Справа № 591/7093/21
Провадження № 2/591/627/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 липня 2022 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:
головуючого судді Сидоренко А.П.
з участю секретаря судового засідання Чмуневич М.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_2 , мотивуючи свої вимоги тим, що їй на праві власності належить будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач ОСОБА_2 є зареєстрований у вказаному будинку, родичем позивачки він не являється.
Відповідач не проживає у житловому приміщення більше 8 років без поважних причин, місце фактичного проживання відповідача та будь-які інші дані про нього позивачці не відомі. Відповідач не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей у будинку немає, будинком не цікавиться. Позивачка перешкод у користуванні житловим приміщенням відповідачу не чинила.
Посилаючись на зазначені обставини, а також на те, що реєстрація відповідача у належному їй будинку створює їй перешкоди у розпорядженні майном, просить визнати відповідача таким, що втратив право користування будинком за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 13 жовтня 2021 року відкрите провадження у справі за вказаним позовом та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 19 січня 2022 року о 09 год. 30 хв.
19 січня 2022 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 23 березня 2022 року, о 09 год.30 хв. у зв`язку з неявкою відповідача в судове засідання, відсутністю відомостей про його належне сповіщення про час та дату судового розгляду справи.
Враховуючи, що Верховною Радою України 24 лютого 2022 року на позачерговому засіданні було запроваджено воєнний стан через вторгнення Росії на територію України, беручи до уваги ситуацію, що склалась у м. Суми на день запровадження такого стану, на підставі п.1 рішення зборів суддів Зарічного районного суду м. Суми від 24 лютого 2022 року №5, з метою запобігання загрози життю та здоров`ю учасників судового процесу і працівників суду, з 24 лютого 2022 року дану справу було знято з розгляду до стабілізації ситуації в країні та в м. Суми.
Рішенням зборів суддів від 02 травня 2022 року №11 відновлено здійснення розподілу та розгляд усіх категорій справ, у тому числі цивільних, які перебували в провадженні судді станом на 24 лютого 2022 року.

Справа призначена до розгляду на 18 липня 2022 року, 09 год. 00 хв.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином, від позивачки надійшла заява про розгляд справи у відсутність сторони позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує.

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось.

Зі згоди позивачки, викладеній в письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що позивачці ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить Ѕ частина будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 червня 2014 року та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 01 вересня 2021 року (а.с. 4-6).

Згідно довідки Управління «Центру надання адміністративних послуг у м. Суми» від 08 вересня 2021 року відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8).

З акту 14 вересня 2021 року, що складений ОСОБА_3 , який проживає в АДРЕСА_1 та ОСОБА_4 , яка проживає в АДРЕСА_2 , вбачається, що ОСОБА_1 є власником будинку в АДРЕСА_1 , за даною адресою зареєстрований ОСОБА_2 , але не проживає з 2013 року (а.с.7).

Під час судового розгляду не було встановлено обставин того, що позивачка чинить відповідачу перешкоди в користуванні зазначеним житлом.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною першою ст. 316 ЦК України визначено, що право власності це право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України власнику майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності на нерухоме майно набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За приписами ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Водночас відповідно до статті 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.

Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення статті 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до вимог ст.ст. 71, 72 ЖК України якщо особа без поважних причин не проживає в житловому приміщенні понад 6 місяців, ця особа за рішенням суду визнається такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

Таким чином встановлено, що відповідач понад шість місяців не мешкає у житловому приміщенні без поважних причин, відсутні переконливі докази, які б підтвердили поважність причин не проживання і були б підставою для продовження цього строку не проживання в житлі.

Доказів, які б свідчили про наявність домовленості між сторонами про тимчасове проживання відповідача за іншою адресою та збереження у цей час за ним права користування житлом, останній суду не надав.

Суд, вважає, що право позивачки на вільне користування та розпорядження належним їй житлом порушується та підлягає захисту.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування будинком по АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України в зв`язку із задоволенням позову необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у виді судового збору у розмірі 908 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 258, 259, 264, 265, 273, 280-284 ЦПК, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування будинком по АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте Зарічним районним судом м. Суми за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Зарічного районного суду м. Суми протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Позивач може оскаржити рішення суду безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП суду не відомий.

Суддя А.П.Сидоренко