Номер провадження 2-н/754/352/22
Справа № 754/5094/22
У Х В А Л А

12 липня 2022 року м.Київ

Суддя Деснянського районного суду м.Києва Скрипка О.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ :

05.07.2022 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , подана та підписана її представником ОСОБА_3 , про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 .

Як вбачається з долучених до заяви документів, вірним прізвищем сторін є « ОСОБА_4 ».

Відповідно до заяви, місцем проживання заявника вказана адреса: АДРЕСА_1 , місцем реєстрації зазначено: АДРЕСА_2 . Місцем проживання боржника вказано: АДРЕСА_3 .

В той же час, відповідно до Витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва від 12.07.2022 року заявник по м.Києву не зареєстрована. Згідно довідки Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м.Києві та Київській області від 08.07.2022 року, боржник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно із ст.162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Частиною 1 статті 27 ЦПК України визначено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦПК України, позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто від місця, де вона тимчасово не проживає, а знаходиться.

Згідно з Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» під місцем перебування розуміється адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком не менше шести місяців на рік. Під місцем проживання цей Закон визначає житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає (ст. 3 Закону).

Відповідно до Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою КМУ від 02.03.2016 року № 207, реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі, коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не створений), на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

Отже, пред`явлення заяви до суду можливе за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або місцем перебування, в даному випадку, враховуючи положення ст. 27 та ч. 1 та ч.1 ст. 28, як стягувача, так і боржника.

Згідно з Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» документом, що підтверджує реєстрацію місця проживання або місця перебування особи є довідка про реєстрацію місця проживання або місця перебування, яка видається органом реєстрації особі за її вимогою.

Як вбачається з письмових матеріалів справи, жоден з учасників справи у Деснянському районі м. Києва у встановленому законом порядку не зареєстрований. Тимчасове проживання заявника у Деснянському районі не є підставою для видачі судового наказу Деснянським районним судом м. Києва. Надана до заяви копія паспорту заявника не є належним доказом, оскільки копія паспорту надана не в повному обсязі. Крім того, факт реєстрації заявника на території м.Києва не підтверджується Витягом з Реєстру територіальної громади м. Києва від 12.07.2022 року.

Згідно із ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до п.9 ч.1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Враховуючи викладене вище, вимоги діючого законодавства, суддя приходить до висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 161, 165 ЦПК України, --

УХВАЛИВ :

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 - відмовити.

Відповідно до частини 1 статті 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених в пунктах 1, 2, 8, 9 частини 1 статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. Згідно ст.161 ЦПК України, особа має право звернутись до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя