ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

01 серпня 2022 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 744/164/21

Головуючий у першій інстанції Гнип О. І.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/96/22

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Скрипки А.А.

суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.

секретар: Приліпко В.В.

учасники справи:

позивач: Комунальне підприємство Криничне Семенівської міської ради Чернігівської області

відповідач: ОСОБА_1

треті особи: Семенівська міська рада Чернігівської області,

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Нива

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Семенівського районного суду Чернігівської області у складі судді Гнипа О.І. від 19 травня 2021 року, місце ухвалення рішення м.Семенівка, дата складання повного тексту рішення - 28 травня 2021 року, у справі за позовом Комунального підприємства Криничне Семенівської міської ради Чернігівської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, треті особи: Семенівська міська рада Чернігівської області, Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Нива,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2021 року Комунальне підприємство Криничне Семенівської міської ради Чернігівської області звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. В обґрунтування вимог заявленого позову Комунальне підприємство Криничне Семенівської міської ради Чернігівської області вказувало, що ним за період з 01.03.2018 року по 31.01.2021 року надавались послуги з водопостачання відповідачу ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач зазначав, що відповідач не виконує своїх зобов`язань по оплаті наданих послуг, у зв`язку з чим за період з 01.03.2018 року по 31.01.2021 року утворилась заборгованість за спожиту воду у розмірі 2 186 грн. 17 коп., яку позивач просить стягнути на свою користь з відповідача. Також позивачем ставилось питання про відшкодувати за рахунок відповідача понесених судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 2 270 грн.

Рішенням Семенівського районного суду Чернігівської області від 19.05.2021 року позов Комунального підприємства Криничне Семенівської міської ради Чернігівської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги, задоволено. Судом стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства Криничне Семенівської міської ради Чернігівської області 2 186 грн. 17 коп. заборгованості за спожиту воду за період з 01.03.2018 року по 31.01.2021 року. Також з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства Криничне Семенівської міської ради Чернігівської області стягнуто 2 270 грн. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції від 19.05.2021 року, та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні вимог заявленого Комунальним підприємством Криничне Семенівської міської ради Чернігівської області до ОСОБА_1 позову. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 також просить апеляційний суд зобов`язати Семенівську міську раду Чернігівської області провести комісійне обстеження водогонів від свердловини, що знаходиться по АДРЕСА_1 та свердловини, що знаходиться на території тваринницької ферми ТОВ Нива для з`ясування питання, мережею якого водогону здійснюється поставка води до господарства ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Доводи апеляційної скарги вказують, що оскаржуване рішення суду першої інстанції від 19.05.2021 року ухвалено судом першої інстанції із порушенням норм процесуального права, із неправильним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неповного з`ясування обставин, які мають значення для справи, внаслідок чого висновки суду не відповідають фактичним обставинам, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції від 19.05.2021 року є незаконним, необґрунтованим та підлягає скасуванню. Доводи апеляційної скарги зазначають, що оскаржуване рішення суду першої інстанції від 19.05.2021 року ухвалено Семенівським районним судом Чернігівської області у складі судді Гнипа О.І., який проявив упередженість до апелянта та її представника, при цьому, суддя Гнип О.І. не був безстороннім у даній справі. Доводи апеляційної скарги стверджують, що судді Гнипу О.І. було заявлено відвід через його упередженість та необ`єктивність. Апелянт вказує, що суддя Гнип О.І., розглядаючи справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , прийняв, як належні та допустимі докази її вини покази свідка по справі керівника Комунального підприємства Криничне Семенівської міської ради Чернігівської області Семеняко Н.І. На думку апелянта, вказана обставина ставить під сумнів неупередженість та об`єктивність судді під час розгляду справи №744/164/21, у зв`язку з чим нею було подано заяву про відвід судді Гнипа О.І. Проте, як зазначає апелянт, у порушення п.5 ч.1 статті 36 ЦПК України, вказаний відвід було безпідставно залишено без задоволення тим же суддею, якому відвід було заявлено. Із посиланням на п.2 ч.3 статті 376 ЦПК України, апелянт вказує, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими, якщо апеляційну скаргу обґрунтовано такою підставою. Доводи апеляційної скарги стверджують, що суд першої інстанції обґрунтував оскаржуване рішення від 19.05.2021 року неправдивою інформацією, яка була надана позивачем, відносно того, що Комунальне підприємство Криничне Семенівської міської ради Чернігівської області є виконавцем послуг з постачання води до частини житлових будинків у с.Тимоновичі, зокрема, і до домоволодіння відповідача за адресою: АДРЕСА_1 . Апелянт вказує, що артезіанська свердловина та водонапірна вежа, яка розташована по АДРЕСА_1 , тільки 06.05.2021 року рішенням Семенівської міської ради Чернігівської області прийнята до комунальної власності, а в господарське відання взагалі не передавалась. Апелянт зазначає, що міська влада здійснила фальсифікацію документів, а саме, стираючи та замальовуючи інформацію в акті приймання-передачі об`єктів соціальної сфери у комунальну власність від 08.12.2000 року. Апелянт стверджує, що артезіанські свердловини та водонапірні вежі, розташовані на території тваринницької ферми СТОВ Нива, не належать даному підприємству, а повинні належати територіальній громаді, але також не належать. Доводи апеляційної скарги вказують, що рентна плата, яка повинна сплачуватись за забір води СТОВ Нива із артезіанських свердловин, у відповідності до статті 255 Податкового кодексу України, не сплачується. Доводи апеляційної скарги зазначають, що суд першої інстанції не відреагував на вказані порушення, та не постановив при цьому окрему ухвалу, згідно ч.1 статті 262 ЦПК України. Доводи апеляційної скарги стверджують, що судом першої інстанції було безпідставно відмовлено у задоволенні клопотань ОСОБА_1 щодо проведення огляду водогонів від свердловини, яка знаходиться по вул.Піски, села Тимоновичі Новгород-Сіверського району Чернігівської області, та свердловини, із якої здійснює спеціальне водокористування СТОВ Нива за місцем їх знаходження, із залученням фахівців у сфері житлово-комунальних послуг Семенівської міської ради Чернігівської області. Доводи апеляційної скарги вказують, що суд першої інстанції необґрунтовано дійшов висновку у оскаржуваному рішенні від 19.05.2021 року відносно того, що КП Криничне надає послуги з постачання води, використовуючи при цьому комунальне майно, яке перебуває у його господарському віданні. Апелянт, із посиланням на статті: 24,62,133,136 Господарського Кодексу України, на ч.5 статті 60 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, зазначає, що суд першої інстанції не дослідив при вирішенні даного спору по суті основу правового режиму майна, яке КП Криничне використовує у своїй господарській діяльності. Доводи апеляційної скарги стверджують, що у КП Криничне взагалі відсутнє майно, яке б дозволяло здійснювати діяльність з постачання води населенню. При цьому, посилаючись на статті: 1, 48, 49 Водного Кодексу України, ОСОБА_1 вказує, що КП Криничне не має дозволу на спеціальне водокористування.

У відзиві на апеляційну скаргу Семенівська міська рада Чернігівської області просить апеляційну скаргу залишити без задоволення у зв`язку із її безпідставністю, та залишити без змін обґрунтоване та правомірне рішення суду першої інстанції від 19.05.2021 року.

У відзиві на апеляційну скаргу Комунальне підприємство Криничне Семенівської міської ради просить апеляційну скаргу залишити без задоволення у зв`язку із її безпідставністю, та залишити без змін обгрунтоване рішення суду першої інстанції від 19.05.2021 року.

В судове засідання апеляційного суду учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду даної справи, не з`явились. Відповідно до приписів ч.2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до положень ч.5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

За даних обставин, датою прийняття даної постанови апеляційним судом є 01.08.2022 року.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрована та проживає в буд. АДРЕСА_1 (а.с.12).

Актом приймання-передачі об`єктів соціальної сфери у комунальну власність від 08.12.2000 року, водогін в с.Тимоновичі, який було введено в експлуатацію у 1994 році і який належав ТОВ Нова, було передано Тимоновицькій сільській раді (а.с.61).

На виконання ухвали суду першої інстанції від 14.04.2021 року (а.с.93-96), Семенівською міською радою Чернігівської області 30.04.2021 року на адресу суду першої інстанції було направлено відповідний перелік документів (а.с.105-124), за якими наведено факти щодо правомірності користування водогоном Комунальним підприємством Криничне Семенівської міської ради Чернігівської області із посиланням на відомості наданих документів, в тому числі, і на лист Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Нива від 27.04.2021 року №36 (а.с.122), із повідомленням, що водогон було передано єдиним комплексом без технічної документації до комунальної власності Тимоновицької сільської ради, згідно акту приймання-передачі від 08.12.2000 року.

Рішенням Тимоновицької сільської ради Семенівського району Чернігівської області від 16.05.2001 року було включено безоплатно до об`єктів комунальної власності, із послідуючою передачею на баланс сільської ради відповідні об`єкти соціальної інфраструктури, в тому числі, і водогін (а.с.115).

Рішенням Тимоновицької сільської ради Семенівського району Чернігівської області від 14.02.2013 року було створено Комунальне підприємство Криничне Тимоновицької мільської ради (а.с.118).

Рішенням Тимоновицької сільської ради Семенівського району Чернігівської області від 30.04.2013 року водогін в с.Тимоновичі та водонапірна башта по вул.Піски в с.Тимоновичі були надані в оренду КП Криничне Тимоновицької сільської ради для ведення господарської діяльності, шляхом укладення договору оренди водогону та водонапірної башти, терміном на три роки. Вважати даний договір оренди таким, що вступив в дію 01.04.2013 року (а.с.117).

Рішенням Тимоновицької сільської ради Семенівського району Чернігівської області від 26.12.2001 року було передано Державному комунальному підприємству Тимоновицьке в оренду, строком на 1 рік, водогін в селах Тимоновичі та Улянівське (а.с.119).

Рішенням Тимоновицької сільської ради Семенівського району Чернігівської області від 22.05.2014 року внесено зміни до договору оренди водогону від 01.04.2013 року, та затверджено перелік орендованого майна, а саме: водогін в с.Тимоновичі, водонапірна башта по вул.Піски в с.Тимоновичі, свердловина №3 по вул.Піски в с.Тимоновичі; зобов`язано сільського голову та директора КП Криничне переукласти договір оренди водогону в с. Тимоновичі, згідно внесених змін (а.с.120).

Згідно Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.5), а також довідки АБ №677922 Відділу статистики у Семенівському районі (а.с.6), КП Криничне здійснює наступні види економічної діяльності: забір очищення та постачання води; збирання безпечних відходів; каналізація, відведення й очищення стічних вод.

За даними Ліцензійного реєстру суб`єктів господарювання, що здійснюють господарську діяльність у сферах централізованого водопостачання та централізованого водовідведення на території Чернігівської області (а.с.62-66), Комунальне підприємство Криничне ліцензовано: Чернігівська обласна державна адміністрація, Департамент ЖКГ та ПЕК Чернігівської ОДА на надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, крім централізованого водопостачання та водовідведення за нерегульованим тарифом (а.с.65,зворот).

Як вбачається із відповіді Семенівської міської ради Чернігівської області №01-25/968 від 07.04.2021 року на адвокатський запит (а.с.72), на території с.Тимоновичі Семенівської міської ради діють три артезіанські свердловини, дві з яких належать ТОВ Нива. Свердловина №3, розташована по вул.Піски в с.Тимоновичі, знаходиться у розпорядженні КП Криничне Семенівської міської ради на праві господарського відання. На зазначену свердловину є оформлений паспорт. Станом на 07.04.2021 року КП Криничне для забезпечення подачі води у мережу використовує свердловину АДРЕСА_2 . Мережа водогону була передана Тимоновицькій сільській раді від ТОВ Нива відповідно до акту приймання-передачі об`єктів соціальної сфери у комунальну власність (крім житла) від 08.12.2000 року. Станом на 07.04.2021 року КП Криничне постачається вода до житлових будинків, розташованих на вулицях: Перемоги, Шевченко, Лугова, Кринична, Нова, Піски с.Тимоновичі Семенівської міської ради.

Згідно матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 не вчиняла відповідних дій на пропозиції КП Криничне Семенівської міської ради Чернігівської області щодо укладення договору про водозабезпечення належного ОСОБА_1 домогосподарства в установленому законом порядку (а.с.50,56).

Як вбачається із повідомлення КП Криничне від 30.06.2020 року, заборгованість ОСОБА_1 за водопостачання до домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , станом на червень 2020 року становила 1 429 грн. 30 коп. (а.с.53).

За даними довідки про заборгованість за водопостачання КП Криничне, заборгованість ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 31.01.2021 року за спожиту воду становить 2 186 грн. 17 коп. (а.с.8).

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що доводи апеляційної скарги відносно того, що висновки оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 19.05.2021 року про задоволення вимог заявленого позову не узгоджуються із фактичними обставинами справи та нормами права, які регулюють спірні правовідносини, не можуть бути підставами для скасування рішення суду першої інстанції від 19.05.2021 року, оскільки вказані доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи.

Доводи апеляційної скарги зазначають, що оскаржуване рішення суду першої інстанції від 19.05.2021 року ухвалено Семенівським районним судом Чернігівської області у складі судді Гнипа О.І., який проявив упередженість до апелянта та її представника, при цьому, суддя Гнип О.І. не був безстороннім у даній справі. Доводи апеляційної скарги стверджують, що судді Гнипу О.І. було заявлено відвід через його упередженість та необ`єктивність. Апелянт вказує, що суддя Гнип О.І., розглядаючи справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , прийняв, як належні та допустимі докази її вини покази свідка по справі керівника Комунального підприємства Криничне Семенівської міської ради Чернігівської області Семеняко Н.І. На думку апелянта, вказана обставина ставить під сумнів неупередженість та об`єктивність судді під час розгляду справи №744/164/21, у зв`язку з чим нею було подано заяву про відвід судді Гнипа О.І. Проте, як зазначає апелянт, у порушення п.5 ч.1 статті 36 ЦПК України, вказаний відвід було безпідставно залишено без задоволення тим же суддею, якому відвід було заявлено. Із посиланням на п.2 ч.3 статті 376 ЦПК України, апелянт вказує, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими, якщо апеляційну скаргу обґрунтовано такою підставою.

Апеляційний суд вважає, що вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставами для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 19.05.2021 року, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.32-33), ухвалою Семенівського районного суду Чернігівської області від 02.04.2021 року було відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача - ОСОБА_2 про відвід судді Гнипа О.І.

Приписами п.2 ч.3 статті 376 ЦПК України регламентовано, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими, якщо апеляційну скаргу обґрунтовано такою підставою.

В ході апеляційного розгляду даної справи підстави відводу судді Гнипа О.І., на які посилався представник відповідача - адвокат Козлов В.В. (а.с.22), та які були підтримані відповідачем ОСОБА_1 , апеляційним судом не визнано обґрунтованими. За даних обставин, відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 19.05.2021 року, згідно приписів п.2 ч.3 статті 376 ЦПК України, на які посилається ОСОБА_1 в доводах апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги стверджують, що суд першої інстанції обґрунтував оскаржуване рішення від 19.05.2021 року неправдивою інформацією, яка була надана позивачем, відносно того, що Комунальне підприємство Криничне Семенівської міської ради Чернігівської області є виконавцем послуг з постачання води до частини житлових будинків у с. Тимоновичі, зокрема, і до домоволодіння відповідача за адресою: АДРЕСА_1 . Апелянт вказує, що артезіанська свердловина та водонапірна вежа, яка розташована по АДРЕСА_2 , тільки 06.05.2021 року рішенням Семенівської міської ради Чернігівської області прийнята до комунальної власності, а в господарське відання взагалі не передавалась. Апелянт зазначає, що міська влада здійснила фальсифікацію документів, а саме, стираючи та замальовуючи інформацію в акті приймання-передачі об`єктів соціальної сфери у комунальну власність від 08.12.2000 року. Апелянт стверджує, що артезіанські свердловини та водонапірні вежі, розташовані на території тваринницької ферми СТОВ Нива, не належать даному підприємству, а повинні належати територіальній громаді, але також не належать. Доводи апеляційної скарги вказують, що рентна плата, яка повинна сплачуватись за забір води СТОВ Нива із артезіанських свердловин, у відповідності до статті 255 Податкового кодексу України, не сплачується. Доводи апеляційної скарги зазначають, що суд першої інстанції не відреагував на вказані порушення, та не постановив при цьому окрему ухвалу, згідно ч.1 статті 262 ЦПК України. Доводи апеляційної скарги стверджують, що судом першої інстанції було безпідставно відмовлено у задоволенні клопотань ОСОБА_1 щодо проведення огляду водогонів від свердловини, яка знаходиться по вул.Піски, села Тимоновичі Новгород-Сіверського району Чернігівської області, та свердловини, із якої здійснює спеціальне водокористування СТОВ Нива за місцем їх знаходження, із залученням фахівців у сфері житлово-комунальних послуг Семенівської міської ради Чернігівської області. Доводи апеляційної скарги вказують, що суд першої інстанції необґрунтовано дійшов висновку у оскаржуваному рішенні від 19.05.2021 року відносно того, що КП Криничне надає послуги з постачання води, використовуючи при цьому комунальне майно, яке перебуває у його господарському віданні. Апелянт, із посиланням на статті: 24,62,133,136 Господарського Кодексу України, на ч.5 статті 60 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, зазначає, що суд першої інстанції не дослідив при вирішенні даного спору по суті основу правового режиму майна, яке КП Криничне використовує у своїй господарській діяльності. Доводи апеляційної скарги стверджують, що у КП Криничне взагалі відсутнє майно, яке б дозволяло здійснювати діяльність з постачання води населенню. При цьому, посилаючись на статті: 1, 48, 49 Водного Кодексу України, ОСОБА_1 вказує, що КП Криничне не має дозволу на спеціальне водокористування.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставами для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 19.05.2021 року, виходячи із наступного.

Виходячи із фактичних, документально підтверджених вищезазначених обставин справи, а також приписів: ч.1 статті 2; п.2 ч.1 статті 5; п.1, п.3 ч.1, п.5 ч.2 статті 6; п.1,п.5 ч.2 статті 7 Закону України Про житлово-комунальні послуги (в редакції, чинній протягом хронологічного періоду існування заборгованості); ч.1 статті 509, ч.1 статті 526, ч.1 статті 901, ч.1 статті 903 ЦК України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням. При цьому, у вказаному зобов`язанні, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч.1 статті 509 Цивільного кодексу України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.

З врахуванням висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 15.03.2018 року у справі №401/710/15-ц, провадження № 6-3193св18, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку відносно того, що оскільки між позивачем і відповідачем існували фактичні договірні відносини, вимоги заявленого до ОСОБА_1 позову про стягнення заборгованості за фактично надані послуги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, відповідно до положень ч.4 статті 263 ЦПК України, апеляційний суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 року у справі №751/3840/15-ц, провадження №14-280цс18.

Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Необхідно зазначити, що ухвалою апеляційного суду від 20.12.2021 року (а.с.241-242) було задоволено клопотання ОСОБА_1 про проведення комісійного обстеження водогонів від свердловини, що знаходиться по вулиці Піски села Тимоновичі Новгорд-Сіверського району Чернігівської області та свердловини, що знаходиться на території тваринницької ферми ТОВ Нива, з метою з`ясування питання, мережею якого водогону здійснюється поставка води до господарства ОСОБА_1 .

На виконання даної ухвали апеляційного суду Головне управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області надало копію відповіді від 05.11.2021 року на звернення ОСОБА_1 (а.с.244-246), з якої вбачається, що за результатами перевірки КП Криничне встановлено, що на балансі КП Криничнезнаходиться артсвердловина №3 та водогін протяжністю 4,5 км, який проходить по с.Тимоновичі,Чернігівської області. Проте, технічна документація на водогін у суб`єкта господарювання відсутня. Вода, яка береться із артсвердловини №3 та обслуговується Підприємством, відповідачу ОСОБА_1 не постачається, проте, відповідачу ОСОБА_1 КП Криничне постачається вода по водогону, який проходить по території села Тимоновичі Чернігівської області.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що вказані обставини не можуть бути підставами для відмови у задоволенні позову КП Криничне Семенівської міської ради Чернігівської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за фактично надані послуги, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, КП Криничне Семенівської міської ради Чернігівської області є уповноваженою особою на надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. За даними Ліцензійного реєстру суб`єктів господарювання, що здійснюють господарську діяльність у сферах централізованого водопостачання та централізованого водовідведення на території Чернігівської області (а.с.62-66), Комунальне підприємство Криничне ліцензовано: Чернігівська обласна державна адміністрація, Департамент ЖКГ та ПЕК Чернігівської ОДА на надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, крім централізованого водопостачання та водовідведення за нерегульованим тарифом (а.с.65,зворот).

Доводи апеляційної скарги відносно того, що суд першої інстанції не дослідив при вирішенні даного спору по суті основу правового режиму майна, яке КП Криничне використовує у своїй господарській діяльності, не спростовують встановлених судом обставин, які є підставами для задоволення вимог заявленого позову. Питання щодо здійснення господарської діяльності КП Криничне Семенівської міської ради Чернігівської області не є предметом заявленого позову.

Відповідно до ч.1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно приписів ч.1,ч.6 статті 81 ЦПК України, яка регламентує обов`язок доказування і подання доказів, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи апеляційної скарги вказують, що в ході розгляду даної справи було встановлено порушення права комунальної власності територіальної громади, проте, суд першої інстанції на застосував положення ч.1 статті 262 ЦПК України щодо постановлення окремої ухвали.

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до приписів ч.1 статті 262 ЦПК України, суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Вищезазначені доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 19.05.2021 року, оскільки вони, в контексті положень ч.1 статті 262 ЦПК України, не спростовують висновків рішення суду від 19.05.2021 року щодо вирішення по суті вимог заявленого Комунальним підприємством Криничне Семенівської міської ради Чернігівської області позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги не містять в собі підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 19.05.2021 року, ухваленого на підставі норм права, які регламентують спірні правовідносини, та на основі з`ясованих фактичних обставин, на які учасники судового розгляду даної справи посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом.

Керуючись статтями: 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Семенівського районного суду Чернігівської області від 19 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених п.2 ч.3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Дата складення повної постанови - 01.08.2022 року.

Головуючий: Судді: