КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(у порядку ухвалення додаткового рішення)

04 серпня 2022 року м. Київ

Унікальний номер справи № 761/10145/21

Апеляційне провадження № 22-з/824/509/2022

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Гаврюшенко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Прохоренко Юлії Олексіївни про відшкодування судових витрат по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності, ділової репутації та визнання інформації недостовірною, стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 10 вересня 2021 рокувідмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності, ділової репутації та визнання інформації недостовірною, стягнення моральної шкоди (т. 1 а.с. 169-175).

Не погодившись з рішенням районного суду, 19 січня 2022 року представник ОСОБА_2 - адвокат Чабаненко О.М. звернулася до суду з апеляційною скаргою, у якій просила скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (т. 1 а.с. 189-227).

Постановою Київського апеляційного суду від 30 червня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 10 вересня 2021 року залишено без змін(т. 2 а.с. 31-36).

04 липня 2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат Прохоренко Ю.О. подала до суду клопотання про вирішення питання про відшкодування судових витрат, у якому просила долучити до матеріалів справи докази та судові витрати у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 155 400,00 грн. покласти на ОСОБА_2 (т. 2 а.с. 38-44).

Представник ОСОБА_2 - адвокат Проскурня Т.В. подала письмові заперечення, зазначала про не співмірність заявленої суми витрат на правничу допомогу з огляду на складність справи, обсяг роботи адвоката та ціну позову, відсутність підтвердження таких належними та допустимими доказами, наявності сумнівів щодо автентичності поданих представником відповідача копій документів оригіналам. Просила відмовити відповідачеві у відшкодуванні судових витрат (т. 2 а.с. 60-63)

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Фур'яка Я.А. підтримав подану заяву і просив її задовольнити. Представник ОСОБА_2 - адвокат Проскурня Т.В. заперечувала проти задоволення заяви і просила відмовити в її задоволенні, посилалась на не співмірність заявленої суми витрат на правничу допомогу.

Інші особи, які беруть участь у справі до суду не прибули, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином, про що у справі є докази. Так, ОСОБА_1 була сповіщена врученням повідомлення її представнику - адвокату Прохоренко Ю.О., ОСОБА_2. був сповіщений врученням повідомлення його представнику - адвокату Проскурня Т.В. про що є письмові розписки у матеріалах справи (т. 2 а.с. 68).

Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити свою участь в тому чи іншому судовому засіданні.

Згідно з ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України", № 16652/04). При цьому запобігати неналежній і такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі - завдання саме державних органів (див. рішення ЄСПЛ від 20.01.2011 у справі "Мусієнко проти України", № 26976/06).

Зважаючи на вищезазначене та положення ч. 5 ст. 130, ч. 4 ст. 270, ч. 2 ст. 372 ЦПК України, суд визнав повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи заяви, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена в постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16).

Враховуючи ст. 28 Правил адвокатської етики необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналіз зазначеної постанови свідчить про те, що вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

У постанові від 08 квітня 2020 року у справі №306/1198/17 Верховний Суд зазначив, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Процесуальними нормами встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.

Обов`язковим переліком документів на підтвердження відповідних витрат, незалежно від юрисдикції спору, є: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); розрахунок наданих послуг з їх детальним описом; документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тощо) (висновки, викладені Верховним Судом у постановах у справах № 821/227/17, № 726/549/19, № 810/3806/18).

З матеріалів справи вбачається, що у відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - адвокат Прохоренко Ю.О. заявила про розподіл судових витрат та просила стягнути з ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу у зв`язку з переглядом справи в апеляційному суді у розмірі 155 400,00 грн. (т. 2 а.с. 11-18).

28 липня 2021 року між ОСОБА_1 та АО «Правовий Альянс» було укладено договір про надання правничої допомоги № 224/2021, за яким клієнт доручив, а виконавець прийняв на себе обов`язки з надання клієнту правничої допомоги у справі № 761/10145/21 (т. 1 а.с. 126-130).

Згідно з додатковою угодою до договору про надання правничої допомоги від 24 травня 2022 року сторони домовились про здійснення представництва клієнта у апеляційній інстанції та погодили, що клієнт сплачує виконавцеві суму, зазначену у рахунках, що виставляються виконавцем. Згідно з п. 3 додаткової угоди вартість послуг виконавця згідно з п. 2.1.2 договору становить суму в розмірі гривневого еквівалента 3 500 євро без ПДВ і оплачується клієнтом на умовах 100 % передоплати (т. 2 а.с. 19-20).

На підтвердження витрат на правничу допомогу адвокат надав до суду рахунок № СФ-65 від 24 травня 2022 року, виставлений ОСОБА_1 на суму 129 500,00 грн. без ПДВ, а разом з ПДВ 155 400,00 грн., а також квитанцію від 26 травня 2022 року про оплату рахунку ОСОБА_1 на суму 155 400,00 грн. (т. 2 а.с. 21,22).

До клопотання про відшкодування судових витрат адвокат Прохоренко Ю.О. долучила виписку з рахунку АО «Правовий Альянс» про отримання суми у розмірі 155 400,00 грн. на підставі рахунку № СФ-65 від 24 травня 2022 року від ОСОБА_1 (т. 2 а.с. 40).

З акта про надання послуг № ОУ-75 від 30 червня 2022 року вбачається, що ОСОБА_1 та АО «Правовий Альянс» уклали даний акт про те, що виконавцем були проведені такі роботи: надання правничої допомоги згідно договору про надання правничої допомоги № 224/2021 від 28 липня 2021 року, ознайомлення з матеріалами справи, підготовка та подача відзиву на апеляційну скаргу, представництво клієнта в судовому засіданні 30 червня 2022 року на суму 129 500,00 грн. (т. 2 а.с. 41).

Суд апеляційної інстанції в судовому засіданні оглянув оригінали Додаткової угоди від 24 травня 2022 року та Акту про надання послуг № ОУ-75 від 30 червня 2022 року, копії яких наявні в матеріалах справи (т. 2 а.с. 19-20, 41).

З огляду на вищевказане, суд апеляційної інстанції відхилив доводи представника ОСОБА_2 - адвоката Проскурня Т.В. про неналежність вказаних доказів з підстав наявності сумнівів підписання цих документів ОСОБА_1 .

При цьому, суд апеляційної інстанції зауважив, що факт представництва інтересів відповідачки ОСОБА_1 адвокатами Адвокатського об`єднання «Правовий Альянс (Київ)» в суді першої інстанції та апеляційному суді стороною позивача не заперечувався, а добросовісна поведінка сторони та(або) її представника (адвоката) в суді не має ставитись під сумнів, доки у встановленому порядку не доведено протилежне.

Згідно з ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Крім того, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19).

Представник ОСОБА_2 - адвокат Проскурня Т.В. подала письмові заперечення, зазначала про не співмірність заявленої суми витрат на правничу допомогу з огляду на невелику складність справи, обсяг роботи адвоката та ціну позову, відсутність підтвердження таких належними та допустимими доказами, наявності сумнівів щодо автентичності поданих представником відповідача копій документів оригіналам. Просила відмовити відповідачеві у відшкодуванні судових витрат (т. 2 а.с. 60-63)

Суд апеляційної інстанції перевірив доводи і заперечення сторін та зауважив, що ухвалою Київського апеляційного суду від 16 травня 2022 року справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 30 червня 2022 року про що повідомлено сторони (т. 1 а.с. 245)

09 червня 2022 року до суду надійшов відзив представника відповідачки ОСОБА_1 - адвоката Прохоренко Ю.О. обсягом вісім сторінок, за змістом якого підтверджено раніше висловлену правову позицію і заперечення, зазначені у відзиві на позовну заяву (т. 1 а.с. 71-74 т. 2 а.с. 11-18).

30 червня 2022 року, тобто в першому і єдиному судовому засіданні, судом апеляційної інстанції ухвалено постанову по суті спору (т. 2 а.с. 31-36).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» заява №19336/04, від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95), від 06 липня 2015 року у справі «Заїченко проти України» (п.131), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі №742/2585/19, від 03 лютого 2021 року у справі №522/24585/17.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Так, відповідно до статті 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Врахувавши вищевказане, колегія суддів погодилась з доводами представника позивача - адвоката Проскурня Т.В. щодо завищеної суми витрат на правничу допомогу, яку відповідач просила стягнути з позивача за розгляд справи в суді апеляційної інстанції, оскільки такий розмір не відповідає складності справи, наданим адвокатом обсягом послуг в апеляційному суді та не відповідає критерію розумності.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Таким чином, виходячи з вищенаведених вимог законодавства, засад розумності і справедливості, та враховуючи заперечення позивача суд визначає до стягнення суму витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 10 000,00 грн., яка єспівмірною зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, та відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

З огляду на вищезазначене, оскільки витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції доведені, колегія суддів дійшла висновку про стягнення 10 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 246, 270 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Прохоренко Юлії Олексіївни про відшкодування судових витрат - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) - 10 000,00 грн. витрат на правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 05 серпня 2022 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

О.В. Борисова

В.М. Ратнікова