Справа № 161/5285/22
Провадження № 2/161/2540/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2022 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Присяжнюк Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Борсук К.П.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн», товариство з обмеженою відповідальністю «Нерухомість-Закон та порядок», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мурська Наталія Василівна, про визнання договору недійсним, скасування реєстрації права на нерухоме майно та витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В:

04 травня 2022 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (далі позивачі, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно) звернулися в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (далі відповідач-1), Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн» (далі відповідач-2), Товариство з обмеженою відповідальністю «Нерухомість-Закон та порядок» (далі відповідач-3), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мурська Наталія Василівна (далі третя особа), про визнання договору недійсним, скасування реєстрації права на нерухоме майно та витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння,

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачі під час перебування у шлюбі придбали у спільну сумісну власність квартиру за адресою АДРЕСА_1 .

13 грудня 2007 року між ОСОБА_1 та ВАТ «КБ «Надра» був укладений кредитний договір №11-ЖК, згідно з яким ОСОБА_1 отримав у кредит 50 750,00 доларів США з цільовим призначення на придбання житла (квартири за адресою АДРЕСА_1 ).

В забезпечення виконання вищенаведеного кредитного договору, 13 грудня 2007 року був укладений відповідний договір іпотеки, предметом якого є квартира.

З 2009 року у спірній квартирі проживає син позивачів.

20 січня 2014 року між ОСОБА_1 та банком був укладений договір про внесення змін до іпотечного договору, а також додатковий договір про внесення змін до кредитного договору, суть яких зводилася до зміни валюти зобов`язання з іноземної на національну.

22 травня 2020 року в ході процедури ліквідації банку право вимоги за цим кредитним та іпотечним договором набуло ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», яке надалі за договором про відступлення прав вимоги від 17 лютого 2020 року набуло ТОВ «Преміум Лігал Колекшн».

ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» в порядку досудового звернення стягнення на предмет іпотеки зареєструвало за собою право власності на предмет іпотеки спірну квартиру, а 14 грудня 2020 року за договором купівлі-продажу відчужило її Товариству з обмеженою відповідальністю «Нерухомість-Закон та порядок».

Позивачі вважають, що договір про відступлення прав вимоги, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Преміум Лігал Колекшн», а також договір купівлі-продажу квартири від 14 грудня 2020 року є незаконними, оскільки був порушений мораторій, встановлений Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», а також не отримано дозвіл органу опіки та піклування на відчуження квартири, право користування якою має малолітня дитина.

З наведених вище підстав позивачі просять суд:

1) визнати недійсним договір про відступлення права вимоги №GL48N718070_I_2-N від 17 липня 2020 року, що був укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Преміум Лігал Колекшн»;

2) скасувати рішення про державну реєстрацію право іпотекодержателя за ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» (без зазначення реквізитів такого рішення);

3) визнати недійсним договір купівлі-продажу від 14 грудня 2020 року, що був укладений між ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» та ТОВ «Нерухомість Закон та порядок» №2529;

4) витребувати з чужого незаконного володіння ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» у власність ОСОБА_1 квартиру за адресою АДРЕСА_1 та припинити право власності ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» на вказану квартиру.

Відповідач-3 у письмовому відзиві позов заперечив. Узагальнені доводи цього відповідача зводяться до того, що ОСОБА_1 у встановленому порядку змінив валюту зобов`язання у кредитному договорі з іноземної, на національну, а тому положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» на ці правовідносини не поширюються. Також вважає, що права малолітньої дитини у даному випадку не порушені.

Аналогічний за своїм змістом відзив надав відповідач-2.

Відповідач-1 відзиву на позов не подав.

Третя особа пояснень на позов не надавала.

В судове засідання сторони не прибули, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідач-2 просив розгляд справи здійснювати без його участі.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, з таких підстав.

Судом встановлено, що позивачі під час перебування у шлюбі придбали у спільну сумісну власність квартиру за адресою АДРЕСА_1 (а.с.24-28).

13 грудня 2007 року між ОСОБА_1 та ВАТ «КБ «Надра» був укладений кредитий договір №11-ЖК, згідно яких ОСОБА_1 отримав у кредит 50 750,00 доларів США з цільовим призначення на придбання житла, а саме квартири за адресою АДРЕСА_1 (а.с.21-23).

В забезпечення виконання вищенаведеного кредитного договору, 13 грудня 2007 року був укладений відповідний договір іпотеки, предметом якого є квартира. Договір містить в собі іпотечне застереження про право іпотекодержателя, у разі порушення основного зобов`язання, задовольнити свої вимоги шляхом набуття права власності на предмет іпотеки (п.5.3) (а.с.17-19).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у позивачів від шлюбу народився син ОСОБА_3 , який, як стверджують позивачі, проживає у спірній квартирі (а.с.29). У цій же квартирі син сторін зареєстрований (а.с.33).

20 січня 2014 року між ОСОБА_1 та банком був укладений договір про внесення змін до іпотечного договору, а також додатковий договір про внесення змін до кредитного договору, суть яких зводилася до зміни валюти зобов`язання з іноземної, на національну (а.с.34-47).

22 травня 2020 року в ході процедури ліквідації банку право вимоги за цим кредитним та іпотечним договором набуло ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп». Відповідний договір укладений між банком та ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» 17 липня 2012 року (а.с.48-53).

Надалі, ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» за договором про відступлення прав вимоги від 17 лютого 2020 року, набуло ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» (а.с.55-56).

20 липня 2020 року ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» надіслало позивачу ОСОБА_1 в порядку ст.35 Закону України «Про іпотеку» Повідомлення про порушення основного зобов`язання (а.с.57).

Згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» в порядку досудового звернення стягнення на предмет іпотеки зареєструвало за собою право власності на предмет іпотеки спірну квартиру, а 14 грудня 2020 року за договором купівлі-продажу відчужило її Товариству з обмеженою відповідальністю «Нерухомість-Закон та порядок» (а.с.82-83, 100).

Надаючи свою правову оцінку підстав цього позову, суд зазначає таке.

Мораторій (заборона) на примусове відчуження майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, який встановлений Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», має цільовий характер і є державною гарантією захисту конституційних прав та інтересів громадян, які отримали кредити саме в іноземній валюті.

Якщо під час виконання зобов`язань за домовленістю сторін відбулася зміна умови кредитного договору шляхом зміни валюти кредитування, що повідає принципу свободи договору, це означає, що сторони кредитного договору врегулювали свої зобов`язальні відносини на власний розсуд, змінивши валюту заборгованості з іноземної валюти на гривню. Відтак позичальник добровільно відмовився від поширення на ці кредитні правовідносини мораторію, передбаченого Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», і втратив право на таку державну гарантію захисту прав та інтересів громадян, які отримали кредит в іноземній валюті.

З огляду на зазначене та керуючись загальноправовим принципом правової визначеності і такими принципами цивільного права, як свобода договору, справедливість, добросовісність і розумність, слід дійти висновку, що у разі визначення заборгованості позичальника за кредитним договором в гривні, обмеження, встановлені Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» щодо примусового відчуження майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, до таких правовідносин не застосовуються.

Такий правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 17 квітня 2019 року №766/5668/17-ц.

Оскільки позивач ОСОБА_1 та ПАТ «КБ «Надра» 20 січня 2014 року уклали договори про зміну виду кредитування, в результаті яких валюта кредиту була реструктуризована в національну валюту гривню, на розглядувані правовідносини не поширюється дія Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», а тому посилання позивачів на відповідний мораторій є помилковим.

Що стосується доводів позивачів про порушення прав малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , то суд зазначає, що вказана особа не є позивачем у справі, а тому надавати свою правову оцінку можливим порушенням його прав та законних інтересів суд не може. Якщо ОСОБА_3 , в особі своїх законних представників, вважає порушеними свої майнові права, він має право звернутися до суду з відповідним позовом.

Будь-яких інших підстав позову, текст позовної заяви не містить, а з огляду на встановлену у статті 204 ЦК України презумпцію правомірність правочинів, а також принцип диспозитивності цивільного процесу, закріпленого ст.13 ЦПК України, виходити за межі позовних вимог та розширювати підстави позову суд не вправі.

З наведених вище підстав слід відмовити у задоволенні позову.

Керуючись ст.265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн», товариство з обмеженою відповідальністю «Нерухомість-Закон та порядок», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мурська Наталія Василівна, про визнання договору недійсним, скасування реєстрації права на нерухоме майно та витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Волинського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачами у справі є:

1) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

2) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідачами у справі є:

1) Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», м. Дніпро, вул. Автотранспортна, 2, оф.205, ;

2) Товариство з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн», м. Київ, вул. Дмитрівська, 13А, кв.12, ;

3) Товариство з обмеженою відповідальністю «Нерухомість-Закон та порядок», м. Київ, вул. Дмитрівська, 13А, кв.12, .

Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів є приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мурська Наталія Василівна, м. Київ, вул. Велика Житомирська, буд.13, неж.прим. з №1 по №5 (групи прим. №22) (в літ. А).

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М. Присяжнюк