ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2022 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер справи №492/157/16-ц

Апеляційне провадження №22-ц/813/6678/22

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач),

суддів - Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря Кузьмук А.В.,

розглянув апеляційну скаргу адвоката Кочурова Андрія Олександровича в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Арцизького районного суду Одеської області від 11 січня 2022 року, постановлену під головуванням судді Гусєвої Н.Д.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання

У вересні 2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Довіра та Гарантія» (далі - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», товариство) звернулось до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Арцизьким районним судом Одеської області від 04 травня 2016 року у справі № 492/157/16, яке 12 листопада 2016 року набрало законної сили, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Превекс-Банк» (далі- ПАТ «Превекс-Банк», банк) заборгованість за кредитним договором №6709-090/08Р від 29 жовтня 2008 року на загальну суму 61 855,83 грн. та витрати по сплаті судового збору у рівних частинах з кожного в розмірі 1378 грн.

31 травня 2017 року між АТ «Правекс-Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено Договір №2 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, відповідно до якого право грошової вимоги, зокрема за кредитним договором № 6709-090/08 Р від 29 жовтня 2008 року перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Ухвалою Арцизького районного суду Одеської області від 28 лютого 2018 року замінено стягувача ПАТ «Превекс-Банк» на ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Заявник зазначав, що на момент укладення договору факторингу та заміни сторони у справі йому не було відомо чи видавалися виконавчі листи, чи отримував їх первісний стягувач та чи пред`явлені вони до примусового виконання.

02 червня 2021року Арцизький районний суд Одеської області направив товариству виконавчі листи, видані 12 липня 2016 року у справі № 492/157/16.

Посилаючись на те, що виконавчі листи були видані судом 12 липня 2016 року, що строк їх пред`явлення до виконання сплинув 12 липня 2019 року, що заявник не мав можливості пред`явити їх до виконання з причин, які від нього не залежали, ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» вважало, що строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання пропущений з поважних причин та просило задовольнити його заяву (а.с.153-154).

Зміст судового рішення суду першої інстанції

Ухвалою Арцизького районного суду Одеської області від 11 січня 2022 року задоволено заяву ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», яке є правонаступником ПАТ КБ «Правекс-Банк», про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання та поновлено пропущений строк для пред`явлення виконавчих документів до виконання по даній справі (а.с.190-191).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі адвокат Кочуров А.О. в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Доводи скарги зводяться до того, що:

- згідно виданих виконавчих листів у справі вони підлягають пред`явленню до виконання до 12 липня 2019 року;

- строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа не переривався та закінчився лише 12 липня 2019 року;

- на момент придбання ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» права вимоги до боржників (31 травня 2017 року) виконавчі листи були чинними та підлягали примусовому виконанню.

- заявник не надав до суду жодного документального підтвердженого доказу того факту, що не міг знати дії попереднього стягувача про отримання виконавчих листів, пред`явлення їх на виконання, а також поважності причин пропуску ним строку пред`явлення виконавчих листів до виконання;

- суд першої інстанції без дослідження поважності причин пропуску строку пред`явлення до виконання, в порушення норм законодавства поновив строк для пред`явлення його до виконання;

- час, який заявник зволікав з отриманням виконавчих листів в межах строку їх пред`явлення до виконання, становить 1 рік 3 місяці 12 днів, тому заявник свідомо не вживав заходів для отримання виконавчих документів та пред`явлення їх до виконання;

-судом не вказано, які поважні причини перешкоджали заявнику протягом тривалого строку звернутися до суду із відповідною заявою про видачу виконавчих листів;

-поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та з підстав, які не є переконливими, відверто надуманими, порушує принцип юридичної визначеності;

-в оскаржуваній ухвалі не вказано жодних особливих чи непереборних обставин, котрі б перешкоджали заявнику вчасно звернутися до суду із заявою про видачу виконавчого листа під час дії строку для пред`явлення його до виконання;

-справу (питання) розглянуто судом за відсутності учасника справи - відповідачів, не повідомлених належним чином про дату, час і місце засідання суду, тому прийнята ухвала підлягає скасуванню, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою (а.с.199-207).

Правом відзиву на апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» не скористалось.

Учасники судового процесу про дату судового засідання, призначеного на 06 грудня 2022 року повідомлені належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не подавали,

що відповідно до правил ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи у їх відсутність.

Відповідно до положень ч.ч.4,5ст.268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Датою ухвалення призначеного у судове засідання на 06 грудня 2022 року рішення судом апеляційної інстанції відповідно до положень ч.5ст.268 ЦПК України є дата складання повного судового рішення.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи заяву товариства про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» довело набуття права вимоги за кредитним договором і з незалежних від нього причин пропустило строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки виконавчий лист було отримано лише 02 червня 2021 року.

