ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

12 липня 2022 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 742/2931/21

Головуючий у першій інстанції Коваленко А. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/556/22

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді: Мамонової О.Є.,

суддів: Онищенко О.І., Шитченко Н.В.,

із секретарем: Зіньковець О.О.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідачі: Чернігівська обласна прокуратура, Державна казначейська служба України,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційними скаргами Чернігівської обласної прокуратури, ОСОБА_1 на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12 січня 2022 року (ухвалене о 11:46) у справі за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської обласної прокуратури, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органу досудового слідства та прокуратури, -

У С Т А Н О В И В:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Чернігівської обласної прокуратури, Державної казначейської служби України, в якій просила:

- стягнути з Державного казначейства України у відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 250 000 грн; моральної шкоди в розмірі 750000 грн в рахунок коштів Державного бюджету шляхом списання в безспірному порядку на її користь з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України;

- стягнути з Державного казначейства України 20 000 грн в рахунок оплати правничої допомоги за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання в безспірному порядку на її користь з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України.

Позов обґрунтовувала тим, що 24.05.2015 стосовно неї Прокуратурою Чернігівської області внесено до ЄДР за №0000792 відомості щодо невиконання рішення суду, а саме вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, яке в подальшому 10.08.2015 об`єднано з кримінальним провадженням №0000229 за ч.2 ст.342 КК України та присвоєно спільний номер кримінального провадження №0000792.

28.07.2015 їй повідомлено про підозру у кримінальному провадженні №0000792.

03.09.2015 судом щодо неї обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 03.11.2015.

25.08.2015 досудове розслідування по даному кримінальному провадженню було зупинене та відновлене тільки 04.02.2016. Незважаючи на це, у жовтні 2015 року слідчі прокуратури Чернігівської області, не відновлюючи розслідування, звернулися до Новозаводського районного суду м. Чернігова з клопотанням про проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , яке було задоволено.

Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 07.04.2017 за ч.2 ст.342, ч.1 ст.382 КК України ОСОБА_1 виправдано, який ухвалою апеляційного суду Київської області від 29.08.2018 - залишено без змін.

Позивачка зазначає, що з моменту відкриття кримінального провадження, вручення їй повідомлення про підозру, намагання обрати щодо неї запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а також в ході подальшого проведення досудового розслідування та судового слідства на неї всіляко здійснювався психологічний вплив з боку посадових осіб органів досудового розслідування, внаслідок чого різко ускладнилися стосунки в сім`ї, погіршилися відносини з близькими, родичами, друзями, колегами по роботі. Через постійне нервування, болісне переживання та прийняття близько до серця всіх фактів протиправних, незаконних дій зі сторони слідчих та керівництва Чернігівської обласної прокуратури, їх прямого і умисного нехтування вимогами КПК України та доказами, що виправдовували ОСОБА_1 , у останньої значно погіршився стан здоров`я, вона стала дратівливою, з`явилися перепади настрою, безсоння, головні болі, порушилися та змінилися у негативний бік її життєвий устрій та життєві зв`язки, вона була позбавлена можливості реалізації своїх звичок і бажань, що вимагало від неї додаткових зусиль для організації її життя. ОСОБА_1 змушена звертатися до психолога, оскільки почала постійно нервувати, що значною мірою позначилося на взаємовідносинах з родиною.

Незаконними діями начальника слідчого відділу Чернігівської обласної прокуратури Кожедуба Є.М. та керівника у кримінальному провадженні прокурора відділу прокуратури ОСОБА_2 їй завдано майнової шкоди у вигляді витрат на правничу допомогу, зламаного вікна під час проведення обшуку, витрат на пальне для приїзду на виклики слідчого та суду, яку вона оцінює у розмірі 250000 грн.

Ураховуючи, що період перебування її під слідством та судом складає з 24.05.2015 по 29.08.2018 більше 3 років, враховуючи конкретні обставини справи, характер моральних страждань, їх наслідки й інші негативні впливи внаслідок притягнення її до кримінальної відповідальності, обрання щодо неї запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці та намагання знову обрати щодо неї запобіжний захід, незаконного обшуку за адресою її проживання, розмір завданої їй моральної шкоди оцінює у розмірі 750 000 грн.

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12 січня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання у безспірному порядку з Єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої їй незаконним притягненням до кримінальної відповідальності, 350 000 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Чернігівської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати на правничу допомогу розміром 7000 грн.

В апеляційній скарзі Чернігівська обласна прокуратура просить рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в їх задоволенні, посилаючись на необґрунтованість судового рішення.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції не в повній мірі встановив, чим підтверджується факт заподіяння позивачу моральних та фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, з чого він при цьому виходив, причинний зв`язок між шкодою та фактом притягнення до кримінальної відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для справи.

Заявник зазначає, що рішення суду першої інстанції не містить обґрунтування розміру заподіяної моральної шкоди в сумі 350 000 грн, який є надто завищеним та може призвести до безпідставного збагачення позивача за рахунок державних коштів.

На думку Прокуратури, саме дії ОСОБА_1 , як учасника кримінального провадження, сприяли затягуванню проведення досудового розслідування, її неявки до слідчого та до суду позбавляли можливості завершити досудове розслідування у розумні строки.

Указує, що розмір моральної шкоди, ні заявлений позивачем у сумі 750 000 грн, ні стягнутий судом у розмірі 350 000 грн, є необґрунтованими, оскільки з дня повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_1 (31.07.2015) до дня постановлення ухвали апеляційним судом Чернігівської області (29.08.2018) остання правомірно перебувала під слідством, у зв`язку з чим підстави для відшкодування моральної шкоди відсутні взагалі.

Заявник наголошує на тому, що визначені позивачем витрати на правову допомогу в сумі 20 000 грн є необґрунтованими, оскільки позивачем не подано належних доказів на підтвердження понесених витрат у заявленому розмірі, доказів обсягу наданих послуг та виконаних робіт, тобто детального опису робіт виконаних адвокатом. Судом помилково зроблено висновок про їх доведеність на незаконно стягнуто з прокуратури пропорційно задоволеним вимогам.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Федоренком Є.В., просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині незадоволення позовних вимог щодо стягнення матеріальної шкоди в сумі 115 000 грн та незадоволення у повному обсязі витрат на правничу допомогу та ухвалити у відповідній частині нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Доводи апеляційної скарги позивача зводяться до того, що суд самостійно поставив під сумнів роботу адвоката щодо надання правничої допомоги, так як всі роботи, які виконувалися захисником за кожним договором є ідентичними. Указує, що захисником була внесена у відповідні акти саме та робота, яка виконувалась, але загальними фразами і дана робота практично (за виключенням деяких процесуальних дій) ніяк не може відрізнятися на різних стадіях кримінального процесу: досудове розслідування, судовий розгляд, апеляційне оскарження.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , Чернігівська обласна прокуратура заперечує проти доводів позивачки, зважаючи на те, що судом вірно зроблено висновок про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди, а також витрат на правову допомогу у кримінальному провадженні. На думку обласної прокуратури, такий розмір витрат позивачем не підтверджений та його стягнення може призвести до безпідставного збагачення позивача за рахунок державних коштів.

Зазначає, що суд першої інстанції зробив вірний висновок, що документи, які наявні в матеріалах справи, не дають можливості встановити реальність витрат, понесених позивачем на отримання правової допомоги під час кримінального провадження.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача адвоката Федоренка Є.В., який підтримав апеляційну скаргу ОСОБА_1 та заперечував проти апеляційної скарги Чернігівської обласної прокуратури, представника Чернігівської обласної прокуратури Рибалко Н.В., представника Державної казначейської служби Мулач Я.В., які підтримали апеляційну скаргу Чернігівської обласної прокуратури та заперечувала проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційних скарг та доводи відзиву, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга Чернігівської обласної прокуратури підлягає залишенню без задоволення, апеляційна скарга ОСОБА_1 - підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування витрат на правову допомогу під час здійснення кримінального провадження з постановленням в цій частині нового рішення про часткове задоволення вказаних вимог.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 375 ЦПК Укарїни).

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Задовольняючи частково позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди суд першої інстанції виходив з того, що унаслідок незаконних дій органів оперативно-розшукової діяльності, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, перебування позивача під слідством та судом, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту і винесення судом виправдувального вироку минуло більше трьох років, що свідчить про безпідставне притягнення позивача до кримінальної відповідальності, позивачка зазнала душевних страждань, які змусили її змінити звичний для неї спосіб життя, роботи та спілкування через невизначеність у житті, невпевненість у майбутньому та неможливість спрогнозувати свої дії, а також через недовіру до правоохоронної системи і перешкоди у реалізації своїх прав та законних інтересів, що призвело до емоційної нестабільності позивача та виснаженості нервових процесів, чим завдало їй моральну шкоду, яку судом визначено у розмірі 350 000 грн.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд першої інстанції виходив з засад розумності, справедливості, виваженості та урахував те, що позивач перебувала під слідством та судом з 28.07.2015 по 28.08.2018, взяв до уваги характер та обсяг душевних і психічних страждань позивача, які вона зазнала під час перебування під слідством та судом.

З висновком районного суду щодо часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди колегія суддів погоджується, оскільки вони суду ґрунтуються на матеріалах справи та відповідають вимогам чинного законодавства.

Судом встановлено, що 24.05.2015 до ЄРДР за №0000792 внесено відомості щодо ОСОБА_1 у зв`язку із перешкоджанням працівниками ТОВ «Олімп-С» працівникам ДФС у Чернігівській області провести обшук відповідно до ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20.05.2015 (правова кваліфікація ч. 1 ст. 342 КК України), 10.08.2015 до ЄРДР у цьому ж кримінальному провадженні внесено відомості ч. 2 ст. 342 КК України (т. 1 а.с.5,6).

28.07.2015 Прокуратурою Чернігівської області за результатами розгляду матеріалів досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000792 від 24.05.2015, повідомлено ОСОБА_1 про підозру в умисному перешкоджанні виконанні ухвали, що набрала законної сили, та опору представникові влади при виконанні ним службових обов`язків, тобто у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 382 та ч. 2 ст. 342 КК України (т.1 а.с.7-10).

08.04.2016 начальником відділу прокуратури Чернігівської області затверджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000792 від 24.05.2015 за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.382, ч.2 ст.342 КК України та ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України (т.1 а.с.12-21).

Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 жовтня 2015 року задоволено клопотання начальника слідчого відділу прокуратури Чернігівської області Кожедуба Є.М. про дозвіл на обшук; надано начальнику слідчого відділу прокуратури Чернігівської області Кожедубу Є.М. дозвіл на проведення обшуку будинку АДРЕСА_1 (за місцем проживання ОСОБА_1 ) з метою відшукання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( т.1 а.с.118-119).

10.11.2015 на підставі зазначеної ухвали слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26.10.2015, обшук проведено за участю ОСОБА_1 в житловому будинку АДРЕСА_1 , що вбачається з протоколу (т.1 а.с.120-125).

Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03.09.2015 до підозрюваної ОСОБА_1 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до двох місяців, до 03.11.2015. Покладено на неї обов`язки: негайно прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого чи прокурора; не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання (т. 1 а.с.126-129, 160-163).

Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04.02.2016 відмовлено в задоволенні клопотання слідчого у провадженні начальника СВ прокуратури Чернігівської області Кожедуба Є.М. про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_1 (т.1 а.с.130-132, 166-168).

Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 07.04.2017 ОСОБА_1 виправдано у зв`язку з недоведеністю в її діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382, ч.2 ст.342 КК України; ОСОБА_3 виправдано у зв`язку з недоведеністю в його діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України (т. 1 а.с.22-35).

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 29.08.2018 вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 07.04.2017 - залишено без змін (т.1 а.с.36-52).

