Провадження № 2/712/1004/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2022 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого- судді- Пироженко В.Д.

при секретарі - Жук О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона з 03.12.1987 року перебуває у шлюбі з відповідачем. За час проживання у шлюбі позивачем та відповідачем була придбана двокімнатна квартира загальною площею 61,2 кв.м та житловою 32,3 кв.м. по АДРЕСА_1 . Право власності на дану квартиру оформлено на ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Романій Н.В. Укладення даного договору відбулося за згодою дружини.

Для належного оформлення своїх прав вона запропонувала своєму чоловікові звернутися до нотаріуса та оформити квартиру по Ѕ частині кожному з отриманням свідоцтва на право власності. Однак, відповідач відмовляється йти до нотаріуса та надавати згоду на видачу такого свідоцтва.

Враховуючи те, що квартира АДРЕСА_1 придбана у шлюбі за спільні кошти та в інтересах сім`ї просить визнати спільним майном подружжя, як таку що набута подружжям під час шлюбу за спільні кошти для використання в інтересах сім`ї. Також просить в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за нею право власності на Ѕ частину вказаної квартири та на Ѕ частину квартири за відповідачем.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 31.01.2022 року провадження у справі відкрито та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. У визначений судом термів відповідач відзив на позовну заяву позивача до суду не надав.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Кваша І.В. не з`явилися, надали суду клопотання про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримали та просили їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлений про час та місце слухання справи не з`явився, причин неявки суду не повідомив.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

У зв`язку з неявкою сторін фіксація технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалася.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 03.12.1987 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження, Серія НОМЕР_1 .

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В., зареєстрованого в реєстрі за № 3892, відповідач став власником квартири АДРЕСА_1 .

Крім того, факт належності ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1 , (на даний час Грушевського), підтверджується витягом про державну реєстрацію прав власності, виданого КП «ЧООБТІ».

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав поважної причини самостійного заробітку.

Верховним Судом України при розгляді справи № 6-2641цс15 (постанова від 16.12.2015 року) висловлена Правова позиція про те, що належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Тобто статус спільної сумісної власності визначається такими критеріями: 1) час набуття майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття). Норма статті 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим чинникам. У зв`язку з викладеним, у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. Тому, сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя.

Аналіз зібраних доказів свідчить про те, що квартира АДРЕСА_1 придбана в період шлюбу сторін по справі, і є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Сторонами інших доказів суду не надано.

Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ст. 70 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою.

Відповідно до ст. 63 Сімейного кодексу України: дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до положень Сімейного кодексу України у випадку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна жінки та чоловіка вважаються рівними, якщо інше не зазначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст.69 ч.1 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Обставин, які б давали підстави для відступу від рівності часток подружжя судом не встановлено, а тому суд вважає, що частки сторін у праві власності на квартиру та кошти на зазначеному рахунку є рівними.

Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що позов в частинні визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності по Ѕ частки спірної квартири підлягає до задоволення.

Враховуючи те, що позивач при подачі позову сплатила судовий збір в сумі 4750 грн, дані витрати підлягають стягненню з відповідача, відповідно до ст. 141 ЦПК України.

З урахуванням викладеного, після детального з`ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 6,12, 13,17,18, 263, 265, 268, 280-284 ЦПК України, ст. ст. 328, 368,372 ЦК України, ст. ст. 60, 61, 63, 65, 69 -71 СК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати квартиру АДРЕСА_1 об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн. НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн. НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн. НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн. НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) понесені нею судові витрати зі сплати судового збору в сумі 4750 гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів (ст.ст. 354, 355 ЦПК України). Якщо в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача поданою протягом 30 днів з моменту проголошення рішення.

Головуючий:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн. НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн. НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ).

Повний текст рішення складено 15.06.2022