного будівництва житлового будинку, що знаходиться на вказаній земельній ділянці, за кожним.

Виділити ОСОБА_1 у власність автомобіль RENAULT Megane, 2001 року випуску, номер шасі НОМЕР_6 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартістю 144 300 грн.

Виділити ОСОБА_2 у власність:

- автомобіль Volkswagen Passat, 2006 року випуску, номер шасі НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , вартістю 202 600 грн.;

- стоматологічне обладнання (компресор «Tornado-2» з осушувачем вартістю 47840 грн, стоматологічна установка «Unik» в комплекті вартістю 95130 грн., стоматологічна установка «Unik» в комплекті, вартість якої становить 100 780 грн., стерилізатор повітряний ГП-40 вартістю 7870 грн., шафа з лампою «Panmed» для стоматологічних наборів, вартістю 12 870 грн., ультразвукова ванна вартістю 3120 грн.), загальною вартістю 267 610 грн., - а всього майна на суму 470 210 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_7 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_8 ) 162 955 грн. грошової компенсації різниці вартості часток у спільному майні.

В решті позовів відмовити.

Визнати таким, що втратило силу додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 травня 2022 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 02 серпня 2022 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк