Провадження № 2/331/129/2022
ЄУН 331/2838/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 липня 2022 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі :

головуючого судді - Скользнєвої Н.Г.,

за участю: секретаря - Постарнак М.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

1 червня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , за результатами розгляду якого просить суд :

* визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку від загальної суми усіх спірних сум щомісячного грошового доходу, одноосібно отриманого ОСОБА_2 у період з 01 червня.2018 року по 31 травня 2020 року, у якості додаткових сум від оренди, у вигляді регулярних доплат до фіксованої щомісячної орендної плати від надання в оплатну строкову оренду ; нежитлового приміщення першого поверху /літ.А-9/ за адресою: АДРЕСА_1 ;

* стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - суму основного боргу у 53 069,18 -1/2 частку від 106 138,36 грн., визначеної загальної суми усіх сум щомісячного грошового доходу, отриманого ОСОБА_2 у період з 01 червня 2018 року по 31 травня 2020 року, у якості додаткових сум від оренди, у вигляді регулярних доплат до фіксованої щомісячної орендної плати від надання в оплатну строкову оренду нежитлового приміщення першого поверху /літ.А-9/ за адресою: АДРЕСА_1 , з урахуванням інфляційних втрату сумі 10 879,18 грн. і 3% річних у сумі 464,10 грн. за увесь період прострочення сплати.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.06.2021 року справу передано в провадження судді Солодовнікова Р.С. ( а.с.156).

Ухвалою судді Солодовнікова Р.С. від 02 червня 2021 року провадження у цій справі відкрито ; вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження; розгляд справи призначено у підготовче судове засідання ( а.с.157).

29 червня 2021 року від ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позов ( а.с. 161-167).

У зв`язку із закінчення строку відрядження судді Солодовнікова Р.С. та припиненням виконання повноважень по здійсненню правосуддя у Жовтневому районному суді м. Запоріжжя (Рішення Вищої ради правосуддя від 19.11.2020 року № 3180/0/15-20) розпорядженням керівника апарату суду № 40 від 03 грудня 2021 року призначено повторний автоматичний розподіл справи.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.12.2021 року справу передано в провадження судді Скользнєвої Н.Г.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Скользнєвої Н.Г. від 6 грудня 2021 року справу за позовом ОСОБА_1 прийнято до провадження та призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні ( а.с.243-244,т.1).

В судове засідання, призначене на 09.06.2022 року-13.30 годин , позивач ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Так, 18 травня 2022 року на зазначені позивачем в позові адреси, а саме : АДРЕСА_2 адреса реєстрації ОСОБА_1 ; АДРЕСА_3 адреса для листування та направлення кореспонденції позивачу, судом засобом поштового зв`язку були надіслані судові повістки виклики до суду на вказану дату та час проведення судового засідання. Проте, судові повістки повернулися до суду з відміткою поштового відділення про те, що адресат відсутній за вказаними адресами ( а.с.26-30).

У зв`язку з неявкою , в тому числі позивача, розгляд справи було відкладено на 07 липня 2022 року 11.30 годин.

В судове засідання, призначене на 07.07.2022 р. 11.30 годин, позивач повторно не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином у вищезазначений спосіб. Судові повістки повернулися до суду з відміткою поштового відділення про те, що адресат відсутній за вказаними адресами.

Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до такого.

З матеріалів справи вбачається , що позивач не з`являвся для участі в судових засіданнях двічі поспіль.

Відповідно до положень частини третьої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Виходячи з системного аналізу норм процесуального права, слід вважати, що повторною неявкою є друга поспіль неявка позивача або його представника, якщо він обидва рази був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.

Відповідно до вимог частини п`ятої статті. 223, пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений представник позивача або позивач повторно не з`явилися в судове засідання без поважних причин або повторно не повідомили про причини неявки, якщо від них не надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Тобто зі змісту вищезазначених норм ЦПК слідує, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання, який був належним чином повідомлений, суд залишає позовну заяву без розгляду незалежно від причини такої неявки.

Зазначена правова позиція також викладена Верховним Судом у постанові від 07.05.2018 року у справі № 553/3688/16-ц.

Крім того, причини повторної неявки позивача до суду процесуального правового значення не мають, оскільки положення закону направлене на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які з`являються до суду.

Це підтверджується правовою позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, висловленій в ухвалі № 6-24063 ск 15.

Пунктом першим частини другої статті 200 ЦПК України також передбачено залишення позовної заяви без розгляду.

Згідно частини четвертої статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні у справі «Калашников проти Росії», Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст.17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Вищевказані норми процесуального права мають сприяти розглядові цивільних справ у розумні строки, оскільки неявка до суду позивача може свідчити про втрату ним інтересу до вирішення справи, а вирішення спору у такому випадку було б порушенням принципу диспозитивності.

Відповідно до частини другої статті 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати права і виконувати процесуальні обов`язки.

В порушення зазначеної норми процесуального права та не зважаючи на прийняті судом заходи для сприяння здійсненню позивачем , останній не виконав покладені на нього процесуальні обов`язки та двічі поспіль у судове засідання не з`явився.

На підставі викладеного, та з урахуванням того, що в матеріалах справи відсутня заява позивача про розгляд справи за відсутності сторони позивача, суд вбачає законні підстави для залишення позовної заяви без розгляду.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Із зазначеного слідує, що залишення позовної заяви без розгляду у відповідності до статті 257 ЦПК України не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, а відповідно і не позбавляє права позивача на повторне звернення до суду із позовом.

Керуючись ч. 3 ст. 131, п.1 ч.2 ст.200, ч.5 ст.223, п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 ( адреса реєстрації : АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації : АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 ) про поділ майна подружжя, залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Повний текст ухвали складено 7 липня 2022 року.

Особам, які не були присутні в судовому засіданні, направляється копія ухвали в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду в 15-денний строк з дня складення повного тексту ухвали суду.

Суддя: Н.Г.Скользнєва