Справа № 495/4882/22
№ провадження 2-з/495/66/2022
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

"15" липня 2022 р. м. Білгород - Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Прийомова О.Ю.,

розглянувши заяву керівника Білгород Дністровської окружної прокуратури Одеської області про забезпечення позову по цивільній справі за позовом керівника Білгород - Дністровської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Білгород Дністровської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 , третя особа на стороні відповідача, ОСОБА_2 , про витребування майна із чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В:

Позивач керівник Білгород - Дністровської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Білгород Дністровської районної державної адміністрації звернувся до суду зі позовом в інтересах держави в особі Білгород Дністровської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 , третя особа на стороні відповідача, ОСОБА_2 , про витребування майна із чужого незаконного володіння.

До суду разом з позовною заявою від керівника Білгород - Дністровської окружної прокуратури надійшла заява про забезпечення позову, відповідно до якої просить суд заборонити ОСОБА_3 , а також іншим фізичним та юридичним особам проведення будь яких будівельних робіт на земельній ділянці, площею 0,0920 га із земель рекреаційного призначення, яка розташована за адресою: Одеська область, Білгород Дністровський район, Шабівська сільська рада, біля селища Затока, для індивідуального дачного будівництва ( кадастровий номер :05:001:0126); заборонити ОСОБА_4 , а також іншим фізичним та юридичним особам здійснювати будь які дії щодо поділу, об`єднання земельної ділянки площею 0,0920 га із земель рекреаційного призначення, яка розташована за адресою: Одеська область Білгород Дністровський район, Шабівська сільська рада, біля селища Затока, для індивідуального дачного будівництва ( кадастровий номер :05:001:0126); заборонити органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, проводити будь які реєстраційні дії щодо об`єкту нерухомого майна земельної ділянки площею 0,0920 га із земель рекреаційного призначення, яка розташована за адресою: Одеська область Білгород Дністровський район, Шабівська сільська рада, біля селища Затока, для індивідуального дачного будівництва ( кадастровий номер :05:001:0126) (РНОНМ 040, номер запису про інше речове право 46076580), вказує, що на даній стадії судового процесу виникла необхідність у забезпеченні позову.

Вказує, що ОСОБА_1 зареєстровано право власності на земельну ділянку загальною площею 0,0920 га із земель рекреаційного призначення.

Вважає, що невжиття вказаного виду забезпечення позову, може в подальшому утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду, оскільки внаслідок проведення подальших будівельних робіт, поділу або об`єднання спірної земельної ділянки виконати рішення суду буде неможливо.

Суд розглядає заяву без повідомлення учасників справи, що відповідає положенню ч.1 ст. 153 ЦПК України, відповідно до якої заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Як роз`яснив ВСУ у своїй Постанові від 14.06.2021 року у справі № 308/8567/20, провадження № 61-3480сво21, вирішення заяви про забезпечення позову поданої одночасно з пред`явленням позову виключно після відкриття провадження у справі призведе до порушення процесуального строку розгляду такої заяви передбаченого частиною першою статті 153 ЦПК України, а крім того зволікання із вирішенням заяви про забезпечення позову може призвести до настання наслідків, запобігти яким і покликані заходи забезпечення позову.

Також вирішення заяви про забезпечення позову поданої одночасно із пред`явленням позову, лише після відкриття провадження у справі, ставить осіб, які подали заяву у такий спосіб, в нерівне становище із особами, які подали заяви про забезпечення позову до подання позову або після відкриття провадження у справі, чиї заяви будуть розглянуті в строки передбачені частиною першою статті 153 ЦПК України.

Тому заяви про забезпечення позову подані одночасно із поданням позовної заяви, у разі відповідності їх змісту та форми вимогам, встановленим статтею 151 ЦПК України, та підсудності таких заяв суду, до якого вони подані згідно вимог частини першої статті 152 ЦПК України, мають бути розглянуті по суті у строк, передбачений частиною першою статті 153 ЦПК України.

За таких обставин Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважав за необхідне відступити від висновків, викладених у постанові від 07 серпня 2020 року в справі № 520/9674/19 (провадження № 61-4032св20) Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду про те, що вирішення по суті заяви про забезпечення позову, поданої одночасно із позовною заявою, можливо лише після відкриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

П. 4 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», наголошує, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ст. 151 ЦПУ України, заява про забезпечення позову повинна містити захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Проте, з наданої керівником Білгород-Дністровської окружної прокуратури заяви про забезпечення позову не вбачається який саме належить застосувати захід забезпечення позову.

Варто зауважити, що рішення суду не може бути двозначними або містити неясності.

Натомість, представник позивача не конкретизував які будь-які дії та які саме будь-які особи мають вчинити для можливості забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи вищевикладене, а також ту обставину, що позивачем не конкретизовано які саме будь-які інші особи мають вчинити будь-які інші дії, лише зазначено, що до складу цих дій входять: в тому числі будівельні роботи /не зрозуміло які саме/, а до будь-яких осіб входить: в тому числі відповідач, що містить під собою двозначність підтексту прохальної частини заяви про забезпечення позову, прийнявши до уваги, що судом мають враховуватись інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, а також враховуючи той факт, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами та вживатися у разі достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може у майбутньому зробити неможливим виконання рішення суду, суд вважає заявлені вимоги представника позивача про забезпечення позову необґрунтованими та такими, які не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 247, 258, 260, 353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви керівника Білгород Дністровської окружної прокуратури Одеської області про забезпечення позову по цивільній справі за позовом керівника Білгород - Дністровської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Білгород Дністровської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 , третя особа на стороні відповідача, ОСОБА_2 , про витребування майна із чужого незаконного володіння - відмовити.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень, та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Ухвала може бути пред`явлена до виконання в строк, визначений Законом України «Про виконавче провадження».

СУДДЯ: