П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 липня 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Бисаги Т.Ю. і Фазикош Г.В.,

з участю секретаря Волощук В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 15 лютого 2022 року (у складі судді Голяни О.В.) за скаргою ОСОБА_1 на рішення державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгород Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на рішення державного виконавця у грудні 2021 р.

Просив визнати незаконним рішення виконавця про відмову в надісланні виконавчого провадження № 2-3480/10 до іншого виконавчого округу Міжгірського РВ ДВС. Зобов`язати державного виконавця надіслати виконавче провадження № 2-3480/10 до Міжгірського РВ ДВС.

На обґрунтування скарги вказав, що 13.12.2021 р. він звернувся до виконавця відділу державної виконавчої служби в м. Ужгороді Венжеги М.Г. із заявою про надіслання виконавчого провадження № 52481751 по виконанню виконавчого листа № 2-3480/10, виданого 05.10.2010 р. Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, до Міжгірського районного відділу державної виконавчої служби, оскільки він з 16.10.2018 р. зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

На його звернення заступником начальника відділу державної виконавчої служби у м. Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Венжегою М.Р. надано відповідь, в якій зазначено, що виконання виконавчого документа виконується шляхом звернення стягнення на доходи боржника, яке провадиться Головним управлінням Пенсійного Фонду в Закарпатській області, м. Ужгород, пл. Народна, 4, а тому підстави для направлення виконавчого провадження до Міжгірського районного відділу державної виконавчої служби відсутні.

Разом із тим, скаржник вказує, що виконавчі документи знаходяться у Міжгірському відділенні Пенсійного фонду, яке контролює правильність утримання із пенсії відповідних грошових сум на користь стягувача.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 15 лютого 2022 р. скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

ОСОБА_1 просить скасувати цю ухвалу та прийняти нове судове рішення, яким вимоги скарги задовольнити в повному обсязі. Доводить про порушення норм процесуального права. Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що боржник переїхав на постійне місце проживання до Хустського району, в м. Ужгороді жодного майна в нього немає, відтак виконання судового рішення у м. Ужгороді порушують його права щодо виконання судового рішення за місцем свого проживання, тобто в с. Верхній Студений, Хустського району.

У запереченні на апеляційну скаргу Відділ ДВС у м. Ужгороді просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. Узагальнені доводи заперечення зводяться до законності та обґрунтованості оскаржуваної ухвали та безпідставності доводів апеляційної скарги.

Суд виходив із того, що стягувач у виконавчому провадженні № 52481751 територіально обрав місце виконання судового рішення м. Ужгород Закарпатської області; майно боржника ОСОБА_1 , за рахунок якого виконується судове рішення, знаходиться в м. Ужгороді Закарпатської області; звернення стягнення на нерухоме майно боржника, що розташоване в Міжгірському районі Закарпатської області, заборонено в силу вимог закону, відтак дії державного виконавця є законними та обґрунтованими.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення залишенню без змін, із таких мотивів.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції по суті спірних правовідносин через його відповідність правильно встановленим обставинам, які мають значення для справи (є предметом доказування), належно оціненим доказам і нормам процесуального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для скасування судового рішення як необґрунтовані.

При цьому, судом першої інстанції було встановлено, що 04.10.2016 р. постановою головного державного виконавця Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Плиска А.С. відкрито виконавче провадження із виконання виконавчого листа № 2-3480/10 від 05.10.2010 р., виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВіЕС Банк» 200765,65 грн. залишку заборгованості та сплачені позивачем судові витрати в розмірі 1820 грн.

Підставою для відкриття виконавчого провадження слугувала заява стягувача ПАТ «ВіЕс Банк» від 28.09.2016 р. на ім`я начальника Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби ГУЮ в Закарпатській області.

16.12.2016 р. постановою головного державного виконавця Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ У Закарпатській області Плиски А.С. звернуто стягнення на пенсію боржника ОСОБА_1 . У тексті постанови зазначено, що боржник ОСОБА_1 отримує пенсію в Міжгірському об`єднаному управлінні ПФУ в Закарпатській області.

22.02.2018 р. Ужгородським МВ ДВ ГУЮ у Закарпатській області зареєстрована заява ОСОБА_1 про передачу виконавчого провадження за його місцем проживання. 12.10.2020 р. ОСОБА_1 подана аналогічна заява.

