УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2022 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого - судді Кузнєцова Д.В.,

при секретарі судового засідання Карпішиній С.С.,

за участі представника позивача - адвоката Могильницького В.Ю.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Перемоги 99» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача 6 210,64 грн. боргу станом на 30.11.2021 року.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 08.12.2021 року позовну заяву у даній справі прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

У судове засідання 26.07.2022 представник позивача - адвокат Могильницький В.Ю. не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує лише в частині стягнення судового збору та витрат на правову допомогу адвоката в загальній сумі 4 470 грн., оскільки ОСОБА_1 14.07.2022 року сплатив суму основної заборгованості.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог ОСББ «Перемоги 99», проте відзиву не подавав та клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу не заявляв.

З матеріалів справи вбачається, що 14.07.2022 року на рахунок позивача надійшли кошти від власника квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1 у сумі 10 718,40 грн., що підтверджується довідкою ОСББ «Перемоги 99» №7 від 18.07.2022 та меморіальним ордером №.@2PL995922.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідачем в добровільному порядку була сплачена заборгованість, позивач підтримує свої вимоги лише в частині стягнення судових витрат, суд дійшов висновку про прийняття відмови від позову та можливість закриття провадження у справі.

Суд роз`яснює, що згідно з ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача судових витрат, суд зазначає наступне.

За приписами ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

За змістом ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України до судових витрат відносяться витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких належать, зокрема, і витрати на професійну правничу допомогу адвоката.

Встановлено, що 01.07.2021 року між ОСББ «Перемоги 99» в особі голови правління Онищук С.В., яка діє на підставі Статуту, та адвокатським бюро «Могильницький та Партнери» в особі керуючого бюро Могильницького В.Ю., який діє на підставі статуту та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №638 від 29.03.2012 року, був укладений договір про надання правової допомоги.

За змістом пункту 3.2. договору гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами та зазначені в додатку 1 до цього договору.

Факт наданих послуг підтверджується актом наданих послуг (п. 3.6. договору).

Пунктом 3.7. договору передбачено, що підставою для сплати гонорару є рахунок на оплату.

Згідно з переліком та вартістю правової допомоги (послуг), які адвокатське бюро надає клієнту (додаток 1 до договору), рахунку на оплату №15/07 від 01.07.2021, рахунку на оплату №10/02 від 09.02.2022, рахунку на оплату №12/05 від 25.05.2022, актів наданих послуг від 30.11.2021, 09.02.2022, 25.05.2022 та платіжних доручень від 03.08.2021, 17.02.2022, 30.05.2022 вартість послуги з підготовки проекту позовної заяви про стягнення заборгованості (суд загальної юрисдикції) становить 1 200,00 грн., представництво інтересів у Богунському районному суді м. Житомира 09.02.2022 року - 500,00 грн., представництво інтересів у Богунському районному суді м. Житомира 25.05.2022 року - 500,00 грн. (а.с. 46, 48-50, 85-90).

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд також враховує критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19).

Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) зазначила, що суд повинен оцінювати необхідність та розумність судових витрат у вигляді «гонорару успіху», саме в контексті компенсації цих витрат за рахунок іншої сторони судової справи.

Аналогічним чином тлумачить це питання і ЄСПЛ, висновки якого зокрема у рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96), свідчать, що договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом, може підтверджувати, що у клієнта дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові, якщо така угода є юридично дійсною. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними.

Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Схожі висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18), постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 753/15687/15-ц, від 26 вересня 2018 року у справі № 753/15683/15, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 червня 2019 року у справі № 910/3929/18 та інших.

Зважаючи на умови договору про надання правової допомоги, враховуючи складання адвокатом позовної заяви, представництво інтересів у суді, інші наведені у ч. 4 ст. 137 ЦПК України обставини, суд дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правову допомогу в сумі 2 200 грн. є обґрунтованими та реальними. З огляду на викладене та положення ч. 3 ст. 142 ЦПК України, відсутність клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, із ОСОБА_1 на користь позивача підлягають стягненню 2 200 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі ч. 3 ст. 142 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду, що підтверджено документально.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 142, п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 256 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Прийняти відмову Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Перемоги 99» від позову та закрити провадження у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Перемоги 99» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Перемоги 99» 2 200,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу та судовий збір в сумі 2 270,00 грн.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 261 ЦПК України.

Суддя Д.В. Кузнєцов