ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1951/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 року Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючого судді Якусика О.В., за участю секретаря судового засідання Петренко М.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з центрального опалення та гарячого водопостачання,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» звернулося з позовом до Дарницького районного суду м. Києва про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості за послуги з центрального опалення та гарячого водопостачання у розмірі 86040,25 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 14057,54 грн., 3% річних у розмірі 5649,06 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачі є власниками та мешканцями квартири АДРЕСА_1 , по якій позивачем надіються послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідачі з листопада 2014 року не вносили плату за отримані послуги з централізованого опалення, та з серпня 2017 року за послуги з постачання гарячої води, внаслідок чого у відповідачів виникла заборгованість за надані послуги, розмір якої станом на 01.08.2021 року складає 86040,25 грн. У зв`язку з простроченням відповідачами виконання грошового зобов`язання позивач на підставі положень статті 625 ЦК України просить стягнути також 14057,54 грн інфляційної складової боргу та 5649,06 грн трьох процентів річних.

Ухвалою суду від 29 вересня 2021 року відкрито провадження у справі № 753/19348/21, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження на 09 грудня 2021 року.

09 грудня 2021 року розгляд справи відкладено на 13 січня 2022 року.

04 січня 2022 року від ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на відсутність доказів в підтвердження заявлених вимог, відсутність договору з відповідачами на надання послуг, а також просила застосувати позовну давність. Окрім того, до відзиву долучила довідку № 01-10/09 від 10.12.2021, відповідно до якої ОСОБА_5 поселений на період навчання до гуртожитку в м. Черкаси.

04 січня 2022 року від ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання заперечувала проти задоволення позовних вимог посилаючись на відсутність доказів в підтвердження заявлених вимог, відсутність договору з відповідачами на надання послуг, а також просила застосувати позовну давність.

04 січня 2022 року від ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечував проти задоволення позовних вимог посилаючись на відсутність доказів в підтвердження заявлених вимог, відсутність договору з відповідачами на надання послуг, а також просила застосувати позовну давність.

13 січня 2022 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, пославшись на необґрунтованість відзивів відповідачів.

13 січня 2022 року розгляд справи відкладено на 15 лютого 2022 року.

15 лютого 2022 року сторони в судове засідання не прибули, явку уповноважених представників не забезпечили, до початку судового засідання подали клопотання про розгляд справи без їх участі.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов таких висновків.

Як слідує з матеріалів справи, згідно з Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» ТОВ «Євро-реконструкція» з 01.07.2014 є постачальником теплової енергії та гарячої води в будинку АДРЕСА_2 на підставі ліцензії № 198 від 01.06.2012.

Відповідачі є мешканцями квартири АДРЕСА_1 , зареєстровані в ній та отримують послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води.

23.07.2014 у газеті «Хрещаик» № 103 (4503) позивачем розміщено повідомлення із пропозицією укладення договору про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом звернення до відповідних житлово-експлуатаційних організацій або до ТОВ «Євро-реконструкція».

Проект договору про надання ТОВ «Євро - реконструкція» послуг централізованого опалення та постачання гарячої води опубліковано в офіційному віснику Київської міської ради - газеті «Хрещатик» від 06.08.2014 № 111(4511).

Матеріали справи свідчать, що між сторонами не укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 у справі № 751/3840/15-ц та від 07.07.2020 у справі № 712/8916/17, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Виходячи з заявленого позивачем періоду стягнення заборгованості, до правовідносин сторін застосуванню підлягають норми Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-IV в редакції, чинній на серпень 2014 року (період, з якого розпочалося нарахування боргу), та Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189-VIII, чинній на час розгляду справи.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу (абз. 14 ч. 1 ст. 1 цього Закону).

Згідно з п. 6 ч.1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII визначено, що до житлово-комунальних послуг, зокрема, належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (далі - виконавець), і фізичною та юридичною особою (далі - споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, врегульовані у спірний період також Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (далі - Правила).

За змістом Правил централізоване постачання холодної та гарячої води - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у холодній та гарячій воді, яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем холодного та гарячого водопостачання; централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання.

Відповідно до положень ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як визначено ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Частинами 1 - 3 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Як свідчать матеріали справи та не заперечують сторони, відповідачі користуються послугами з постачання гарячої води та централізованого опалення у квартирі АДРЕСА_1 , а отже на них покладено обов`язок оплачувати надані послуги.

Судом встановлено, що відповідачі належним чином свої зобов`язання щодо своєчасної оплати комунальних послуг належним чином не виконують, внаслідок чого утворилась заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з листопада 2014 року по серпень 2021 року в сумі 29236,64 грн та послуги постачання гарячої води за період з серпня 2017 року по серпень 2021 рік в сумі 56803,61 грн, що підтверджується долученими позивачем розрахунками заборгованості за вказаний період.

Судом встановлено, що нарахування за вказані послуги здійснювалися позивачем відповідно до пунктів 11, 12 Правил.

Доказів про те, що у період з листопада 2014 року по серпень 2021 року у вищезазначену квартиру не надавалися послуги централізованого опалення та постачання гарячої води відповідачі не надали та на такі обставини не посилалися.

Згідно з пунктом 18 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

Відповідачами не надано доказів оплати наданих позивачем послуг, розрахунок заборгованості, складений позивачем, відповідачі не спростували та свого контрозрахунку не надали.

Водночас, відповідач ОСОБА_2 надала довідку про те, що ОСОБА_5 з 02 вересня 2019 року по 30 червня 2022 року проходить навчання на денній формі навчання та в період навчання проживає в гуртожитку в місті Черкаси, що відповідно до пункту 29 Правил є підставою для зменшення розміру плати. Таким чином суд дійшов висновку, що у період з вересня 2019 року по серпень 2021 року спожиту послугу з гарячого водопостачання слід розраховувати, виходячи із кількості споживачів, а саме п`яти осіб.

Згідно з вимогами ст. 525, 526, 530, 629 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до договору; замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги; одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 2 статті 625 ЦК України перебачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Статтею 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

У відзиві на позов відповідачами заявлено про застосування позовної давності.

Як свідчить розрахунок позивача, ним заявлені вимоги про стягнення заборгованості за періодичними (щомісячними) платежами станом на 01 серпня 2021 року, а саме: за послуги з централізованого опалення за період з листопада 2014 року по серпень 2021 року та за послуги постачання гарячої води за період з серпня 2017 року по серпень 2021 року, а з вказаним позовом до суду позивач звернувся 21 вересня 2021 року.

Однак, як визначено пунктом 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України. під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 12 на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», який набрав чинності 2 квітня 2020 року.

Постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на всій території України установлено карантин з 12 березня 2020 року, який неодноразово продовжувався та діє станом на час розгляду цієї справи.

Статтею 58 Конституції України, статтею 3 ЦПК України закріплено принцип права, згідно з яким закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Таким чином, з 2 квітня 2020 року визначена статтею 257 ЦК України позовна давність продовжена, а тому вимоги про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення до лютого 2017 року заявлені з пропуском позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачами, що є підставою для відмови у позові в частині цих вимог та нарахованих на них сум 3% річних та інфляційних втрат. Поважних причин пропуску позовної давності позивачем не наведено, а судом не встановлено.

Такими чином, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню солідарно заборгованість за надані позивачем комунальні послуги: централізованого опалення за період з березня 2017 року по серпень 2021 року, розмір якої за розрахунком суду становить 21 131,8 грн. та послуги з постачання гарячої води за період з серпня 2017 року по серпень 2021, розмір якої за розрахунком суду становить 51 459,77 грн.

За таких обставин підлягають також перерахунку і суми 3% річних та інфляційних втрат, нараховані на суму заборгованості. Згідно із перерахунком суду, враховуючи, що зобов`язання відповідача визначено періодичними платежами та встановлені Правилами строки оплати послуг, розмір інфляційних втрат за послуги централізованого опалення становить 5 392,49 грн. з урахуванням застосованої позовної давності, а за послуги з постачання гарячої води - 6 941,12 грн; розмір 3% річних за прострочення оплати послуг централізованого опалення становить 2 187,07 грн з урахуванням застосованої позовної давності, а за послуги з постачання гарячої води - 3 099,16 грн.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро - Реконструкція» про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги підлягає частковому задоволенню у сумі 90 211,41 грн.

У зв`язку з частковим задоволенням позову, з відповідачів у рівних частках на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1 936,51 грн.

Керуючись ст.ст.12-13, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з центрального опалення та гарячого водопостачання задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» суму основного боргу за послуги з центрального опалення та гарячого водопостачання у розмірі 72 591 (сімдесят дві тисячі п`ятсот дев`яносто одну) гривню 57 коп., інфляційні втрати у розмірі 12 333 (дванадцять тисяч триста тридцять три) гривні 61 коп., 3% річних у розмірі 5 286 (п`ять тисяч двісті вісімдесят шість) гривень 23 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» витрати по сплаті судового збору у розмірі 645 (шістсот сорок п`ять) гривень 50 коп. з кожного.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 25 серпня 2023 року.

Суддя О.В. Якусик