15.10.2020 р. заступником начальника відділу державної виконавчої служби у м. Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Венжегою М.Р. надано відповідь вих. № 93462 на заяву боржника у виконавчому провадженні ОСОБА_1 , в якій зазначено, що підстави для передання виконавчого провадження до Міжгірського районного відділу державної виконавчої служби відсутні.

27.09.2021 р. постановою заступника начальника відділу ДВС у м. Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Венжеги М.Р. у виконавчому провадженні № 52481751 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , у межах суми звернення стягнення з урахування виконавчого збору/ основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 83 016,62 грн.

13.12.2021 Р. боржником у виконавчому провадженні ОСОБА_1 подано заяву начальнику відділу державної виконавчої служби у м. Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ), в якій просить надіслати виконавче провадження до Міжгірського районного відділу державної виконавчої служби, так як місцем його реєстрації із 16.10.2018 р. є АДРЕСА_1 .

Із відповіді на вказану заяву вбачається, що на виконанні Ужгородського МВ ДВС перебуває ВП № 52481751 по виконанню виконавчого листа № 2-3480/10, виданого 05.10.2020 р. Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області.

Виконання виконавчого документа виконується шляхом звернення стягнення на доходи боржника, яке провадиться Головним управлінням Пенсійного Фонду в Закарпатській області за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4; підстави для передання виконавчого провадження Міжгірському районному відділу державної виконавчої служби відсутні.

Із довідки про реєстрацію місця проживання особи № 1130 від 23.11.2021 р. убачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із 13.12.2012 р. зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області № 12828 від 14.02.2022 р. стверджено, що стягнення із пенсіонера ОСОБА_1 відповідно до постанови ВП № 52481751 від 16.12.2016 р. проводиться Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області.

Відповідно до положень ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною першою ст. 449 ЦПК встановлено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи ; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Частиною четвертою вказаної статті встановлено, що виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

Частиною 1 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом. Право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.

Відповідно до абзацу першого пункту шостого розділу V Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 виконавче провадження передається з одного органу державної виконавчої служби до іншого у разі якщо місце проживання, перебування, роботи боржника або місцезнаходження його майна знаходиться на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби.

Отже, закон надає певну альтернативу стягувачу у виборі місця відкриття виконавчого провадження.

У наших спірних правовідносинах стягувач обрав місце виконання судового рішення, звернувшись із заявою про відкриття виконавчого провадження до Ужгородського МВ ДВС ГУЮ в Закарпатській області.

Із матеріалів справи вбачається, що виконавче провадження не може бути передано за місцем реєстрації боржника, оскільки виконавчий документ виконується шляхом звернення стягнення на доходи боржника, яке проводиться Головним управлінням пенсійного фонду України в Закарпатській області /Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4.

Так як сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється.

Згідно з частиною першою статті 10 Закону «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч.7 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобов`язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Статтею 68 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Заборгованість ОСОБА_1 в межах виконавчого провадження № 52481751 становить 61 357,22 грн. боргу та 10 401,48 грн. виконавчого збору, а тому в силу вимог ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється.

Боржник ОСОБА_1 є пенсіонером, відтак пенсійні виплати боржника є його майном.

Пенсійні виплати ОСОБА_1 провадиться Головним управлінням пенсійного фонду України в Закарпатській області, що розташоване за адресою Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4. Також зазначеним управлінням проводиться звернення стягнення на пенсійні виплати відповідно до постанови ВП № 52481751 від 16.12.2016 р.

Тобто, в сукупності зібраних доказів вбачається відсутність підстав для направлення виконавчого провадження на виконання до Міжгірського РВ ДВС.

Тим паче,є ризик невиконання рішення суду, оскільки в силу вимог ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобов`язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника. А пенсію боржнику виплачується саме Головним управлінням пенсійного фонду України в Закарпатській області, що розташоване за адресою Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і на їх правильність не впливають.

Отже, за наслідками розгляду апеляційної скарги та згідно з положеннями ст. 376 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права, не встановлено.

Керуючись п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 133, 137, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2.Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 15 лютого 2022 року залишити без змін.

3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

4.Повне судове рішення складено 29 липня 2022 р.

Судді: