Справа № 361/8432/20
Провадження № 2/361/489/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2022 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарі - Мищенко С.Л., Удовенко Д.С., Бас Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Альфа-Гарант», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та заподіяних збитків,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант», ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та заподіяних збитків.

Позивач зазначала, що 14 серпня 2020 року за адресою: Київська обл., м. Бровари, перехрестя б-р. Незалежності по вул. Щолківська ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Peugeot 207» д.н.з. НОМЕР_1 при виїзді на нерегульоване перехрестя не надала переваги у русі автомобілю марки «Chevrolet Aveo» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 (чоловіком позивача), який рухався по головній дорозі та скоїла з ним зіткнення. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постановою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 23.10.2020 р., ОСОБА_2 було визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант».

За наслідками ДТП, позивач звернулась до ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» із заявою про страхове відшкодування. Страхове відшкодування було здійснено у розмірі 34690 грн. 00 коп., на що у заяві про відшкодування позивач повідомила про незгоду з розміром відшкодування.

Позивач звернулась до ТОВ «Клевер Експерт» в зв?язку із незгодою у виплаті відшкодування, яким було складено звіт про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу. Вартість матеріального збитку визначена у розмірі 46296 грн. 43 коп., також позивач сплатила вартість експертних робіт у розмірі 2650 грн. 00 коп.

Позивачем було проведено ремонт пошкодженого транспортного засобу, вартість якого склала 58758 грн. 86 коп.

Тому позивач вважає, що підлягає стягненню з ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» різниця між розміром заподіяної шкоди та фактично сплаченого страхового відшкодування, яка складає 24068 грн. 86 коп. та витрати по сплаті послуг щодо проведення експертної оцінки у розмірі 2650 грн. 00 коп.

Крім того, позивач зазначала, що отримала суттєву моральну шкоду і стрес, оскільки сильно перелякалась, їй було необхідно постійно відвідувати усі можливі інстанції та організацій, відвідувати засідання суду, а також вирішувати інші питання стосовно ДТП. Також зазначала, що в результаті ДТП було пошкоджено єдиний власний транспорт, як засіб пересування, ремонт якого сплачувався самостійно позивачем всупереч обіцянкам ОСОБА_2 , яка після скоєння ДТП зобов?язалась відшкодувати усі витрати на ремонт автомобіля, проте на даний час це не зробила.Моральну шкоду вона оцінює в 50000 грн.

Також у зв?язку із порушенням прав позивача, відсутністю у неї спеціальних знань в області права, вона звернулась за професійною юридичною допомогою в юридичну компанію, в касу якої позивачем сплачено кошти у розмірі 7370 грн. 00 коп., понесених з вини відповідачів, внаслідок порушення норм діючого законодавства та прав позивача.

Посилаючись на викладене, позивач просила суд стягнути з ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на її користь різницю між фактичним розміром шкоди і сумою страхового відшкодування в сумі 24068,86 грн. та 2650 грн. за проведення експертної оцінки.

Стягнути з ОСОБА_2 на її користь відшкодування моральної шкоди у розмірі 50000 грн.

Стягнути в солідарному порядку З ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» та ОСОБА_2 на її користь збитки, у вигляді витрат за послуги адвоката у сумі 7370 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представники адвокат Осадча К.О. не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує у повному обсязі, просила задовольнити вимоги. Також від представника надійшла відповідь на відзив ОСОБА_2 , в якому зазначено, що відповідач у відзиві повністю не визнає позов з таких підстав як недоведеності, на її думку, розміру майнової шкоди заподіяної позивачу, а також відсутності у неї коштів.

Але, постановою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 23.10.2020 р., ОСОБА_2 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Підтвердженням розміру відшкодування є звіт ТОВ «Клевер Експерт», про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 411/08-20 від 26.08.2020 р., при цьому є витрати на дані експертні роботи, що складають 2650 грн.

Таким чином, загальна сума матеріальної шкоди та збитків, становить 58758 грн. 86 коп. Позивачу відшкодовано лише частину заподіяної шкоди, а саме 34690 грн., ОСОБА_2 замовчує, що визнана винною при ДТП, а також про усну домовленість, що вона відшкодує понесені позивачкою збитки.

Щодо відсутності коштів, та наявності дитини, то просила звернути увагу, що вказані обставини не звільняють ОСОБА_2 від обов?язку відшкодування шкоди.

Щодо стягнення моральної шкоди, що є непідтвердженим на думку ОСОБА_2 , саме факт та статус постраждалої особи (майна особи) при ДТП вже тягне за собою страждання та певні дії, направлені на доведення розміру збитків, звернення до адвокатів, участі у судових засідання та інші дії направленні на відновлення майна, в даному випадку транспортного засобу. Також, враховуючи, що автомобіль певний час перебував на ремонті, позивач мала труднощі з пересуванням, оскільки це її єдиний транспортний засіб.

В судове засідання представник відповідача ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Груп» не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову, мотивуючи наступним.

ТДВ СК «Альфа-Гарант» після отримання від ОСОБА_3 повідомлення про настання ДТП (17.08.2020 р.), представником ТДВ СК «Альфа-Гарант» в присутності заявника було проведено огляд його пошкодженого транспортного засобу, а саме 20.08.2020 р. Крім того протокол огляду був підписаний ОСОБА_3 без жодних зауважень.

На підставі протоколу огляду оцінювачем ОСОБА_4 було складено висновок № ЦВ/20/5653/1/0820, відповідно до якого вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу «Шевролет» д.н.з. НОМЕР_2 , станом на дату ДТП, становить 38800 грн. 50 коп. з урахуванням ПДВ (4108 грн. 42 коп.). Коефіцієнт фізичного зносу авто (2008 року випуску) становить 70%.

Враховуюче те, що позивач у своїй заяві про страхове відшкодування від 20.08.2020 р. просила сплатити страхове відшкодування на її особистий рахунок, а також не було надано доказів понесених нею витрат зі сплати ПДВ до державного бюджету у зв?язку з ремонтом належного їй транспортного засобу, ТДВ СК «Альфа-Гарант» було зменшено розмір страхового відшкодування на розмір податку на додану вартість в сумі 34692 грн. 08 коп. Пізніше позивач надала до ТДВ СК «Альфа-Гарант» акт виконаних робіт, тому їй було здійснено доплату в розмірі 4108 грн. 42 коп. (суму ПДВ). Таким чином, ТДВ СК «Альфа-Гарант» було сплачено страхове відшкодування в загальному розмірі 38800 грн. 50 коп.

Також позивач зазначає, що відповідно до акту виконаних робіт № 200007635 від 23.09.2020 р. витрати на відновлення авто склали 58758 грн. 86 коп.

Відповідно до висновку № ЦВ/20/5653/1/0820 коефіцієнт фізичного зносу авто становить 70%, так як на момент ДТП автомобіль експлуатувався більше ніж 12 років, теж саме зазначено у звіті № 411/08-20 від 26.08.2020 р. виконаного на замовлення позивача. Таким чином, для визначення вартості матеріального збитку завданого позивачу, виходячи з її фактичних витрат понесених на відновлення свого авто, необхідно до вартості використаних запчастин та матеріалів зазначених в акті виконаних робіт (28258 грн. 86 коп.), застосувати знос замінених запчастин у 70%. Тобто розмір матеріального збитку позивача у зв?язку із настанням ДТП є 38977 грн. 66 коп.

Варто зазначити, що невелика різниця, між виплаченим ТДВ СК «Альфа-Гарант» страховим відшкодуванням та розрахунком матеріального збитку відповідно до акту виконаних робіт в розмірі 177 грн. 16 коп. обумовлений тим, що фактичний ремонт автомобіля відбувався у вересні 2020 р., тоді як висновок оцінювача ОСОБА_4 складений станом на дату ДТП. Таким чином, з вищезазначеного вважає, що вимоги позивача до ТДВ СК «Альфа-Гарант» щодо стягнення різниці між фактичним розміром шкоди і сумою страхового відшкодування є необгрунтованим.

Щодо стягнення позивачем з ТДВ СК «Альфа-Гарант» на користь позивача витрат в розмірі 2650 грн. за замовлення автотоварознавчого дослідження.

Відповідно до п. 34.3 ст. 34 ЗУ «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо представник страховика не з?явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов?язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи.

ТДВ СК «Альфа-Гарант» виконало свої зобов?язання, щодо направлення експерта для огляду пошкодженого автомобіля, огляд відбувався в присутності позивача, про що свідчить його підпис на відповідному протоколі огляду, тому вважає, що відсутні підстави для стягнення з ТДВ СК «Альфа-Гарант» витрати за проведення експертного висновку на замовлення позивача.

Також заперечують щодо вимоги про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 7370 грн., тому що позивачем не надано документів щодо того чи має ТОВ «Київський Центр правової допомоги» відповідні реєстраційні документи на підставі яких останнє надає таку допомогу, крім того не зазначено яка особа надавала відповідну правову допомогу та чи є ця особа адвокатом. Також просив звернути увагу, що позивачу були надані юридичні послуги, а не професійна правнича допомога, як то зазначено в ст. 133 ЦПК України.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат Ялі К.А. не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, від представника ОСОБА_5 надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити у задоволенні позову, мотивуючи наступним.

Як вбачається з наданих документів позивачем, заявлений до відшкодування розмір шкоди, визначений позивачем на підставі вартості відновлюваного ремонту автомобіля, не враховує те, що на момент ДТП автомобіль був в експлуатації вже 12 років, отже, деталі, що замінювалися, мали певний знос, який мав бути врахований при визначенні розміру шкоди.

Позивачем не надано належний доказ, а саме висновок експерта автотоварознавця щодо визначення розміру матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, що унеможливлює встановити ані дійсну ринкову вартість ремонтних робіт та деталей, ані реальну необхідність у проведенні тих чи інших робіт та їхній зв?язок із ДТП. Таким чином, в частині вимог щодо відшкодування майнової шкоди позивачу не є обгрунтованими та доведеними.

Також позивач просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь відшкодування моральної шкоди у сумі 50000 грн., обгрунтовуючи це тим, що вона сильно перелякалась під час ДТП, була вимушена постійно відвідувати різні організації, відвідувати судові засідання, ремонтувати автомобіль через його пошкодження.

Вважає, що наведені обгрунтування не можуть бути підставою для задоволення вимог позивача, оскільки ніякого переляку під час ДТП у позивача виникнути не могло, так як вона зазначала, що автомобілем керував її чоловік та у справі не міститься доказів того, що позивач перебувала у пошкодженому автомобілі під час ДТП. Також позивач не надала доказів щодо постійного та тривалого відвідування різних інстанцій.

Витрати позивача на ремонт автомобіля є складовою матеріальної, а не моральної шкоди. Крім того, витрати часу на вирішення питання щодо ремонту автомобіля, пов?язано зі спором позивача зі страховою компанією щодо розміру страхового відшкодування.

Проте, навіть якби усі доводи позивача було доведено, заявлений розмір відшкодування не відповідає вищезазначеним принципам відшкодування моральної шкоди. ОСОБА_2 має малолітню дитину, яку виховує саме. Розмір її заробітної плати становить 4909 грн. 89 коп., тому вважає, що заявлений розмір відшкодування є непомірно великим навіть за умови доведеності моральної шкоди як такої.

Оскільки заявлений позивачем розмір моральної шкоди є недоведеним та надмірним, ОСОБА_2 з метою захисту свої прав звернулась за правничою допомогою до Адвоката Ялі К.А., та понесла витрати на правову допомогу у розмірі 3000 грн.

Зважаючи на викладене, просив відмовити у задоволенні позову до ОСОБА_2 та стягнути з позивача на її користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлено, що 14 серпня 2020 року року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю належного позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності ТЗ «CHEVROLET AVEO» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_3 , та ТЗ «PEUGEOT 207» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням відповідача ОСОБА_2 .

Внаслідок вказаної ДТП, належному позивачу ТЗ «CHEVROLET AVEO» д.н.з. НОМЕР_3 завдані значні механічні ушкодження.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 жовтня 2020 року, відповідача ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн (а.с. 14-15).

Відповідно до звіту та висновку № 411/08-20 про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу, матеріальна шкода власника ТЗ «CHEVROLET AVEO» д.н.з. НОМЕР_3 становить 46296,43 грн. (а.с. 18-25, 31-54).

Згідно квитанції № 171 від 08.09.2020 р., ОСОБА_1 сплатила 2650 грн. 00 коп. ТОВ «Клевер Експерт» (а.с. 28).

Відповідно до акту виконаних робіт № 200007635 від 23.09.2020 р., відновлювальний ремонт ТЗ «CHEVROLET AVEO» д.н.з. НОМЕР_3 становить 58758 грн. 86 коп. (а.с. 26-27).

Згідно повідомлення про ДТП № ЦВ/20/5653 від 18.08.2019 р., ОСОБА_3 , повідомив ТДВ СК «Альфа-Гарант» про випадок дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 74-75).

20.08.2020 р. було проведено огляд автомобіля «CHEVROLET AVEO» д.н.з. НОМЕР_3 , відповідно до протоколу огляду транспортного засобу № 20/5653 (а.с. 77-78).

Відповідно до заяви про страхове відшкодування № ЦВ/20/5653 від 21.08.2020 р., ОСОБА_1 , не згодна із способом і розміром збитку, розрахованим страховиком (а.с. 76)

Згідно висновку автотоварознавчого дослідження № ЦВ/20/5653/1/0820 від 31.10.2020 р. та ремонтної калькуляції на підставі заяви ТДВ СК «Альфа-Груп», вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «CHEVROLET AVEO» д.н.з. НОМЕР_3 , внаслідок ДТП, складає 38800 грн. 50 коп., в тому числі 4108 грн. 42 коп. ПДВ на вартість матеріалів та складових (а.с. 79-87).