Рішенням кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів №184дп-17 від 11.10.2017 дисциплінарне провадження №11/2/4-39дс-89дп-17 щодо слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України Кожедуба Є.М. закрито. Даним рішенням встановлено, що в діях ОСОБА_4 в частині проведення процесуальних дій без відновлення досудового розслідування вбачається склад дисциплінарного проступку, зокрема, неналежного виконання службових обов`язків під час здійснення досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000792, що є підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності за п. 1 ч. 1 ст. 43 ЗУ «Про прокуратуру». Проте у зв`язку із закінченням строку притягнення до дисциплінарної відповідальності прийняти рішення про накладення на нього дисциплінарного стягнення неможливо (т.1 а.с.113-117).

З 15.07.2015 по 27.07.2015, 12.01.2016 ОСОБА_1 знаходилась на стаціонарному лікуванні у Прилуцькій ЦМК з приводу гіпертонічного кризу, стенокардії, з 14.08.2015 по 31.08.2015, 12.01.2016 по 27.01.2016 позивачка перебувала на амбулаторному лікуванні. З приводу гіпертонічного кризу, функціонального порушення нервової системи, астено-неврологічного синдрому Прилуцькою міською станцією швидкої допомоги ОСОБА_1 надавалась допомога на дому 22.05.2015, 27.07.2015, 31.07.2015 (т. 1 а.с. 134 144).

З висновку комплексного психологічного обстеження, складеного 29.05.2019 кандидатом психологічних наук, доцентом кафедри педагогіки і психології проф. освіти НАУ О.Б.Дубчак, убачається, що у ОСОБА_1 на першому плані виступає емоційне виснаження, тривожність, швидка втомлюваність, обумовлена психотравмуючою ситуацією. Рекомендовано індивідуальний психологічний супровід, медичне обстеження (т. 1 а.с.164-165).

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до частини першої статті 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян.

Згідно статті 3 вказаного Закону у наведених в статі 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються):

1) заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій;

2) майно (в тому числі гроші, грошові вклади і відсотки по них, цінні папери та відсотки по них, частка у статутному фонді господарського товариства, учасником якого був громадянин, та прибуток, який він не отримав відповідно до цієї частки, інші цінності), конфісковане або звернене в доход держави судом, вилучене органами досудового розслідування, органами, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, а також майно, на яке накладено арешт;

3) штрафи, стягнуті на виконання вироку суду, судові витрати та інші витрати, сплачені громадянином;

4) суми, сплачені громадянином у зв`язку з поданням йому юридичної допомоги;

5) моральна шкода.

Статтями 2, 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку, зокрема, закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати. Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини у справі, від яких залежить правильне вирішення спору, вірно застосувавши норми матеріального права, дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачка незаконно перебувала під слідством та судом в період з 28.07.2015 по 29.08.2018 (37 місяців 5 днів), що є підставою для відшкодування на її користь моральної шкоди.

У пунктах 9, 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Розмір моральної шкоди у цих випадках визначається з урахуванням обставин справи, але за час незаконного перебування громадянина під слідством чи судом він має бути не меншим однієї мінімальної заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством або судом. Відшкодування моральної шкоди в цих випадках провадиться за рахунок коштів державного бюджету, незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» питання про відшкодування моральної шкоди за заявою громадянина вирішується судом відповідно до чинного законодавства в ухвалі, що приймається відповідно до частини першої статті 12.

Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством.

Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом.

Аналіз вищевказаної норми закону свідчить про те, що межі відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом визначаються судом у розмірі, співмірному з мінімальним розміром заробітної плати, визначеної законодавством за кожен місяць перебування під слідством чи судом, виходячи з мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством на момент відшкодування.

У даній справі, зважаючи на те, що позивачка незаконно перебувала під слідством і судом з 28.07.2015 по 29.08.2018, тобто 37 місяців 5 днів, мінімальний розмір відшкодування моральної шкоди відповідно до частини третьої статті 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» становить 222 000 грн.

