Справа № 645/873/18
Провадження № 2-др/645/4/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 року м. Харків Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Ульяніч І.В.

за участю: секретаря судового засідання - Погудіної Д.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивачів ОСОБА_2 ,

відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши в судовому засіданні в м. Харкові заяву представника позивачів ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 до ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про виділ в натурі частки у спільному майні,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 645/873/18 за позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 до ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про виділ в натурі частки у спільному майні, посилаючись на те, що рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 07.12.2020 року частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 про виділ в натурі частки у спільному майні. Постановою Верховного Суду від 08 вересня 2021 року рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07.12.2020 року залишено в силі. Отримавши належним чином завірені копії рішень судів усіх інстанцій, ОСОБА_5 звернувся до Бюро технічної інвентаризації м. Харкова для внесення в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно відомостей про права власності, зазначені в рішенні Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07.12.2020 року. Однак йому було відмовлено у прийнятті документів через те, що в резолютивній частині рішення суду не зазначений розмір часток кожного зі співвласників - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_1 або не вказано, що частки співвласників є рівними. Враховуючи викладене просить ухвалити додаткове рішення по цивільній справі № 645/873/18 за позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 до ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділ в натурі частки у спільному майні, вказати в резолютивній частині - виділити в натурі у спільну часткову власність ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 частину квартири АДРЕСА_1 , а саме квартиру АДРЕСА_2 , що складається із наступних приміщень: житлові кімнати розміром 16,7 кв.м., 11,7 кв.м.; коридор розміром 6,9 кв.м.; комор розмірами - 0,4 кв.м., 0,4 кв.м., 0,5 кв.м., кухні розміром 8,3 кв.м., ванної розміром 2,6 кв.м., вбиральні розміром 1,2 кв.м., лоджії розміром 1,3 кв.м., загальною площею 50 кв.м., в тому числі житловою 28,4 кв.м. визначивши частки позивачів рівними - по 1/3 частині.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 , та представник позивачів підтримали заяву та просили її задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували щодо задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення по справі, мотивуючи тим, що виділена позивачам частини квартири перевищює їх частку у спільному майні, сторони не домовились про компенсацію.

Інші учасники справи в судове засідання не з"явились, про час та місце розгляду були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, заяву про ухвалення додаткового рішення, суд вважає за необхідне в її задоволенні відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Відповідно ч.1 ст. 270 ЦПК України встановлює вичерпний перелік випадків у яких може бути ухвалене додаткове рішення. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав, суд має відмовити в його ухваленні, постановивши відповідну ухвалу.

Додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені у судовому засіданні.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ЦПК, воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Згідно позовної заяви позивачі просили виділити в натурі у спільну сумісну власність частину квартри АДРЕСА_1 .

Згідно заяви від 02.12.2020 року позивачі уточнили позовні вимоги та просили виділити їм в натурі у спільну часткову власність частину квартири АДРЕСА_1 , а саме квартиру АДРЕСА_2 , визнавши за позивачами право спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_2 , визнавши їх частки рівними. Також просили присудити відповідачам компенсацію зменшення часток у спільній частковій власності на квартиру АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 в розмірі 79083 грн..

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07 грудня 2020 року позов ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 до ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про виділ в натурі частки у спільному майні - задоволено частково. Виділено в натурі у спільну часткову власність ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 частину квартири АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , а саме квартиру АДРЕСА_2 , що складається із наступних приміщень: житлові кімнати розміром 16,7 кв.м., 11,7 кв.м.; коридор розміром 6,9 кв.м.; комор розмірами - 0,4 кв.м, 0,4 кв.м., 0,5 кв.м.; кухні розміром 8,3 кв.м.; ванної розміром 2,6 кв.м., вбиральні розміром 1,2 кв.м., лоджії розміром 1,3 кв.м., загальною площею 50 кв.м., в тому числі житловою 28,4 кв.м. Стягнуто з ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , судовий збір на користь ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 по 897,19 грн. з кожного.

Постановою Харківського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено. Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07 грудня 2020 року скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 судові витрати сплачений судовий збір в сумі по 1794,38 грн. з кожного.

Постановою Верховного Суду від 08 вересня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Постанову Харківського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року скасовано, залишено рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07.12.2020 року в силі.

При розгляді даної справи судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 27 березня 1998 року реєстраційний номер № НОМЕР_1 ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності належала квартира АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 , загальною площею 118,5 м2. Право власності було зареєстровано у міському бюро технічної інвентаризації 17 квітня 1998 року.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2017 року по справі № 645/3659/17 визначено, що ідеальні частки співвласників квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , яка знаходиться у спільній сумісній власності ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , є рівними, та складають по 1/8 частині за кожним з них.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_8 , після його смерті спадок прийняла його дружина ОСОБА_7 , але свідоцтво про право на спадщину на частину квартири не отримала.

Питання перерозподілу ідеальних часток або припинення спільної часткової власності не вирішувалось. Питання стягнення компенсації на користь відповідачів судом не вирішувалось, у зв`язку із відмовою отримання компенсації відповідачами.

Позов позивачів рішенням суду від 07.12.2020 року було задоволено частково та постановою Верховного Суду від 08 вересня 2021 року залишено в силі.

Тобто при розгляді заяви про постановлення додаткового рішення по справі встановлено, що усі заявлені позовні вимоги позивачів були розглянуті судом та позов було задоволено частково, із підстав зазначених в мотивувальній частині рішення, тому у суда не має підстав для постановлення додаткового рішення по справі.

Таким чином, за наслідками розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, суд прийшов до висновку про відмову в ухваленні додаткового рішення, оскільки заявлені вимоги були розглянуті та було постановлено рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 270 ЦПК України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 260-261,270,ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивачів ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 до ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про виділ в натурі частки у спільному майні - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення лише вступної та резолютивної частин судового рішення, а також у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І.В. Ульяніч