Справа № 451/1824/21
Провадження № 2/451/177/22
РІШЕННЯ

іменем України

09 червня 2022 року місто Радехів

Радехівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Куцик-Трускавецької О.Б.,

за участі секретаря судового засідання Федорук І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за розподіл природного газу, -

за участі представника позивача Мазурка Т.В.;

відповідачки ОСОБА_1 ,

встановив:

Стислий виклад позиції позивача

АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» (позивач) подало до суду позов до ОСОБА_1 (відповідачки), в якому просить стягнути з відповідачки на його користь заборгованість у розмірі 2 292,42 грн ( дві тисячі двісті дев`яносто дві гривні) 42 коп. за надані послуги з розподілу природного газу на банківський рахунок АТ «Львівгаз» у банку АБ «Кліринговий Дім» м. Київ, МФО 300647, НОМЕР_1 та суму судового збору у розмірі 2270,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, зокрема, що між АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» та ОСОБА_1 укладено договір розподілу природного газу. АТ «Львівгаз» надавало споживачці впродовж періоду з 01.01.2020 по 30.11.2021 послуги з розподілу природного газу, що підтверджується зміною показників газового лічильника, яка відображена в розрахунку заборгованості за розподіл природного газу. Відповідачка взяті на себе зобов`язання з оплати наданих послуг виконала частково, періодично здійснювала оплату за розподіл природного газу, однак станом на 30.11.2021 її заборгованість перед оператором становить 2 292,42 грн.

Відповідачка 01.02.2022 подала відзив на позовну заяву. Відповідно до вимог якого просить суд у задоволенні позову відмовити повністю. Відповідним рішенням зупинити і заборонити Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», , нарахування позивачу ОСОБА_1 будь-яких заборгованостей та нарахування будь-яких оплат за розподіл природного газу. В обгрунтування вимог зазначає, що представник позивача не надав суду жодного доказу, що у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації АТ«Львівгаз» в межах міста Радехів Червоноградського району Львівської області перебуває газорозподільна система, володіючи якою позивач надавав послуги з постачання природного газу відповідачці а також, що відповідачка підключена до даної (належної позивачу на законних підставах) газорозподільної системи(а.с.31-40).

Представником позивача 12.04.2022 подано до суду додаткові пояснення, відповідно до яких зазначає, що між АТ «Львівгаз» та боржником ОСОБА_1 (відповідачка) укладено договір розподілу природного газу на умовах типового договору, затвердженого постановою НКРЕ КП від 30.09.2015 №2498, оскільки такий договір є публічним. Відсутність паперового договору не свідчить про відсутність договірних відносин між сторонами. Також зазначає, що відповідачка вказує, що АТ «Львівгаз» всупереч вказаним нормативним вимогам, не надав суду доказів надсилання боржнику заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу побутовим споживачем та її підписання останнім. Фактом приєднання споживача до умов договору є вчинення споживачем будь-яких дій, а саме сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу (п.1.3. Розділу І Договору.) Оплата рахунка Оператора ГРМ підтверджується платіжним дорученням № від 20.01.2021 на суму 448 грн та платіжним дорученням № від 26.02.2021 на суму 395 грн. Згідно Розділу ІІІ, ч.1 п.1 «Експлуатації газорозподільних систем здійснюють виключно Оператори ГРМ». На даний момент АТ «Львівгаз» є єдиним Оператором ГТС, що здійснює свою діяльність на території Львівської області та міста Львова. Якщо споживач не хоче отримувати послуги з розподілу природного газу, він має право подати заяву про розірвання договору про розподіл природногогазу і тоді АТ «Львівгаз» припинить газопостачання за адресою споживача. На підставі вищенаведеного, представник позивача просить врахувати доводи та аргументи, наведені у додаткових поясненнях та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с.75-76).

У судовому засіданні сторони підтримали доводи та заперечення, викладені у позовній заяві, відзиві на позов та у додаткових поясненнях і висловили свої міркування з питань, що виникли в ході розгляду справи.

Заяви, клопотання учасників справи

Представником позивача подано клопотання про призначення судових засіданнь в режимі відеоконференції(а.с.67-68, 87-88,91-92 ).

Відповідачкою 13.04.2022 подано на розгляд суду заяву про виклик у судове засідання свідка ОСОБА_2 (а.с.80).

Представником позивача 19.04.2022 подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з технічними проблемами та неможливістю проведення судового засідання, призначеного 13.04.2022, в режимі відеоконференції (а.с.84).

Відповідачкою 11.05.2022 подано до суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із сімейними обставинами(а.с.90).

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 17.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та призначено до відкритого судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження(а.с.2-3).

Судове засідання, призначене на 21.02.2022, не відбулося у зв`язку з перебуванням судді у відпустці без збереження заробітної плати, за сімейними обставинами(а.с.47).

Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 22.02.2022 постановлено продовжити розгляд справи, справу призначено до судового засідання (а.с.48).

Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 12.04.2022 задоволено клопотання представника позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції(а.с.73-74).

Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 13.03.2022 постановлено розгляд справи відкласти на 12.05.2022 (а.с.82).

Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 12.05.2022 постановлено розгляд справи відкласти на 01.06.2022 о 16 год 00 хв з забезпеченням відеоконференції у судовому засіданні (а.с.94-95).

У судовому засіданні 01.06.2022, за згодою представників сторін, оголошено перерву до 09.06.2022 (протокол судового засідання в режимі конференції № 671912, а.с.113-116).

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , загалом в будинку зареєстровано 5-ть осіб(а.с. 12, 13).

Житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , обладнано газовими приладами (пристроями) на ім`я ОСОБА_1 , абонентський рахунок № НОМЕР_2 , опалювальна площа 98,3 кв.м(а.с.14).

20.11.2021 оператором АТ «Львівгаз» скеровано ОСОБА_1 досудове повідомлення про наявність заборгованості за розподіл (доставку) природного газу від 10.11.2021 №1681(а.с. 15).

Зміст спірних правовідносин

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою взятих на себе зобов`язань згідно умов типового договору розподілу природного газу та несплатою наявної заборгованості.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову

Правовідносини, які виникли між споживачем та газорозподільною організацією врегульовано Законом України «Про ринок природного газу» від 09 квітня 2015 року, Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2494 від 30 вересня 2015 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №1379/27824, 06 листопада 2015 року, постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2498 від 30 вересня 2015 року «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу».

Положеннями статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» оператор газотранспортної системи це суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників).

За приписами частини 2 статті 37 Закону України «Про ринок природного газу» оператор газорозподільної системи провадить діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії, що видається Регулятором.

Відповідно до Закону України «Про національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг» - НКРЕКП є постійно діючим незалежним державним колегіальним органом, метою діяльності якого є державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 17 ЗУ «Про НКРЕКП» для ефективного виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор розробляє та затверджує нормативно-правові акти та ініціює внесення змін до них.

Регулятор здійснює державне регулювання, у тому числі, шляхом нормативно-правового регулювання у випадках, коли відповідні повноваження надані Регулятору законом (п. 1 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг»).

Рішення Регулятора оформлюються постановами, крім рішень щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення контролю, які оформлюються розпорядженнями (ч. 5 ст. 14 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг»).

У силу частини 7 статті 14 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», рішення Регулятора, що мають ознаки регуляторних актів, та рішення з питань встановлення тарифів на товари (послуги) суб`єктів природних монополій, цін (тарифів) для населення (якщо відповідні повноваження щодо встановлення цін (тарифів) надані спеціальними законами) набирають чинності з дня, наступного за днем їх оприлюднення на офіційному веб-сайті Регулятора, якщо більш пізній строк набрання чинності не встановлено самим рішенням, але не раніше дня оприлюднення рішення. Регулятор оприлюднює свої рішення не пізніше п`яти робочих днів з дня їх прийняття.

Інші рішення Регулятора набирають чинності з дня їх прийняття, якщо рішенням не встановлено більш пізній строк набрання чинності, та доводяться до відома осіб, на яких поширюється їх дія, у порядку, встановленому Регулятором.

Порядок підготовки рішень Регулятора, що мають ознаки регуляторних актів визначено положеннями ст. 15 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», якими визначено, що підготовка проектів рішень Регулятора, що мають ознаки регуляторних актів відповідно до Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», здійснюється у порядку, визначеному цим Законом.

Кожен проект рішення Регулятора, що має ознаки регуляторного акта, разом з матеріалами, що обґрунтовують необхідність прийняття такого рішення, та аналізом його впливу оприлюднюються на офіційному веб-сайті Регулятора з метою одержання зауважень і пропозицій від інших органів державної влади, фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань та інших заінтересованих осіб.

Зауваження і пропозиції до проектів рішень, одержані протягом встановленого строку, оприлюднюються шляхом розміщення на офіційному веб-сайті Регулятора та підлягають обов`язковому розгляду Регулятором за участі фізичних, юридичних осіб, їх об`єднань, органів місцевого самоврядування та інших заінтересованих осіб, які надали такі зауваження та пропозиції, у порядку, затвердженому Регулятором.