Законодавець визначив мінімальний розмір моральної шкоди, виходячи з установленого законодавством розміру заробітної плати на момент розгляду справи судом, за кожен місяць перебування під слідством та судом. Тобто цей розмір у будь-якому випадку не може бути зменшено, оскільки він є гарантованим мінімумом. Але визначення розміру відшкодування залежить від таких чинників, як характер і обсяг страждань (фізичного болю, душевних і психічних страждань тощо), яких зазнав позивач, можливості відновлення немайнових втрат, їх тривалість, тяжкість вимушених змін у його життєвих і суспільних стосунках, ступінь зниження престижу, репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, і сама можливість такого відновлення у необхідному чи повному обсязі.

Тобто суд повинен з`ясувати усі доводи позивача щодо обґрунтування ним як обставин спричинення, так і розміру моральної шкоди, дослідити надані докази, оцінити їх та визначити конкретний розмір моральної шкоди, зважаючи на засади верховенства права, вимоги розумності, виваженості і справедливості.

Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 686/23731/15-ц, провадження № 14-298 цс 18.

Врахувавши обсяг заподіяної позивачці шкоди, глибину та тривалість її моральних страждань внаслідок незаконного перебування протягом тривалого часу під слідством та судом, що призвело до порушення нормальних життєвих зв`язків, суд першої інстанції, з урахуванням засад розумності та справедливості, пропорційності дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для стягнення у відшкодування моральної шкоди у розмірі 350 000 грн.

Доводи апеляційної скарги Чернігівської обласної прокуратури про те, що суд першої інстанції не в повній мірі встановив характер і обсяг страждань, яких зазнав позивач у зв`язку з перебуванням під слідством і судом, є необґрунтованими, оскільки сам факт притягнення особи до кримінальної відповідальності за злочин, вчинення якого не було доведено - є підставою для відшкодування такій особі моральної шкоди.

Щодо доводів апеляційної скарги Чернігівської обласної прокуратури про завищений розмір відшкодування моральної шкоди апеляційний суд враховує, що оцінка моральної шкоди за своїм характером є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (рішення Європейського суду з прав людини від 12 липня 2007 року у справі «Станков проти Болгарії» (Stankov v. Bulgaria, № 68490/01, § 62).

З урахуванням засад виваженості, розумності та справедливості суд може збільшити розмір відшкодування, обмеження максимального розміру моральної шкоди Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» не передбачено.

Посилання Чернігівської обласної прокуратури на те, що витрати на правову допомогу адвоката в даній справі в сумі 20 000 грн є необґрунтованими та не підтверджені належними доказами, не є слушними, оскільки адвокат у даній справі представляв інтереси ОСОБА_1 на підставі ордеру серії ВН № 1065296 (а.с. 84) та договору № 022/1/21 про надання правничої допомоги від 01 липня 2021 року (а.с. 94-95), додатком № 1 до якого визначено, що вартість надання юридичних послуг (гонорару) за представлення інтересів ОСОБА_1 при розгляді справи в суді першої інстанції за позовом ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди становить 20 000 грн (а.с. 84, 94-96).

Разом із тим слід зазначити наступне. Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі 910/23967/16 (провадження № 12-110гс18) вказано, що кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин (частина друга статті 2 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 170 ЦК України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Резолютивні частини рішень не повинні містити відомостей про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено безспірне списання.

Тобто кошти на відшкодування шкоди державою підлягають стягненню з Державного бюджету України. У таких справах резолютивна частина судового рішення не повинна містити відомостей про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено стягнення коштів.

Проте суд на це уваги не звернув та зробив помилковий висновок про стягнення коштів на відшкодування моральної шкоди з Державного бюджету України шляхом списання у безспірному порядку з Єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України.

У зв`язку з наведеним апеляційний суд дійшов висновку про необхідність зміни рішення суду першої інстанції із зазначенням, що кошти на відшкодування шкоди позивачці підлягають стягненню з Державного бюджету України.

В іншій частині рішення суду щодо відшкодування моральної шкоди є законним, а доводи апеляційної скарги Чернігівської обласної прокуратури в цій частині не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті, а стосуються переоцінки доказів.

Відмовляючи у задоволенні вимог про стягнення на користь позивача матеріальної шкоди у вигляді витрат на правничу допомогу, яка надавалась ОСОБА_1 під час здійснення кримінального провадження в розмірі 115 000 грн, суд першої інстанції виходив з недоведеності понесених витрат, оскільки долучені до матеріалів справи договір про надання правової №038/15 від 08.07.2015 року з додатками до нього, квитанція на оплату на загальну суму 115 000 грн, містять і витрати понесені представником на проїзд, які належними та допустимими доказами не підтвердженні. Проаналізувавши акти виконаних робіт, суд дійшов висновку, що всі роботи, які виконувались захисником за кожним договором є ідентичними, що викликає сумнів у реальності понесених витрат.

Проте апеляційний суд не може погодитися з висновком суду про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення витрат на правову допомогу у кримінальному провадженні з огляду на таке.

Як зазначалось вище згідно зі статтею 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» у наведених в ст. 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються), зокрема, суми, сплачені громадянином у зв`язку з поданням йому юридичної допомоги.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до умов договору № 038/15 про надання адвокатських послуг від 08.07.2015, укладеного між ОСОБА_1 (замовник) та адвокатом Федоренко Є.В. (виконавець), замовник доручає, а виконавець зобов`язується здійснювати захист з питань, що пов`язані з діяльністю Замовника, в правоохоронних органах, розглядом справи у суді першої, а за окремим дорученням апеляційної та касаційної інстанцій, установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, а при необхідності і в Європейському Суді з прав людини в порядку та на умовах визначених даних Договором (а.с. 90-93).

Згідно з п. 1.2. вказаного договору виконавець надає замовнику наступні юридичні (адвокатські) послуги:

- здійснює представництво інтересів замовника в правоохоронних органах, при оскарженні рішень правоохоронних органів та слідчих суддів, розглядом справи у суді першої, апеляційної та касаційної інстанцій, при підготовці документів та розгляді справи по суті;

- ознайомлюється з матеріалами справи;

- здійснює підготовку заяв, клопотань, запитів та інших процесуальних документів в рамках даної справи;

- надає усні консультації в межах даної справи

Пунктом 2.1. встановлено, що ціна та умови визначені в Додатку №1 до даного договору.

Умови даного Договору можуть бути змінені за взаємною згодою сторін з обов`язковим складанням письмового документу (п.5.2 Договору) (а.с. 90 93).

Додатком №1 до договору про надання адвокатських послуг №038/15 від 28.07.2015 (а.с. 97), сторони погодили, що вартість надання юридичних (адвокатських) послуг (гонорар) за представлення інтересів Замовника при проведенні досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000792 від 24.05.2015 становить 20 000 грн.

У п.2.8 вказаного Додатку №1 визначено, що в разі істотного збільшення (більше ніж на 5% від загального обсягу погоджених в Додатках до даного договору виконуваних робіт) наданих Виконавцем Замовнику послуг, сума гонорару підлягає відповідному пропорційному збільшенню за погодженням Сторін з обов`язковим наступним внесенням відповідних змін до даного Договору.

Доказів на підтвердження внесення змін до договору про надання адвокатських послуг №038/15 від 28.07.2015, а саме у п. 2.1., яким визначені ціна та умови оплати, матеріали справи не містять.

Натомість матеріали справи містять численні додатки, зокрема № 3, 4, 6, 7, 9 (а.с. 99, 100, 102, 103, 105) до договору №038/15 від 15.04.2016, які за своїм змістом не можуть вважатись змінами до даного договору, оскільки п. 2.1. констатовано, що ціна та умови договору визначені саме в Додатку № 1.