З таким висновком колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до п.5 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Згідно ч.ч.1,2 ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення.

Згідно змісту ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Згідно ч.6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» (в діючий на момент подачі заяви редакції) стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до положень ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Арцизького районного суду Одеської області 04 травня 2016 року (справа №492/157/16) стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» заборгованість за кредитним договором від 29 жовтня 2008 року на загальну суму 61 855,83 грн. та судові витрати в розмірі 1378 грн.

Виконавчі листи №492/157/16-ц видані судом 12 липня 2016 року із строком пред`явлення до виконання 12 липня 2019 року.

31 травня 2017 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ПАТ КБ «Правекс-Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимогами за кредитами, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором від 29 жовтня 2008 року перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Відтак, саме 31 травня 2017 року ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №6709-090/08Р від 29 жовтня 2008 року на загальну суму 61 855,83 грн. та судових витрат в межах встановленого законом строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

На момент придбання ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» права вимоги до боржників 31 травня 2017 року) виконавчі листи були чинними та підлягали примусовому виконанню.

Крім того, 05 грудня 2017 року ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» звернулось до Арцизького районного суду Одеської області про зміну сторони виконавчого провадження (а.с.53).

Ухвалою суду від 07 грудня 2017 року залишено без руху заяву ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження в зазначеній цивільній справі для усунення недоліків заяви (а.с.93).

У зв`язку з не усуненням недоліків, встановлених ухвалою суду, заяву ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження, ухвалою суду від 28 грудня 2017 року повернуто заявнику. Одночасно судом роз`яснено заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви(а.с.97).

19 лютого 2018 року ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» повторно звернулось до Арцизького районного суду Одеської області про зміну сторони виконавчого провадження (а.с.101).

Ухвалою суду від 28 лютого 2018 року замінено сторону виконавчого провадження (стягувача)- ПАТ «Правекс-Банк» на його правонаступника - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» при виконанні рішення Арцизького районного суду Одеської області від 04 травня 2016 року по цивільній справі №492/157/16-ц за позовом ПАТ КБ «Правекс-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.129-130).

20 березня 2018 року до суду надійшла заява представника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про видачу ухвали суду від 28 лютого 2018 року (а.с.139).

21 березня 2018 року судом на адресу ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» направлена ухвала суду від 28 лютого 2018 року про зміну сторони виконавчого провадження, яка товариством отримана 21 квітня 2018 року (а.с.142-143).

Таким чином, правонаступник, будучи заміненим у виконавчому провадженні, мав можливість пред`явити такі виконавчі документи до виконання в межах наданого трирічного строку, оскільки строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа не переривався та закінчився лише 12 липня 2019 року.

26 травня 2021 року представник ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» звернувся до суду із заявою про видачу виконавчих листів по справі №492/157/16-ц за позовом ПАТ КБ «Правекс-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат (а.с.144).

02 червня 2021 року судом на адресу ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» направлено два виконавчих листа про стягнення сум із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» (а.с.157).

24 вересня 2021 року представник ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» звернувся до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання (а.с.153-154).

З огляду на викладене, представником заявника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» не надано жодних належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки з моменту отримання права вимоги (28 лютого 2018 року) минуло понад три роки, у зв`язку з чим можливо дійти висновку про те, що заявник - правонаступник стягувача у зазначеній справі не виявляв належної зацікавленості в реалізації своїх прав щодо примусового виконання рішення суду, яке до теперішнього часу не виконано.

Висновок суду про те, що строк пред`явлення виконавчих документів до виконання, пропущений, у зв`язку з тим, що право вимоги за виконавчими листами №492/157/16 перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» через три роки після закінчення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки попередній стягувач ПАТ КБ «Правекс-Банк» не вживав дій для пред`явлення виконавчих листів до виконання є помилковим.

В оскаржуваній ухвалі не вказано жодних особливих чи непереборних обставин, котрі б перешкоджали заявнику вчасно звернутися до суду із заявою про видачу виконавчого листа під час дії строку для пред`явлення його до виконання.

Представник ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» звернувся 26 травня 2021 року до суду із заявою про видачу виконавчого документа поза межами строку пред`явлення останнього до виконання, тобто після закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, не зважаючи на те, що право вимоги за виконавчими листами перейшло до товариства через 11 місяців після їх видачі, строк пред`явлення до виконання яких був чинний до 12 липня 2019 року.

Разом з тим, як зазначено вище ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» отримало право вимоги за договором купівлі-продажу 31 травня 2017 року за виконавчими листами №492/157/16 в межах строку пред`явлення виконавчих листів до виконання і ставши стягувачом не вжило необхідних дій для отримання виконавчих документів та пред`явлення їх до виконання.

Поряд з цим, поважність причин пропуску строку є оціночним поняттям та має встановлюватися в кожному окремому випадку на підставі відповідних доказів, які у свою чергу оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії та підтверджені належними доказами.

Отже, необхідною правовою підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність поважних причин такого пропуску.

Такі причини (обставини) повинні бути об`єктивною перешкодою для особи, на користь якої винесено судовий акт, і яка вчиняє дії для отримання виконавчого документа та його пред`явлення до виконання.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №2а-12192/09/0470.

Більш того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника (постанова Верховного Суду від 03 червня 2020 року в справі № 2-461/09).

Колегія суддів вважає, що ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» не надало суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження наявності поважних причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, які перешкоджали стягувачові пред`явити виконавчі листи до примусового виконання до звернення із даною заявою лише 24 вересня 2021 року.

Доводи заявника про те, що на момент укладення договору факторингу та заміни сторони у справі новому стягувачу не було відомо чи видавалися виконавчі листи, чи отримував їх первісний стягувач та чи пред`являв їх до примусового виконання є необґрунтованими, оскільки сам по собі факт заміни сторони виконавчого провадження та отримання виконавчого листа новим стягувачем не може бути підставою для поновлення ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» пропущеного строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, так як вказані дії було вчинено після спливу даного строку, який був пропущеним самим без поважних причин товариством.

У зв`язку з цим стягувач в особі ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» мав право отримати та пред`явити виконавчі листи для примусового виконання рішення протягом строку, встановленого Законом України «Про виконавче провадження» після укладання договору факторингу з первісним кредитором.

Невжиття ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» заходів щодо пред`явлення виконавчих листів до виконання, свідчить про пропуск строку на їх пред`явлення до виконання без поважних причин.

Інших причин суттєвого порушення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання, фактів переривання перебігу відповідного строку заявником не зазначено, доказів не надано.

Відтак, у суду були відсутні підстави для задоволення заяви ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Жоден із стягувачів у даній справі на протязі тривалого часу, з 12 листопада 2016 року, не вчиняв необхідних дій щодо виконання судового рішення та стягнення заборгованості, хоча і були обізнаний про наявність порушеного права.

При цьому стягувачі, як попередній так і новий, є юридичними особами та зобов`язані забезпечити належну організацію роботи всіх своїх підрозділів, у тому числі і щодо контролю за судовими та виконавчими документами при їх виконанні в органах ДВС.

Доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію стягувачем своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення, заявник не надав ні суду першої, ні суду апеляційної інстанцій.

Враховуючи викладене, ухвала Арцизького районного суду Одеської області від 11 січня 2022 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Щодо стягнення судових витрат

Згідно з ч.13 ст.141 ЦПК України у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанцій, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Звертаючись із апеляційною скаргою представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просив стягнути з ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» судові витрати, які складалися з судового збору за подачу апеляційної скарги в сумі 496,20 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5 000 грн., надану адвокатом Кочуровим А.О.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 496,20 грн., стягненню в рівних частках що підтверджено квитанцією від 21 лютого 2022 року (а.с.208).

В обґрунтування вимог про відшкодування судових витрат понесених заявником в суді апеляційної інстанції, заявник надав копію договору про надання правничої (правової допомоги) від 09 лютого 2022 року, розрахунок гонорару від 09 лютого 2022 року де вказано, що фіксований гонорар адвоката становить 5 000 грн. за складання та подання апеляційної скарги. При цьому наведено опис робіт, виконаних адвокатом, необхідних для надання правничої допомоги від 09 лютого 2022 року (а.с.215-217).

Сплата витрат, понесених у зв`язку з наданням правничої допомоги підтверджується копією квитанції від 09 лютого 2022 року №09/02 на суму 5 000 грн.(а.с.218).

Згідно зі ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України)

Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 06 грудня 2019 року у справі № 910/353/19, від 25 травня 2021 року у справі № 910/7586/19, від 12 січня 2022 року у справі № 750/10242/20.

Клопотання про зменшення заявленої апелянтом суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу від ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» не надходило.

Виходячи обставин справи, а також з урахуванням того, що від ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» клопотання про зменшення суми судових витрат не надходило, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» 5 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Отже загальний розмір судових витрат, понесених відповідачами за розгляд справи в суді апеляційної інстанції, які підлягають стягненню з ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» становить 5496,20 грн. (496,20+5000), в рівних частках на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , тобто по 2 748,10 грн. кожному (5496,20:2).

Керуючись ст.ст.368,374,376,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Кочурова Андрія Олександровича в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Арцизького районного суду Одеської області від 11 січня 2022 року скасувати.

Відмовити в задоволені заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (код: ЄДРПОУ-38750239, місцезнаходження: 04112,м.Київ, вул.Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8,поверх 6,офіс 32) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) судові витрати у розмірі 2 748,1 грн. кожному.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12 грудня 2022 року.

Головуючий

Судді: