Справа №: 343/1091/22
Провадження №: 2/0343/421/22
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2022 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

судді Монташевич С. М.,

з участю: секретаря судового засідання Шикор Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 343/1091/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

за участю: позивачки - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позицій сторін:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просить постановити рішення, яким стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки усіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття; допустити до негайного виконання судове рішення в межах платежу, встановленого законом, стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

Свої вимоги мотивує тим, що з 12.11.2016 вона перебувала з відповідачем у шлюбі, який на підставі рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 26.12.2018 розірвано. За час спільного сімейного проживання у них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з нею у с.Старий Мізунь та знаходиться на її утриманні. Після розірвання шлюбу відповідч деякий час надавав допомогу дочці, а саме купляв їжу, одяг та необхідні їй речі, однак з грудня 2021 року рідше став піклуватись про дитину. Вважає, що вона сама не зможе забезпечити належний рівень життя дочки, тому батько, який здоровий, має постійний дохід, так як працевлаштований, може сплачувати аліменти в достатньому розмірі на утримання дитини, відтак просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів його доходів.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити повністю. Надала пояснення, аналогічні викладеному обґрунтуванню.

Відповідач позовні вимоги визнав, не заперечив проти їх задоволення та стягнення аліментів на неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки усіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. Додадково вказав, що він працює водієм в Долинському РВ ДСНС та бере активну участь в утриманні доньки, однак вони з позивачкою самостійно не можуть дійти спільної згоди щодо обсягу та розміру матеріальної допомоги для дитини.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

ухвалою суду від 18 липня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

18.07.2022 надіслано запит до Державної фіксальної служби щодо отримання реєстраційного номера облікової картки платника податків відповідача (а.с.14).

19 липня 2022 року на електронну адресу суду надійшла довідка з Державної фіксальної служби щодо неможливості надання реєстраційного номеру облікової картки платника податків відповідача у зв`язку із тим, що фізичну особу неможливо однозначно ідентифікувати (а.с.16).

02 серпня 2022 року відповідачем в судовому засіданні до початку розгляду справи по суті подано заяву про визнання позову та вказано дані щодо свого РНОКПП, яку протокольною ухвалою від 02.08.2022 суд долучив до матеріалів справи.

Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що заява відповідача про визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Будь-яких інших заяв та клопотань від сторін до суду не надходило.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

як вбачається зі світлокопії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 16 травня 2017 року виконкомом Старомізунської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис №11, у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дочка ОСОБА_3 (а.с. 7).

Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 26 грудня 2018 року шлюб між сторонами розірвано. Неповнолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено на проживанні з матір`ю, ОСОБА_1 (а.с. 8-9).

Згідно із світлокопією довідки № 387 про реєстрацію місця проживання особи від 14 лютого 2017 року, позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована по АДРЕСА_1 (а.с.6).

Між сторонами виник спір щодо участі батька в утриманні неповнолітньої дитини, яка проживає разом з матір`ю.

Оцінка суду:

вислухавши сторону позивачки та відповідача, прийнявши визнання позову відповідачем, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

В ч. 1 ст. 182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Оцінюючи положення статті 180 СК України щодо обов`язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття в контексті згаданого законодавства, суд визнає, що забезпечення права дитини на рівень життя, необхідний для її гармонійного розвитку, є спільним обов`язком батьків, тобто матері та батька.

Суд вважає доведеними доводи позивачки про те, що їхня спільна дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з нею. Відповідач проживає окремо, участь в утриманні та вихованні дитини бере, однак між сторонами не досягнуто спільної згоди щодо обсягу та розміру матеріальної допомоги, яку повинен надавати відповідач дитині, тому позивачка просить стягувати з нього аліменти в розмірі 1/4 частки від його заробітку, які забезпечать регулярне щомісячне утримання дитини. Відповідач позов визнав повністю, згідний сплачувати аліменти на дитину в розмірі 1/4 частки від його доходу. Однак, зважаючи, що обоє батьків повинні утримувати дитину в однаковій мірі, вважає, що розмір та порядок стягнення аліментів повинен бути визначений рішенням суду, оскільки, незважаючи на його згоду брати участь в утриманні дитини, між ним та позивачкою постійно виникають суперечки з даного приводу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги обставини, зазначені в ч. 1 ст. 182 СК України, у тому числі відсутність у відповідача інших документально підтверджених утриманців, те, що він має постійне місце роботи, тому вважає, що аліменти у вказаному розмірі є гарантованими, справедливими, розумними та необхідними для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Розподіл судових витрат між сторонами:

відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином, враховуючи положення ст.142 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, відповідач позов визнав до початку розгляду справи по суті, тому з відповідача слід стягнути на користь держави 496,20 грн витрат по оплаті судового збору.

Доказів про понесення позивачкою судових витрат нею не подано.

На підставі викладеного, ст.ст. 3, 27 Конвенції про права дитини, ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України, ст.ст. 141, 142, 430 ЦПК України, керуючись ст.ст. 200, 206, 258, 259, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Проводити стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнення аліментів розпочати з 15 липня 2022 року і проводити до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , проживає в АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Повний зміст рішення суду буде складено до 5 серпня 2022 року.

Суддя Долинського районного суду С.М. Монташевич

Повний зміст рішення складено 02 серпня 2022 року.