На підтвердження оплати ОСОБА_1 юридичних послуг, наданих адвокатом Федоренко Є.В. у кримінальному провадженні №000792, матеріали справи містять: квитанцію 38/6 від 29.08.2018 на суму 15000 грн (т. 1 а.с. 106); квитанцію № 38/5 від 01.06.2017 на суму 20000 грн (т. 1 а.с. 107); квитанцію № 38/4 від 07.04.2017 на суму 30000 грн (т. 1 а.с. 108); квитанцію № 38/3 від 15.04.2016 на суму 20000 грн (т. 1 а.с. 109); квитанцію № 38/2 від 15.04.2016 на суму 10000 грн (т. 1 а.с. 110); квитанцію № 38/1 від 28.07.2015 на суму 20000 грн (т. 1 а.с. 111).

Згідно Акта виконаних робіт до Договору №038/15 від 15.04.2016 (а.с. 98) при проведенні досудового розслідування по кримінальному провадженню за звітний період 28.07.2015 15.04.2016, надано наступні юридичні послуги:

ознайомлення з матеріалами справи наданими замовником 25 год;

вивчення законодавства, що регулює відповідні правовідносини 7 год;

вивчення науково-практичних коментарів, інформаційних та оглядових листів стосовно предмету справи 7 год;

вивчення судової практики відповідного виду справ за допомогою єдиного реєстру судових рішень 15 год;

визначення кола питань, що необхідно задати потерпілому та свідкам по кримінальному провадженню 7 год;

підготовка та подання заяв, запитів, клопотань і скарг під час проведення досудового розслідування 9 год;

участь у судових засіданнях під час проведення досудового розслідування (обрання запобіжного заходу та інше) 8 год;

вивчення питання щодо необхідності забезпечення доказів, їх тримання та збору необхідної інформації 3 год;

надання усних консультацій по справі, пояснень з приводу руху справи у суду апеляційної інстанції, відносно вчинюваних процесуальних дій та їх наслідків,суті постанов, ухвал, рішень по справі та необхідності касаційного оскарження судових рішень 5 год;

відшкодування на дорогу з м. Чернігова до м. Прилук та назад для участі у слідчих діях 10 год. сума 1400 грн.

Всього (з урахуванням дороги) 106 год, вартість наданих послуг складає 30 000 грн.

Згідно Акта виконаних робіт до Договору №038/15 від 07.04.2017 (а.с. 101) при проведенні судового розслідування по кримінальному провадженню за звітний період 15.04.2016 07.04.2017, надано наступні юридичні послуги:

ознайомлення з матеріалами справи під час проведення судового слідства 10 год;

вивчення законодавства, що регулює відповідні правовідносини 8 год;

вивчення науково-практичних коментарів, інформаційних та оглядових листів стосовно предмету справи 10 год;

вивчення судової практики відповідного виду справ за допомогою єдиного реєстру судових рішень України 16 год;

визначення кола питань, що необхідно задати потерпілому та свідкам по кримінальному провадженню 8 год;

вирішення питання щодо необхідності призначення судової експертизи, залучення спеціалістів, експерта, перекладача та визначення кола питань які необхідно їм поставити 1 год;

підготовка та подання заяв, запитів, клопотань і скарг під час проведення судового розгляду 5 год;

підготовка клопотань, заяв та промов в суді 25 год;

участь у судових засіданнях з урахуванням витраченого часу на дорогу (проїзд) з м. Чернігова до м. Прилуки та назад 70 год;

відшкодування на дорогу з м. Чернігова до м. Прилук та назад для участі у слідчих діях (10 разів) сума 9000 грн.

Всього (з урахуванням дороги): 151 год, вартість наданих послуг складає 50 000 грн.

Згідно Акта виконаних робіт до Договору №038/15 від 29.08.2018 (а.с. 104) при апеляційному розгляді скарги за звітний період 01.06.2017 29.08.2018, надано наступні юридичні послуги:

вивчення законодавства, що регулює відповідні правовідносини 5 год;

вивчення науково-практичних коментарів, інформаційних та оглядових листів стосовно предмету справи 5 год;

вивчення судової практики відповідного виду справ за допомогою єдиного реєстру судових рішень України 11 год;

визначення кола питань, що необхідно задати потерпілому та свідкам по кримінальному провадженню 5 год;

підготовка та подання заяв, запитів, клопотань і скарг (у тому числі зміна підсудності) 17 год;

надання усних консультацій по справі, пояснень з приводу руху справи у суду апеляційної інстанції, відносно вчинюваних процесуальних дій та їх наслідків,суті постанов, ухвал, рішень по справі та необхідності касаційного оскарження судових рішень 7 год;

підготовка клопотань, заяв та промов в суді 10 год;

участь у судових засіданнях з урахуванням витраченого часу на дорогу (проїзд) з м. Чернігова до м. Прилуки та назад 35 год;

відшкодування на дорогу з м. Чернігова до м. Прилук та назад для участі у слідчих діях (5 разів) сума 5000 грн.

Всього (з урахуванням дороги): 95 год, вартість наданих послуг складає 35 000 грн.

Із досліджених матеріалів кримінального провадження (справа №7421203/16-к) за обвинуваченням ОСОБА_1 за ч.1 ст. 382, ч.2 ст. 342 КК України, апеляційним судом встановлено, що адвокат Федоренко Є.В. брав участь в якості представника позивачки у розгляді клопотання про застосування ОСОБА_1 запобіжного заходу, в судових засіданнях у суді першої та апеляційної інстанцій, що підтверджується протоколами судових засідань, сукупний час яких складає 33 години. Крім того, адвокатом складено заперечення на обвинувальний акт (т.1 а.с. 38-40), письмову та обвинувальну промову (т.2 а.с. 194-218), заперечення на апеляційні скарги (т.3 а.с. 1-10, 153-160), заявлено клопотання (т.1 а.с. 186,187, т.2 а.с. 38,39,46,122,150), подано заяви про ознайомлення з матеріалами справи (т.1 а.с. 193, т.2 а.с.37).

Як наголошувалось вище, за умовами договору № 038/15 про надання адвокатських послуг від 08.07.2015, адвокат Федоренко Є.В. та Бойко Т.В. визначили, що ціна та умови винагороди адвоката встановлюються додатком № 1 до укладеного між ними договору, відповідно до якого вартість наданих послуг становить 20 000 грн.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на правову допомогу ОСОБА_1 під час здійснення кримінального провадження, колегія суддів зважає на умови укладеного між позивачкою та адвокатом Федоренком Є.В. договору, та вважає, що витрати у розмірі 20 000,00 грн, як еквівалент витрачених годин робочого часу адвоката на надання правничої допомоги у даній справі, є доведеним, співмірними із складністю такої, її тривалістю та наданими послугами, затраченим часом на надання таких послуг, участю в судових засіданнях, а розмір таких витрат відповідає критерію реальності, співмірності, а також розумності.

Враховуючи викладене, висновок суду першої інстанції про необґрунтованість вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката в кримінальному провадженні, є помилковим та не відповідає матеріалам справи.

Отже, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, рішення суду підлягає скасуванню в частині відмови в задоволенні вимоги ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу під час здійснення кримінального провадження з ухваленням в цій частині нового рішення про стягнення на користь позивача з Державного бюджету України 20 000 гривень витрат на правову допомогу під час здійснення кримінального провадження.

Керуючись ст. 367, 374, 376 ч. 1. п. 3, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Чернігівської обласної прокуратури залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12 січня 2022 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до Чернігівської обласної прокуратури, Державної казначейської служби України про відшкодування витрат на правову допомогу під час здійснення кримінального провадження - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Чернігівської обласної прокуратури, Державної казначейської служби України про відшкодування витрат на правову допомогу під час здійснення кримінального провадження - задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса місцепроживання: АДРЕСА_2 ) 20 000 (двадцять тисяч) гривень витрат на правову допомогу під час здійснення кримінального провадження.

Абзац другий резолютивної частини рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12 січня 2022 року - змінити, виклавши його в наступній редакції:

"Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса місцепроживання: АДРЕСА_2 ) 350 000 (триста п`ятдесят тисяч) гривень у рахунок відшкодування моральної шкоди".

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 липня 2022 року.

Головуюча О.Є. Мамонова

Судді: О.І. Онищенко

Н.В. Шитченко