КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2-во/947/101/22
УХВАЛА

08.08.2022 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за заявою позивача ОСОБА_1 про виправлення описки в рішенні Київського районного суду міста Одеси від 13.01.2022 року по цивільній справі №947/27230/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

26.07.2022 року до суду надійшла вищевказана заява від позивача ОСОБА_1 про виправлення описки в рішенні Київського районного суду міста Одеси від 13.01.2022 року по цивільній справі №947/27230/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, в якій заявниця просить суд вірно вказати по тексту рішення суду адресу спірного нерухомого майна, як « АДРЕСА_1 », зазначити невірно зазначеного: « АДРЕСА_1 ».

У відповідності до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 26.07.2022 року, справу за вказаною заявою розподілено судді Калініченко Л.В.

У відповідності до вимог ст. 269 ЦПК України, питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Відповідно до ч.13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Судом було ухвалено провести розгляд заяви позивачки в порядку письмового провадження за відсутності сторін по справі.

Розглядаючи заявлену вимогу, судом встановлено наступне, 10 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просила суд визнати спільною сумісною власністю подружжя нерухоме майно та здійснити його розподіл, шляхом визнання за кожним з подружжя по Ѕ частці в цьому майні, а саме: квартирі АДРЕСА_2 .

За наслідком розгляду справи, 13.01.2022 року Київським районним судом міста Одеси ухвалено заочне рішення, яким позову ОСОБА_1 задоволено. Визнано спільною сумісною власністю подружжя нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_2 , здійснено її розподіл, шляхом визнання за позивачкою Ѕ частки в цьому майні.

Згідно зі ст. 269 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Судове рішення повинно бути точним. Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або описками, що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив рішення або ухвалу.

Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо.

Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його невірного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, невірні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не має права змінювати зміст судового рішення, а лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Помилки можуть бути виправлені в ухвалі або в рішенні суду не залежно від того чи набрало воно законної сили і чи воно виконане.

Зазначений правовий висновок відповідає висновкам Верховного Суду викладеним в постанові від 21 липня 2020 року по справі №521/1074/17.

Відповідно до абзацу першого пункту 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності. Проте якщо неправильне визначення стягнутої суми було наслідком, наприклад, застосування закону, який не підлягав застосуванню, то підстав для виправлення арифметичних помилок немає.

Приймаючи зазначені положення та встановлені обставини справи, судом встановлено, що судом під час ухвалення заочного рішення суду від 13.01.2022 року за наслідком розгляду справи №947/27230/21 зазначено адресу спірного об`єкту нерухомості у відповідності до викладених позивачем вимог у позовній заяві, а саме: розташування квартири АДРЕСА_2 , що не свідчить про допущення судом технічної, граматичної чи арифметичної помилки.

Крім того, виходячи з позиції Верховного Суду України (ухвала Верховного Суду України у справі № 6-788цс16 від 22.02.2017), суд може виправити лише ті описки або арифметичні помилки, яких він сам припустився.

Отже, судом під час ухвалення заочного рішення суду від 13.01.2022 року не було допущено власних помилок.

Оглядаючи матеріали справи №947/27230/21 судом також встановлено, що заочне рішення суду від 13.01.2022 року безпосередньо ухвалено на підставі наданої оцінки поданих позивачем доказів по справі, зокрема рішенні Виконавчого комітету Жовтневої ради народних депутатів від 19.01.1990 року за №35 та звіту про оцінку майна за №2021-29 від 22.09.2021 року.

Як вбачається з вказаного рішення Виконавчого комітету Жовтневої ради народних депутатів від 19.01.1990 року за №35, воно видано за наслідком розгляду питання «Про заселення будинку та видання ордерів молодіжного житлово-будівельного кооперативу «Молодежний -2» ЧМП» (будинок будівельний №9«А») по АДРЕСА_3 .

У відповідності до звіту про оцінку майна за №2021-29 від 22.09.2021 року, на підставі якого вираховувалась вартість предмету позову та визначалась ціна позову, спірний об`єкт нерухомості зазначено, як: АДРЕСА_1 .

Отже, предмет позову по справі №947/27230/21 та подані до суду докази стосувались саме об`єкту нерухомості - квартири АДРЕСА_2 .

При цьому, судом враховується, що будь-яких заяв про внесення змін до предмету позову чи його уточнення, позивачем під час розгляду справи №947/27230/21 не подавалося, як і не надано доказів про відповідність адреси об`єкту нерухомого майна зазначеного у поданих до суду доказах, нині існуючій адресі в місті Одесі, за наслідком чого вбачається, що судом вірно вказані дані щодо предмету позову у рішенні суду від 13.01.2022 року.

У відповідності до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 2 статті 264 ЦПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Статтею 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

За наявності вказаних вище обставин, внесення інших даних в заочне рішення суду у тому числі його резолютивну від 13.01.2022 року, про які зазначає позивач в своїй заяві про виправлення описки, означає зміну судового рішення та вихід за межі позовних вимог, що є недопустимим та не відповідає статті 13, 264, 269 ЦПК України та Конституції України,

У відповідності до ч.4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд, переглядаючи справу № 922/1424/14, прийняв постанову від 8 квітня 2020 року в якій дійшов таких висновків: «Резолютивна частина постанови апеляційного господарського суду, щодо внесення виправлень в якій позивач звернувся до суду апеляційної інстанції із заявою про виправлення описки, не містить тих описок, про які вказувалося в заяві позивача, оскільки, як вбачається з тексту прохальної частини позовної заяви та тексту додаткової угоди, яку викладено судом апеляційної інстанції в постанові від 15 грудня 2014 року, вони є ідентичними, тобто текст спірної додаткової угоди, викладений судом апеляційної інстанції у своїй постанові, та текст додаткової угоди, який зазначено позивачем у прохальній частині позову, за винятком тієї частини угоди, в якій суд виправив описку за власною ініціативою, повністю збігаються, у зв`язку з чим у суду апеляційної інстанції були відсутні підстави для виправлення описок відповідно до статті 243 ГПК України, про які позивач вказав у своїй заяві.».

У зазначеній постанові в пункті 21 Верховний Суд зазначив, що: «Водночас, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 42 ГПК України, позивач має право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень. Таким чином, Позивач не позбавлений права ознайомитися з матеріалами справи, в тому числі з матеріалами позову, з метою, зокрема, пересвідчитися в обґрунтованості позиції апеляційного господарського суду, викладеної в оскаржуваній ухвалі щодо висновків про відповідність прохальної частини позовної заяви Позивача тексту резолютивної частини постанови суду від 15.12.2014.».

Отже, не підлягає виправленню описка, допущена позивачем під час формулювання позовних вимог та зазначення відомостей щодо предмету позову, які в подальшому були предметом судового розгляду, дослідженню під час надання оцінки доказам, та ухваленню судового рішення в межах позовних вимог. Такі помилки не належать до описок, допущених судом під час складання судового рішення, та не підлягають виправленню.

За наслідком викладеного, суд доходить до висновку про відсутність допущеної судом помилки, зумовленої невірним написанням адресу предмету позову у рішенні суду від 13.01.2022 року за наслідком розгляду цивільної справи №947/27230/21, оскільки зазначені дані судом вірно вказані на підставі поданих позивачем до суду документів, рішення суду ухвалено в межах заявлених позовних вимог, суд доходить до висновку про необґрунтованість заяви ОСОБА_1 , у зв`язку з чим остання підлягає залишенню без задоволенню.

Керуючись ст. 13, 261, 264, 269, 352-354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про виправлення описки в рішенні Київського районного суду міста Одеси від 13.01.2022 року по цивільній справі №947/27230/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Головуючий Калініченко Л. В.