Справа № 188/1296/21
Провадження № 2/188/133/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2022 року смт.Петропавлівка

Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Курочкіної О.М.

секретар судового засідання Лукіна Л.Г.

справа №188/1296/21

позивач : ОСОБА_1

відповідачі:

виконавчий комітет Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області;

ОСОБА_2 ;

ОСОБА_3 ;

ОСОБА_4

про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача, ОСОБА_5 .

Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння та господарських споруд, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Також до складу спадщини входили земельні ділянки (паї).

Спадкоємцями після смерті батька є позивач, його мати, ОСОБА_4 та брати: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

За життя ОСОБА_5 склав заповіт, яким заповів усе належне йому майно, де б воно не знаходилось та з чого б вона не складалось, усі майнові права та обов`язки, які належать йому на час посвідчення заповіту, а також ті майнові права та обов`язки, які належатимуть йому на день смерті, позивачу. Заповіт було посвідчено 21 жовтня 2009 року секретарем виконкому Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області Січкарук Валентиною Іванівною.

26 березня 2021 року, позивач звернувся до приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Свириденко Людмили Василівни з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька, ОСОБА_5 .

Іншими спадкоємцями: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до вищезазначеного нотаріуса 26 березня 2021 року було подано заяви про відмову від спадщини.

Постановою приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Свириденко Людмили Василівни, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 , на тій підставі, що нотаріусу не було надано правовстановлюючих документів на житловий будинок.

Позивач просить суд визнати за ним у порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок, що належав його померлому батьку.

Позивача подав до суду заяву про розгляд позову у його відсутність, просить позов задовольнити, судові витрати з відповідача не стягувати.

Від відповідачів надійшли заява з проханням розглянути справу без їх участі, проти задоволення позову не заперечили.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , яке видане виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, актовий запис про смерть №222.

Копією заповіту від 21.10.2009 року, зареєстрованому в реєстрі за №97 підтверджується, що померлий заповів все своє майно, майнові права та обов`язки позивачу.

Довідкою КП Павлоградське МБТІ від 28.04. 2021 року, рішенням Миколаївської сільської ради №104 від 26.12.1996 року, довідкою №295 від 18.03.2021 року підтверджується коло спадкоємців за законом, що проживали з спадкодавцем на момент його смерті.

Заявами ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , належним чином посвідченими секретарем Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області підтверджується, що вони відмовились від спадщини за законом після смерті спадкодавця, а позивач прийняв спадщину.

Технічним паспортом, виданим техніком з інвентаризації нерухомого майна ФОП ОСОБА_6 за 2021 рік підтверджуються дані та експлікація приміщень житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Звітом про оцінку майна за 2021 рік підтверджується вартість спадкового домоволодіння, яка складає 151 296 грн.

Відповідно до постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.08.2021 року, винесеної приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Свириденко Л.В. підтверджується, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тієї підстави, що у позивача відсутні оригінали правовстановлюючих документів на житловий будинок.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті у випадках, визначених статтею 28 цього Закону, та в інших випадках, визначених законом. Згідно з ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, позивач спадщину прийняв.

Відповідно до вивчених доказів, позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_7 .

Відповідно до діючого законодавства позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом, земельну ділянку успадкував, а у спадщині у вигляді житлового будинку нотаріусом було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на даний житловий будинок.

Судом встановлено після смерті спадкодавця, позивач є належним спадкоємцем, тож має право на спадкування за заповітом на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже в сукупності всі вищенаведені належні, допустимі, письмові докази підтверджують належність житлового будинку із господарчими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . спадкодавцю, а після його смерті такий житловий будинок із господарчими спорудами належним чином було успадковано позивачем, що дає в свою чергу право позивачу на визнання за ним права власності на таке майно.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав за правилами позовного провадження.

Відповідно до Правового висновку викладеному у Постанові КЦС ВС від 03.06.2020 у справі № 160/224/18, належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів.

Від спадщини у вигляді житлового будинку позивач не відмовлявся, прийняв її та звернувся до нотаріуса з відповідною заявою, проте через відсутність правовстановлюючого документу не міг оформити вказане спадкове майно у виді домоволодіння на своє ім`я та розпоряджатися ним на правах власника.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши та оцінивши докази позивача, надані ним на підтвердження своїх вимог, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Вирішуючи питання судових витрат, суд бере до уваги, що позивач просить залишити їх за ним і не стягувати судові витрати з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 328, 1216, 1217, 1218, 1241, 1268, 1270, 1272-1274 ЦК України , ст.ст. 4, 10, 12, 141, 258, 264- 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 рнокпп НОМЕР_2 право власності на будинок за адресою: АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя О. М. Курочкіна