Справа № 724/2360/22
Провадження № 2/724/647/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2022 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Єфтеньєва О.Г.

за участі секретаря судового засідання: Писанюк Я.П.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в місті Хотин Чернівецької області цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

25.11.2022 року до Хотинського районного суду Чернівецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

В обґрунтування своєї позовної заяви позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме: житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Крім позивача спадкоємцем першої черги є ОСОБА_2 . Їх спільний батько ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому інші спадкоємці першої черги відсутні. Після смерті ОСОБА_3 спадкова справа не заводилась. Позивач вказує, що вона не була зареєстрована разом з померлою та разом з нею не проживала.

Позивач зазначає, що не була обізнана про строки для прийняття спадщини та необхідність звернення з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, а тому вважає, що строки пропустила з поважної причини.

Враховуючи вище викладене позивач просить суд задовольнити її позовну заяву та встановити додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

22.12.2022 року до Хотинського районного суду Чернівецької області надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 .

В обґрунтування своєї зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її мати ОСОБА_3 .

Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме: житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований за адресою АДРЕСА_1 . Крім неї, спадкоємцем першої черги є її рідна сестра ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Їх спільний батько, ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому інші спадкоємці першої черги відсутні. За життя покійна ОСОБА_3 заповіту не залишала.

ОСОБА_5 зазначає, що в грудні 2022 року її стало відомо, що її сестра ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до неї, ОСОБА_2 , про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері. Дані позовні вимоги вона не визнає та просить суд відмовити у їх задоволенні оскільки ОСОБА_1 знала про смерть матері ще з грудня 2017 року, проте з заявою про прийняття спадщини до нотаріальних органів в шестимісячний строк не звернулася, а підстави з яких було пропущено строк для прийнята спадщини не є поважними. ОСОБА_1 без поважних причин пропустила строк для прийняття спадщини та не навела жодних обґрунтованих підстав для встановлення їй додаткового строку для прийняття спадщини, а тому в задоволенні її позову слід відмовити.

Крім того, ОСОБА_2 , є такою, що прийняла спадщину, оскільки згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Враховуючи вище викладене ОСОБА_2 просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 08.12.2022 року провадження у справі відкрито та вирішено здійснювати розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 22.12.2022 року зустрічний позов прийнято до провадження та об`єднано з первісним позовом.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій просить суд слухати справу у її відсутності. Зустрічний позов просить задовольнити. Щодо свого позову відмовляється.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій просить суд слухати справу у її відсутності. Зустрічний позов просить задовольнити. Щодо первісного позову просить суд у його задоволені відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до п 1ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Так судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 є донькою ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 .

Як вбачається з витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами загальною площею 47,6 кв.м., житловою площею 29,4 кв.м. який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 власником якого на цілу частку є ОСОБА_3 .

З листа приватного нотаріуса Мартинюка В.А. від 27.10.2022 року № 33/01-16 вбачається, що ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 не звернулася з заявою про прийняття спадщини у встановлений строк та на день смерті вона не була зареєстрована та не проживала з померлою. Станом на 27.10.2022 року після смерті ОСОБА_1 ніхто з спадкоємців не звертався і спадкова справа не заводилась. Зазначене підтверджується також довідкою з спадкового реєстру № 70442334 від 27.10.2022 року.

Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_4 ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 та її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Згідно зведеного акту вартості будинку господарських будівель та споруд житловий будинок літ. А-1, веранда літ. «а», ганок літ. «а1», літня кухня-сарай літ. «Б», веранда літ. «б», ганок літ. «б1», сарай літ. «В», вбиральня літ. «Г», ворота «№1», огорожа «№2» який розташований за адресою: АДРЕСА_1 вартість якого становить 169 007 грн.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 , постійно проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, що підтверджується копіями по господарської книги (журналу).

Щодо первісного позову про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті1220,1222,1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17,а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19).

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Разом із тим, Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Згідно з пунктом 1.2 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5 (далі - Порядок N 296/5), при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття (пункт 3.2 глави 10 розділу 11 Порядку № 296/5).

Відповідно до статті 63 Закону України "Про нотаріат" нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме.

Нотаріус або посадова особа opгану місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Такого висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 26 червня 2019 року справа № 565/1145/17.

Статтею 1223 ЦУ України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Позивач на поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини вказує у позовній заяві, що вона не була обізнана про визначений законом строк у шість місяців, а тому є необхідність у додатковому строку для прийняття спадщини.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Суд вважає, що не обізнаність позивача про визначений законом строк у шість місяців для прийняття спадщини не є поважною причиною яка пов`язана з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Крім того, суд бере до уваги заяву позивач від 22.12.2022 року яку вона подала до суду на стадії підготовчого провадження в якій відмовилася від позову.

Враховуючи вище викладене та взявши до уваги заяву позивача суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає, що у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 слід відмовити

Щодо зустрічного позову про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Отже, указана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України.

Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Способи захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 16 ЦК України, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Відповідно частини першої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб.

Згідно з вимогами статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до частин першої, третьої статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України).

Відповідно до роз`яснень, викладених в абзаці другому пункту 23 постанови Пленумом Верховного Суду України від 30 травня 2008року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», судам роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду в позовному провадженні.

Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 16 січня2019 року у справі № 2-390/2006 (провадження № 61-5088св18), від 26 серпня 2020 року у справі № 636/4329/16-ц (провадження № 61-22570св18).

Частина 1 ст. 328 ЦК України, передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Стаття 392 цього ж кодексу передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 постійно проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини та є її донькою.

Крім неї спадкоємцем є також ОСОБА_1 , яка в свою чергу відмовилася від позову про встановлення її додаткового строку для прийняття спадщини та просила суд задовольнити зустрічну позовну заяву в повному обсязі.

Суд вбачає, що у позивача ОСОБА_2 існують перешкоди в оформленні права власності в нотаріальному порядку на спадкове майно, яке належало покійній ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: житловий будинок літ. А-1, веранда літ. «а», ганок літ. «а1», літня кухня-сарай літ. «Б», веранда літ. «б», ганок літ. «б1», сарай літ. «В», вбиральня літ. «Г», ворота «№1», огорожа «№2» який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

З метою захисту своїх прав, позивач звернувся до суду із позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Таким чином, на думку суду, право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником цього майна, дане право нерозривно пов`язане з особою спадкодавця, а тому після його смерті спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку.

Враховуючи, вище наведене суд взявши до уваги заяви сторін у справі та те, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 підлягають задоволенню.

Згідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Тому суд вважає, що позивачу за зустрічним позовом ОСОБА_1 з державного бюджету слід повернути 50 відсотків сплаченого судового збору за подання зустрічної позовної заяви у розмірі 496,20 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог у разі задоволення позову - на відповідача.

Таки чином з відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 на користь позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 слід стягнути судовий збір у розмірі 496,20 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 328, 346, 392, 1217, 1223, 1261, ч. 3 ст. 1268, 1270 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 76- 89, 141, 142, 200, 206, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_5 ) право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 після смерті її матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Повернути з державного бюджету ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_5 ) 50 відсотків сплаченого судового збору за подання зустрічної позовної заяви у розмірі 496,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_5 ) судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 22.12.2022 року.

Суддя: Олександр Георгійович ЄФТЕНЬЄВ