Відповідно до розрахунку страхового відшкодування та страхового акту № ЦВ/20/5653 від 11.11.2020 р., ТДВ СК «Альфа Гарант» відшкодувала ОСОБА_1 34692 грн. 08 коп. без ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням № 12972 від 11.11.2020 р. (а.с. 88, 89, 91).

Згідно розрахунку страхового відшкодування та страхового акту № ЦВ/20/5653 від 11.12.2020 р., ТДВ СК «Альфа Гарант» доплатила ОСОБА_1 4108 грн. 42 коп. за ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням № 13811 від 11.12.2020 р. (а.с. 90, 92, 93).

Відповідно до довідки № 00БУ-000003 від 20.08.2021 р., ОСОБА_2 працює в ТОВ «Сілкор» з 01.10.2019 р. та займає посаду «Менеджер» із зовнішньоекономічної діяльності. Дохід за період з 01.08.2020 р. по 31.07.2021 р. склав 73190 грн. 90 коп. (а.с. 124).

ОСОБА_2 має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 125, 126).

Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоду. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина 2 статті 1187 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі ст. 1194 ЦК України, тобто відшкодувати потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Крім того, згідно п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 р. №4, при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 р. №6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Отже, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка її завдала, є абсолютним і не може бути припинено чи обмежено договором, стороною якого потерпілий не був.

Згідно частини 2 статті 1192 Цивільного кодексу України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Це також підкреслено пунктом 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки». Це стосується не лише пошкоджень транспортних засобів під час ДТП, а будь якої шкоди, якщо інше не передбачене спеціальними законами або спеціальними нормами законів.

Відповідно до акту виконаних робіт, витрати на відновлення авто склали 58758 грн. 86 коп., з яких 28258 грн. 86 коп. склали використані запчастини та матеріали в яких не застосовано знос замінених запчастин у 70%, який потрібно застосувати. Тобто, враховуючи знос замінених запчастин у 70%, розмір матеріального збитку позивача у зв?язку із настанням ДТП є 38977 грн. 66 коп.

Різниця, між виплаченим ТДВ СК «Альфа-Гарант» страховим відшкодуванням у сумі 38800 грн. 50 коп. та розрахунком матеріального збитку відповідно до акту виконаних робіт у розмірі 38977 грн. 66 коп. становить 177 грн. 16 коп., та обумовлена проміжком в часі між висновком експерта та фактичним ремонтом автомобіля.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню в частині стягнення з ТОВ СК «Альфа-Гарант» на користь позивача різницю між фактичним розміром шкоди і сумою страхового відшкодування у розмірі 24068 грн. 86 коп.

Відповідно до п. 34.3 ст. 34 ЗУ «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо представник страховика не з?явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов?язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи.

ТДВ СК «Альфа-Гарант» виконало свої зобов?язання, щодо направлення експерта для огляду пошкодженого автомобіля, огляд відбувався в присутності позивача, про що свідчить її підпис на відповідному протоколі огляду, тому суд вважає, що відсутні підстави для стягнення з ТДВ СК «Альфа-Гарант» на користь позивача витрати у розмірі 2650 грн. за проведення експертного висновку.

Що стосується позовних вимог про стягнення із відповідача ОСОБА_2 на користь позивача моральної шкоди в розмірі 50000 грн., то при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд визначає характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Належних доказів спричинення моральної шкоди позивачем не надано, а судом не здобуто.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку, що позов не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до положень частини першої, пункту першого частини третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно наданого позивачем копії договору про надання юридичної допомоги від 12 листопада 2020 року, акту від 20 листопада 2020 року, юридична допомога в розмірі 7370 грн. надана ОСОБА_3 , особі, яка не є позивачем та стороною по справі.

Таким чином, у зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог та враховуючи те, що немає підтверджень надання професійної правничої допомоги позивачу, суд вважає за можливе відмовити позивачу у стягненні витрат на правничу допомогу в розмірі 7370 грн.

Відповідач ОСОБА_7 також просила стягнути з позивача понесені нею витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн., що підтверджується договором про надання юридичних послуг від 19.08.2021 р., актом приймання передачі юридичних послуг від 20.09.2021 р., свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю № 251, ордером серії АІ № 1144242 від 19.08.20201 р., квитанцією № МК94-1РР1-319С-КС37 від 19.08.2021 р. про оплату коштів у розмірі 3000 грн. за юридичні послуги, ОСОБА_5 (а.с. 127-128, 130, 131, 132, 137).

Таким чином, у зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог та враховуючи понесені витрати ОСОБА_2 для надання професійної правничої допомоги, суд вважає за можливе стягнути з позивача на користь відповідача ОСОБА_2 , понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 3000 грн.

Керуючись ст.ст. 16, 22, 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 76, 80, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Альфа-Гарант», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та заподіяних збитків - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. С. Сердинський