У разі внесення до проекту рішення суттєвих змін Регулятор може повторно провести процедуру оприлюднення проекту рішення, збору і розгляду зауважень та пропозицій до нього.

Зауваження і пропозиції до проектів рішень Регулятора та інформація про результати їх розгляду Регулятором з обґрунтуванням прийняття або відхилення оприлюднюються на офіційному веб-сайті Регулятора не пізніш як за три робочих дні до прийняття Регулятором рішення. Зазначені матеріали повинні залишатися у публічному доступі протягом одного року з дня прийняття відповідного рішення Регулятора.

Так, частиною шостою статті 14 Закону про НКРЕКП передбачено, що рішення Регулятора не підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України. Відсутність державної реєстрації рішень Регулятора не є підставою для відмови суду у прийнятті заяви про їх оскарження.

Тобто, законодавцем прямо передбачено відсутність необхідності державної реєстрації Міністерством юстиції України рішень НКРЕКП.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 3 ЗУ «Про НКРЕКП», НКРЕКП здійснює виконання покладених на неї функцій, зокрема, шляхом здійснення державного контролю та застосування заходів впливу.

Згідно пункту 5 частини 1 статті 17 ЗУ «Про НКРЕКП», НКРЕКП контролює виконання операторами систем передачі та розподілу, операторами газотранспортної та газорозподільних систем, іншими суб`єктами ринків електричної енергії і природного газу, а у відповідних випадках - власниками систем їхніх зобов`язань відповідно до закону.

При цьому, у відповідності до частини 9 статті 14 ЗУ «Про НКРЕКП», рішення Регулятора є обов`язковими до виконання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг.

АТ «Львівгаз» здійснює діяльність з розподілу природного газу відповідно до ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, виданої згідно з Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 29.06.2017 року №850 зі змінами внесеними Постановою НКРЕКП від НКРЕКП від 11.06.2019 № 1027, в межах території Львівської області, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації АТ «Львівгаз», оприлюдненої на офіційному веб-сайті (https://www.nerc.gov.ua/acts/pro-vidachu-litsenzii-na-rozpodil-prirodnogo-gazu-pat-lvivgaz).

Таким чином, доводи відповідачки про те, що у позивача відсутня ліцензія на провадження господарської діяльності щодо розподілу природного газу, є безпідставними.

Як передбачено статтею 1 Закону України «Про ринок природного газу» суб`єктами ринку природного газу є: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач.

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРМ) - договір розподілу природного газу це правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу;-доступ до газорозподільної системи - право користування потужністю складової (об`єкта) газорозподільної системи в обсязі та на умовах, встановлених у договорі (технічній угоді) про надання відповідних послуг з оператором газорозподільної системи; - оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління; споживач природного газу (споживач) - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу.

Згідно з пунктом 1 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ доступ суб`єктів ринку природного газу до ГРМ, що на законних підставах знаходиться у власності чи користуванні (у тому числі в експлуатації) Оператора ГРМ, здійснюється на принципах: забезпечення рівних прав доступу, у тому числі приєднання, до ГРМ відповідно до вимог цього Кодексу; забезпечення Оператором ГРМ належної якості послуг доступу (приєднання) на договірних засадах; забезпечення суб`єктами ринку природного газу критеріїв доступу, визначених розділами V та VI цього Кодексу, та належних розрахунків за надані послуги.

Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ для забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи та можливості розподілу (переміщення) належного споживачу (суміжному суб`єкту ринку природного газу) природного газу ГРМ обов`язковою умовою є наявність фізичного підключення об`єкта споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) до ГРМ.

Споживачі, у тому числі побутові, та суміжні суб`єкти ринку природного газу, які фізично підключені до ГРМ, забезпечуються цілодобовим доступом до ГРМ та можливістю розподілу (переміщення) природного газу ГРМ у порядку, визначеному в розділі VI цього Кодексу.

Взаємовідносини, пов`язані з розподілом природного газу споживачам, у тому числі побутовим споживачам, підключеним до/через ГРМ, включаючи забезпечення Оператором ГРМ цілодобового їх доступу до ГРМ для споживання (розподілу) належного їм (їх постачальникам) природного газу, регулюються договором розподілу природного газу, укладеним між Оператором ГРМ та споживачем відповідно до вимог глави 3 розділу VI цього Кодексу (пункт 5 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ).

