Провадження № 2/522/1344/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: судді - Бондар В.Я.,

за участю секретаря судового засідання - Зеленюк П.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі 24.11.2021 звернулися до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири у розмірі 25 279 грн., моральної шкоди у розмірі 15 000 грн. Також просять сягнути з відповідача судові витрати у розмірі 1816 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачі є власниками квартири АДРЕСА_1 . Квартира зверху під №27 належить ОСОБА_4 . Актами ЖКС «Порто-Франківський» підтверджується, що відповідач неоднократно затоплював квартиру позивачів. Вартість матеріального збитку складає 25 279 грн. Вважають, що моральна шкода спричинена переживаннями та нервовими стресами.

Ухвалою суду від 25.11.2021 провадження у справі було відкрите, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 20.01.2022.

До суду 30.12.2021 надійшов відзив ОСОБА_4 , який заперечує проти позову.

В обґрунтування відзиву зазначено, що з позовом згодний тільки частково. Відповідач визнає, що з його вини сталося затоплення, але вважає розмір матеріальної шкоди завищеним та необґрунтованим. Моральну шкоду вважає надмірною, адже відповідач звертався до позивачів з наміром відшкодувати збитки, але в адекватному розмірі, але вони відмовилися та сказали, що будуть звертатися до суду. У висновку експерта наявні помилки, зокрема невірно вказані дати актів про залиття, вказаний акт про залиття від 27.05.2021, який не додано до позову, акт про залиття від 19.10.2021 також відсутній у матеріалах справи. Крім того, відповідач зазначає, що експерт проводив обстеження квартири 16.08.2022, що не відповідає обставинам справи, оскільки затоплення в цей час не було, залиття стелі сталося у жовтні 2021 року. Також відповідач не погоджується з кошторисом, оскільки в ньому йдеться про ремонт всіх стель в кімнатах, не дивлячись на той факт, що залиттю піддалося декілька квадратних метрів. Відповідач вказує, що він замінив каналізаційну трубу та труби холодного водопостачання, тому стеля позивача має бути сухою та можливо взагалі не потребує демонтажу, а тільки пофарбування.

У судовому засіданні 20.01.2022 суд задовольнив клопотання відповідача про відкладення у зв`язку з необхідністю отримати правову допомогу, наступне засідання призначено на 15.03.2022.

У зв`язку з неявкою учасників справи у судове засідання 15.03.2022 розгляд справи відкладено на 19.04.2022.

Розгляд справи у судовому засіданні 19.04.2022 було відкладено на 09.06.2022.

У судовому засіданні проведеному за участі позивача та представника інших позивачі ОСОБА_2 було попереджено відповідача про зловживання процесуальними правами, у зв`язку з потворним поданням заяви про відкладення та відкладено розгляд справи на 02.08.2022.

У судове засідання 02.08.2022 учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися належним чином. ОСОБА_4 02.08.2022 подав чергову заяву про відкладення розгляду справи, яку не підписав, у зв`язку з чим така заява не приймається судом до уваги.

Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Також суд враховує, що згідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст.43 ч.2 п.2 ЦПК України відповідач, як учасник справи, зобов`язаний сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Відповідно до ст.44 ч.1 ЦПК України відповідач, як учасник судового процесу, повинен добросовісно користуватись процесуальними правами та не зловживати ними.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 р. у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

За таких обставин, враховуючи строк розгляду справи, подання не підписаної заяви відповідачем, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності володіють 433/1000 квартири АДРЕСА_1 , про що свідчить свідоцтво про право власності на житло від 24.02.1995 (а.с.17).

ОСОБА_5 купила 21.12.2000 року 232/1000 квартири АДРЕСА_1 , про що свідчить договір купівлі-продажу посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Криворотенко Л.І. (а.с.18).

ОСОБА_5 12.02.2019 змінила прізвище як ОСОБА_7 (а.с.13).

ОСОБА_4 належить квартира АДРЕСА_2 , про що свідчить договір купівлі-продажу від 19.11.2018, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Осіпцевою В.М. (а.с.22-23).

Комісія КП «ЖКС «Порто-Франківський» в складі старшого майстра дільниці та двох майстрів виробничої дільниці №2, 27 травня 2021 року склали акт, згідно якого вказали, що при виході на адресу АДРЕСА_3 повідомлялося, що в кімнаті на стелі спостерігаються плями на площі 1,5 кв.м. Причина залиття сталося по халатності використання сантехнічних приладів власником вище розташованої квартири АДРЕСА_4 (а.с.107).

Комісія КП «ЖКС «Порто-Франківський» в складі старшого майстра дільниці та двох майстрів виробничої дільниці №2, 18 жовтня 2021 року склали акт, згідно яким у кімнаті квартири АДРЕСА_1 спостерігаються сліди залиття на площі 2,5 кв.м. Причиною залиття імовірно сталося через затор та не герметичність каналізації квартири АДРЕСА_4 , що проходить по коридору загального користування (а.с.108).

Комісія КП «ЖКС «Порто-Франківський» в складі старшого майстра дільниці та двох майстрів виробничої дільниці №2, 02 листопада 2021 року склали акт про обстеження факту залиття квартири АДРЕСА_1 , згідно якого в житловій кімнаті на стелі виявлено пляму розміром 2 кв.м. У коридорі на стелі виявлено пляму 1 кв.м. Причиною залиття послужило негерметичність системи каналізації, яка виконана із пластикових руд у квартирі АДРЕСА_4 , що при використанні системи каналізації у квартирі АДРЕСА_4 відбулося залиття квартири АДРЕСА_5 , що знаходиться під квартирою АДРЕСА_4 (а.с.109).

Відповідач стверджує, що залиття сталося тільки у жовтні 2021 року, але такі доводи спростовуються вищевказаними актами обстеження за травень, жовтень та листопада 2021 року.

Згідно висновку експерта Рапача К.В., обізнаного про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок експерта, судової будівельно-технічної експертизи за заявою ОСОБА_2 №16/21 від 22.10.2021, вартість матеріального збитку, що виник внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 складає 25 279 грн. (а.с.27-39).

Відповідач вказує, що висновок складено на підставі актів яких не додано до справи, з чим неможливо погодитися, адже висновок експерта складено на підставі акту від 27.05.2021 та 18.10.2021. Відзначення експерта про акт від 19.10.2021 вочевидь є помилковим, адже зміст акту викладений у висновку відповідає змісту акта саме від 18.10.2022 (а.с.37).

Таким чином, вартість матеріальної шкоди визначена на підставі двох актів про залиття, адже експертне дослідження проведено 22.10.2021, в той час як третій акт складено 02.11.2021.

Також відповідач вказує, що кошторис експерта вказує на заміну повністю стелі, але відповідач вважає, що плями можливо просто зафарбувати.

У кошторисі експерта вказано на необхідність протравки цементної штукатурки стелі антигрибковою сумішшю (а.с.41-44), в той час як у висновку експерта вказано, що на стелі є плями жовто-бурого кольору, грибок, цвіль, відчутний специфічний запах. Тож, заміна стелі з гіпсокартону обґрунтована експертом належним чином.

Тому, суд не погоджується з доводами відповідача про суперечність висновку експерта.

Згідно п.2 ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Стороною позивача надано висновок експерта, такий висновок не викликає сумнівів у його правильності, а тому підстав для призначення експертизи на вимогу відповідача у суду відсутні.

Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Керуючись ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 4 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що власник зобов`язаний власним коштом проводити ремонт та заміну санітарно-технічних приладів і пристроїв, обладнання, іншого спільного майна, пошкодженого з його вини, яка доведена в установленому законом порядку.

Відповідно до абзацу 5 пункту 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 8 жовтня 1992 року власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний використовувати приміщення житлового будинку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання.

Враховуючи викладене, можна дійти до висновку, що обов`язок з утримання санітарно-технічних приладів (кранів, труб, що розміщені у квартирі) у належному стані покладено саме на власника квартири.

Це підтверджується і практикою Верховного Суду, який у постанові від 03.10.2018 в справі № 344/3303/16-ц підкреслив, що суди попередніх інстанцій, встановивши факт залиття квартири позивача, причину та розмір завданої шкоди майну позивача і взявши до уваги те, що ОСОБА_3 як власник квартири, з якої відбувся витік води, не довів, що його вини в заподіянні шкоди немає, дійшли обґрунтованого висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позовних вимог про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири.

Відповідно до положень статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому чи більшому розмірі.

За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ст. 1192 якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Отже, позивачам була завдана майнова шкода у розмірі 25 279 грн., що не спростовується відповідачем, яка повинна бути відшкодована у повному обсязі.

Відповідно до ст. 76-81 ЦПК України, сторони на підтвердження обставин, якими вони обґрунтовують свої вимоги чи заперечення повинні надати належні, достовірні, достатні та допустимі докази.

Згідно з частинами першою і другою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю і стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Суд вважає, що у зв`язку з порушенням звичного режиму життя, сильним психологічним стресом, витратою часу та зусиль для відновлення попереднього стану квартири, необхідністю займатися ремонтом, позивачі мають право на відшкодування моральної шкоди, розмір якої, враховуючи засади розумності та відповідності суд визначає у сумі 2000 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За дві позовні вимоги, позивачі сплатили судовий збір у розмірі 1816 грн., що вбачається з квитанції від 24.11.2021 (а.с.5).

Одна позовна вимога задоволено судом у повному обсязі, судовий збір за яку сплачений у розмірі 908 грн., тому сума сплаченого судового збору за позовну вимогу про стягнення матеріальної шкоди підлягає стягненню з відповідача на користь позивачів.

Позовна вимоги про стягнення моральної шкоди задоволена судом на 13,3% (стягнуто 2000 грн. від заявлених 15 000 грн.), тому судовий збір за вимогу про стягнення моральної шкоди підлягає стягненню у розмірі 120,76 грн. (13,3% від загальної суми 908 грн.)

Тож, загальний розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивачі становить 1028,76 грн.

Керуючись ст.ст. 5, 15, 1166, 1167, 1187, 1190, 1196, 1200, 1201 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 27, 64, 76, 81, 95, 258-259, 263-265, 268, 274, 279, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_6 ) на користь ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_3 ) матеріальну шкоду у розмірі 25 279 (двадцять п`ять тисяч двісті сімдесят дев`ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_6 ) на користь ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_3 ) моральну шкоду у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_6 ) на користь ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_3 ) судовий збір у розмірі 1028 (одна тисяча двадцять вісім) гривень 76 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 03.08.2022.

Суддя: В.Я. Бондар