На підставі укладеного договору розподілу природного газу Оператор ГРМ:

1) присвоює споживачу (у тому числі побутовому споживачу) персональний EIC-код як суб`єкту ринку природного газу та в установленому законодавством порядку передає його Оператору ГТС для можливості ідентифікації споживача в інформаційній платформі Оператора ГТС, у тому числі для цілей закріплення споживача в Реєстрі споживачів відповідного постачальника та здійснення оперативних заходів при запровадженні процедури зміни постачальника;

2) надає послугу споживачу із забезпечення цілодобового доступу до ГРМ для можливості споживання ним відповідних об`ємів природного газу, виділених постачальником природного газу;

3) забезпечує формування та передачу прогнозів відборів/споживання природного газу та обсягів фактичного споживання природного газу споживачем Оператору ГТС у порядку, визначеному Кодексом ГТС та цим Кодексом.

Згідно з пунктом 2 глави 1 розділу VI Кодексу ГРМ суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу.

Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року №2498 (далі - типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом.

Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ.

Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.

Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.

Згідно з пунктами 3,4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633,634,641,642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Оператор ГРМ зобов`язаний на головній сторінці свого веб-сайту, а також в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, та власних центрах обслуговування споживачів розмістити редакцію договору розподілу природного газу та роз`яснення щодо укладення та приєднання споживача до договору розподілу природного газу.

Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Пунктами 1, 2, 3 глави 5 розділу VI Кодексу ГРМ передбачено, що споживання (відбір) природного газу з газорозподільної системи за наявності укладеного договору розподілу природного газу між споживачем та Оператором ГРМ здійснюється за умови: включення споживача до Реєстру споживачів будь-якого постачальника на відповідний розрахунковий період; забезпечення споживачем своєчасних розрахунків з Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

Порядок включення споживача до Реєстру споживачів постачальника визначається відповідно до вимог Кодексу ГТС.

Фактичний розподіл природного газу для потреб споживача здійснюється Оператором ГРМ у загальному потоці природного газу від точок його надходження в ГРМ до пунктів призначення споживача.

За відсутності у споживача діючого постачальника (якщо споживач не включений до Реєстру споживачів будь-якого постачальника) у відповідному розрахунковому періоді споживач не має права здійснювати відбір/споживання природного газу з газорозподільної системи та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є споживачем послуг природного газу домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , номер особового рахунку № НОМЕР_2 .

Отже, між сторонами укладено договір розподілу природного газу на умовах типового, що затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2498.

У зв`язку із невиконанням відповідачкою своїх зобов`язань, які полягають в своєчасній оплаті надання послуг з розподілу природного газу, відповідно до наданого позивачем розрахунку, у ОСОБА_1 утворилася заборгованість перед АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», у розмірі 2 292,42 гривень (а.с.9-10).

Тому суд не приймає до уваги посилання відповідачки на те, що договору із позивачем про постачання природного газу вона не укладала, оскільки факт її приєднання як споживача до умов типового договору підтверджується зміною показників газового лічильника за користування природнім газом та здійснення нею часткової оплати вартості наданих послуг з розподілу природного газу (а.с.77, 78).

Оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором (п.2.1. Розділу II Договору).

Оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ (п 6.1. Розділу VI Договору).

За нормами статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги, зокрема, послуги з постачання та розподілу природного газу.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є, зокрема споживачі (індивідуальні та колективні); виконавці комунальних послуг. Згідно п. 1 ч. 2 цієї статті - виконавцями комунальних послуг, зокрема, послуг з постачання та розподілу природного газу є постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача.

За змістом пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до статті 40 Закону України «Про ринок природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Договір розподілу природного газу є публічним.

Відповідно до частинти 1 статті 901, частини 1 статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається у процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначені послугу, якщо інше не встановлено договором.

За змістом частини 2 статті 205 Цивільного кодексу України укладання договору, шляхом вчинення виключно конкретних дій або мовчання можливе, якщо для певного договору не передбачена обов`язкова письмова форма або якщо таке укладення договору передбачено законом.

Згідно частин 1, 2 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За нормами статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

Відповідно до пункту 1.3. Типового договору розподілу природного газу - фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 до цього договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Таким чином, твердження відповідачки про те, що факт не підписання нею заяви-приєднання до умов договору свідчить про відсутність між сторонами договірних відносин, є безпідставними, оскільки для приєднання до умов договору розподілу та фактичного укладення договору споживачу не обов`язкова наявність підписаної заяви-приєднання, оскільки фактом згоди споживача про приєднання до умов цього договору та його укладення можуть бути як сплата рахунку Оператора ГРМ так і будь-які інші докази на підтвердження споживання природного газу відповідачем по справі.

Фактом приєднання побутового споживача ОСОБА_1 до умов даного договору є щомісячне споживання певних об`ємів природного газу та зміною показань газового лічильника за адресою споживача по особовому рахунку № НОМЕР_2 , що вбачається з розрахунку місячної вартості послуги розподілу природного газу та платіжних доручень про сплату наданих позивачем послуг (а.с.9-10).

Також, з розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачка періодично здійснювала оплату за послуги розподілу природного газу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт приєднання відповідачки ОСОБА_1 до умов Типового договору розподілу природного газу, оскільки ОСОБА_1 отримувала послуги з постачання природного газу, оплачувала їх, та відповідно отримувала послуги з розподілу природного газу до об`єкту газопостачання, однак систематично не сплачувала вартість отриманих нею послуг, внаслідок чого утворилася заборгованість перед позивачем, що є предметом розгляду у даній справі.

Згідно з частиною 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За нормами статей 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Розрахунок заявленої до стягнення заборгованості здійснено позивачем АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» керуючись вимогами Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2494, тарифів, встановлених на послуги розподілу природного газу для АТ ««Львівгаз» та об`ємів споживання відповідачкою природного газу.

07 жовтня 2019 року Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг прийнято постанову №2080, відповідно до якої затверджено ряд змін до Кодексу ГРС та Типового договору розподілу природного газу, зокрема до глави 6 розділу VI Кодексу ГРС, якою встановлено порядок розрахунків за договором розподілу природного газу.

Відповідно до пункту 1 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС, розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року.

Згідно з пунктом 2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС, річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою.

Згідно умов пункту 6.1 розділу VI Типового договору розподілу природного газу, оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення (п.6.2 розділу VI даного Договору).

Постановою НКРЕКП від 24 грудня 2019 року № 3023 установлено для АТ «ОГС «Львівгаз» за період з 01 січня 2020 року по 30 червня 2020 року включно тариф на послуги з розподілу природного газу у розмірі 0,90 грн за 1 м3 на місяць без врахування ПДВ, з 01 липня 2020 року: тариф на послуги розподілу природного газу у розмірі 0,99 грн за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ). Постановою НКРЕКП від 24 червня 2020 року № 1161, яка набрала чинності з 01 липня 2020 року, внесено зміни до вищевказаної постанови, зокрема, в абзаці 2 підпункту 2 пункту 1 цифри «1,11» замінено цифрами «0,99».

Постановою НКРЕКП від 30 грудня 2020 року № 2776, яка набрала чинності з 01 січня 2021 року, тариф на послуги в розподілу природного газу встановлено у розмірі 1,68 грн за 1 м куб на місяць (без урахування ПДВ).

Відповідно до умов абзацу 2 пункту 6.3 розділу VI Типового договору розподілу природного газу, які кореспондуються з положеннями абз.2 п.1 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС, місячна вартість послуги з розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Наявний в матеріалах справи Розрахунок вартості розподілу природного газу за адресою споживача по особовому рахунку № НОМЕР_2 проведений позивачем у відповідності до положень вищевказаних Постанов НКРЕКП щодо затвердження тарифів на послуги з розподілу природного газу та ОСОБА_1 не спростований.

Відповідно до вимог частини 3 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що після ратифікації Верховною радою України Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, остання, відповідно до статті 9 Конституції України набула статусу частини національного законодавства.

З прийняттям у 2006 році Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.

Як зазначено у рішенні по справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 року, заява № 4909/04, що суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

З урахуванням викладеного, оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ «Львівгаз» є обґрунтованими, оскільки відповідачкою не виконано належним чином зобов`язання перед позивачем з оплати послуг за розподіл природного газу, чим порушено умови договору та норми чинного законодавства, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл між сторонами судових витрат

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір у сумі 2 270,00 грн підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

На підставі статей 509, 526, 629, 901, 903, 633, 634 Цивільного кодексу України та керуючись статтями 10, 19, 81, 259, 263, 264, 265, 268, 212 Цивільного процесуального кодексу України, Радехівський районний суд Львівської області, -

ухвалив:

Позов Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за розподіл природного газу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» заборгованість у розмірі 2 292,42 грн (дві тисячі двісті дев`яносто дві гривні сорок дві копійки) за надані послуги з розподілу природного газу та 2 270,00 грн у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Реквізити сторін:

Позивач - Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» (м. Львів, вул. Золота,42, ідентифікаційний код юридичної особи 03349039);

Відповідачка - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини 6 статті 259 та частини 1 статті 268 Цивільного процесуального кодексу України складання повного рішення суду відкладено на два дні.

У зв`язку з оголошенням у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 10.06.2022

Головуючий суддяО. Б. Куцик-Трускавецька