Справа №731/51/22
Провадження №2/731/53/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

14 липня 2022 року смт Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі:

судді Савенка А.І.,

за участю секретаря Коваленка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №1 Варвинського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , поданим в його інтересах адвокатом Кушнеренко Тамарою Валеріївною, до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

08 лютого 2022 року адвокат Кушнеренко Т.В., діючи в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернулася до Варвинського районного суду Чернігівської області з вказаним позовом, відповідно до вимог якого просить суд визнати за позивачем право власності на земельну ділянку загальною площею 2,00 га, кадастровий №:06:000:0073, для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Журавської сільської ради Чернігівської області, в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заявлених вимог, сторона позивача посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_3 . Після його смерті залишилася спадщина, зокрема, земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 2,00 га, кадастровий №:06:000:0073, яка розташована на території Журавської сільської ради Чернігівської області. Вказану земельну ділянку померлий ОСОБА_3 , на підставі заповіту від 01 вересня 2009 року, за життя заповів на користь позивача. Маючи намір реалізувати свої спадкові права, ОСОБА_1 03 грудня 2021 року звернувся з відповідною заявою до приватного нотаріуса Скадовського районного нотаріального округу Херсонської області, на що отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії. В обґрунтування такої відмови нотаріусом було видану постанову, відповідну до змісту якої, 14 лютого 2013 року Першою євпаторійською державною нотаріальною конторою вже відкрита спадкова справа № 47/2013 до спадкового майна померлого ОСОБА_3 , проте витребувати дану справу з тимчасово окупованої території для подальшого провадження не виявляється за можливе, повторно завести спадкову справу нотаріус не має права, а тому свідоцтво про право на спадщину не може бути видано. У зв`язку з цим, позивач стверджує, що він вчасно звернувся із заявою про вступ у спадщину до Першої євпаторійської державної нотаріальної контори, проте не встиг отримати свідоцтво про спадщину, оскільки територія Автономної Республіки Крим була окупована.

Таким чином, зважаючи на неможливість вирішення даного спору в позасудовому порядку, що позбавляє позивача реалізувати своє право на спадкування через органи нотаріату, останній був змушений звернутися з вказаним позовом до суду.

Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 09 лютого 2022 року цивільну справу прийнято до провадження, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено до підготовчого судового засідання на 14 березня 2022 року. Додатково зобов`язано: приватного нотаріуса Скадовського районного нотаріального округу Херсонської області Воропай М.М., Державний нотаріальний архів Херсонської області та Варвинську селищну раду Прилуцького району Чернігівської області надати витребувані судом документи.

23 лютого 2022 року до суду від Варвинської селищної ради надійшли витребувані судом документи (а.с. 46-49).

На підставі розпорядження голови Верховного Суду № 2/0/9-22 від 08 березня 2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» заяву було передано до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області.

Проте цивільна справа за позовною заявою не приймалася до провадження Корсунь-Шевченківським районним судом Черкаської області та у вказаному суді не розглядалася.

Відповідно до розпорядження голови Верховного Суду від 04 травня 2022 року № 27/0/9-22 «Про відновлення територіальної підсудності судових справ судів Чернігівської області» відновлено територіальну підсудність Варвинського районного суду Чернігівської області.

16 травня 2022 року заяву повернуто з Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області до Варвинського районного суду Чернігівської області для розгляду за територіальною підсудністю.

У зв`язку з цим, Варвинським районним судом Чернігівської області в межах даної цивільної справи було призначено судовий розгляд на 02 червня 2022 року.

Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 25 травня 2022 року задоволено клопотання адвоката Кушнеренко Т.В., яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , та призначено підготовче судове засідання в режимі відеоконференції.

02 червня 2022 року, з підстав заявленого представником позивача Кушнеренко Т.В. клопотання, у підготовчому судовому засіданні було оголошено перерву до 16 червня 2022 року.

09 червня 2022 року від представника позивача адвоката Кушнеренко Т.В. засобами електронного зв`язку надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи (а.с. 75-77).

Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 16 червня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 04 липня 2022 року, яке, в подальшому, було відкладене на 14 липня 2022 року.

Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 08 липня 2022 року задоволено клопотання адвоката Кушнеренко Т.В., яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , та призначено судове засідання в режимі відеоконференції.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причину своєї неявки до суду не повідомив.

Представник позивача, - адвокат Кушнеренко Т.В., в судове засідання 14.07.2022 року не з`явилася, засобами поштового та електронного зв`язку зверталася з заявами про здійснення розгляду справи без її участі, позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Проти заочного розгляду справи не заперечила (а.с. 90, 109).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом розміщення на офіційному сайті судової влади України відповідного оголошення (а.с. 89). 19 травня 2022 року на електронну адресу суду від імені відповідача ОСОБА_2 з електронної пошти «» надійшла відсканована заява про здійснення розгляду справи без її участі, заявлені до неї позовні вимоги визнала та наполягала на їх задоволенні. Додатково зазначено, що в неї відсутній намір успадковувати спадщину після смерті батька, зокрема, земельну ділянку з кадастровим №:06:000:0073. Інші спадкоємці окрім неї та позивача відсутні. (а.с. 57 зворот). При цьому, оскільки вказаний електронний лист не підписаний електронним цифровим підписом, то вказані документи не можуть бути взяті судом до уваги.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомила, відзиву не подала, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України проводить заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 77 років помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 14).

За життя ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , уродженець с. Юрів, Польща, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на випадок своєї смерті розпорядився належною йому земельною ділянкою, площею 2,00 га, розташованою на території Журавської сільської ради Варвинського району Чернігівської області для ведення особистого селянського господарства, заповівши її на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить відповідна копія заповіту, складеного 01 вересня 2009 року та посвідченого секретарем Виконкому Журавської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, ОСОБА_5 , який був зареєстрований у реєстрі за №77 (а.с. 47).

Факт наявності вказаного заповіту та його чинність також підтверджується відомостями з Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №22001590 від 03 листопада 2009 року (а.с. 48) та Інформаційних довідок зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №33271989 від 14 лютого 2013 року (а.с. 23-24) та №69393121 від 06 липня 2022 року (а.с. 105).

З копії свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 від 16 липня 1965 року вбачається, що батьками останнього значаться ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (а.с. 13).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до якої входить, зокрема, земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 2, 00 га, кадастровий №:06:000:0073, розташована на території Журавської сільської ради Варвинського району Чернігівської області, нормативна грошова оцінка земельної ділянки, станом на 21 жовтня 2021 року становить - 52 086, 77 грн, що доводиться копією Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-021 від 19 жовтня 2021 року (а.с 17-19) та копією Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с. 22).

Суд бере до уваги, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Суд бере до уваги, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , Першою євпаторійською державною нотаріальною конторою була відкрита спадкова справа №47/2013 від 14 лютого 2013 року, стан якої на момент судового розгляду даної справи - чинний (а.с. 16, 104).

З метою прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті померлого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 до Першої євпаторійської державної нотаріальної контори звернулася донька померлого - ОСОБА_2 (а.с 26).

20 лютого 2013 року до вказаної нотаріальної контори також звернулася дружина померлого - ОСОБА_6 , з заявою про відмову від прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 , на користь дочки померлого ОСОБА_2 (а.с. 29).

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , померла (а.с. 91).

Відомості щодо прийняття спадщини донькою померлого ОСОБА_8 , матеріали справи не містять. ІНФОРМАЦІЯ_7 остання померла, про що свідчить відповідна копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 (.а.с 92).

Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦКУ місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

При цьому, частина 3 даної статті, в редакції, яка чинна на момент звернення позивача до суду, передбачає, що в особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом (положення доповнено Законом від 12 лютого 2015 №189-VІІІ, який набув чинності 04 березня 2015 року).

Зокрема, питання щодо місця відкриття спадщини, яка знаходиться на непідконтрольній Україні території, врегульовано статтею 11-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та статтею 9-1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Відповідно до вказаних норм, у разі, якщо останнім місцем проживання спадкодавця є тимчасово окупована територія або населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, затверджений рішенням Кабінету Міністрів України, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів.

З огляду на викладене, якщо спадкодавець був зареєстрований та проживав на непідконтрольній Україні території, місце відкриття спадщини не прив`язується до місця проживання спадкодавця (загальне правило статті 1221 ЦКУ), а встановлюється місцем подання першої заяви або вимоги кредиторів (особливі випадки, встановлені відповідними законами).

Аналогічні роз`яснення містяться у листі нотаріальної палати від 29 червня 2017 року про «Деякі питання оформлення спадкових прав на майно, яке знаходиться на тимчасово окупованій території України та на території проведення антитерористичної операції. Особливості відчуження нерухомого майна, що знаходиться на непідконтрольній Україні території».

Таким чином, вищезазначені заяви про прийняття та відмову від прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 були подані до Першої євпаторійської державної нотаріальної контори в період до окупації АР Крим, що не оспорюється сторонами по справі, а тому слід вважати, що місцем подання першої заяви є Автономна Республіка Крим.

Суд бере до уваги, що в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі видані документи є недійсними лише з моменту набрання чинності Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тобто з 27 квітня 2014 року.

Тобто, усі документи, що були видані до цієї дати, є дійсними, відповідають законодавству України, оскільки іншого не встановлено.

Зміст ч. 3 ст. 1268 ЦК України (в редакції чинній на момент відкриття спадщини) передбачав, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до копії довідки №78 від 06 лютого 2013 року, ОСОБА_3 на день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_2 . Крім нього за даною адресою були зареєстровані та проживали ОСОБА_6 та ОСОБА_1 (а.с. 28).

Інформація, що позивач по справі заявив про відмову від прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 у матеріалах справи відсутня.

Зважаючи на те, що починаючи з 20 лютого 2014 року Автономну Республіку Крим та місто Севастополь віднесено до тимчасово окупованої території України (Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»), зазначене унеможливило отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за заповітом за місцем її відкриття.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у редакції до набрання чинності Законом України від 01 липня 2021 року №1618-IX «Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України» та внесення змін до деяких законодавчих актів України» не визначав порядок оформлення спадщини, яка була прийнята спадкоємцями на тимчасово окупованій території та оформлення якої не було завершено.

Лише згідно із Законом №1618-IX, який набрав чинності 21 листопада 2021 року, статтю 11-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» доповнено частиною четвертою такого змісту: «4. Вчинення нотаріальних дій щодо спадкових справ, які були зареєстровані у Спадковому реєстрі до початку тимчасової окупації, але не закінчені, здійснюється будь-яким нотаріусом на підконтрольній Уряду України території за зверненням спадкоємця».

Тобто, станом на дату звернення до суду із зазначеним позовом, позивач внаслідок законодавчої прогалини з незалежних від нього причин фактично був позбавлений можливості оформити свої спадкові права після смерті батька шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Подібні за змістом висновки, викладено Верховним Судом у постановах від 03 березня 2021 року у справі №189/904/19 (провадження №61-7780св20) та від 09 лютого 2022 року у справі №192/1922/19 (провадження № 61-14854св21).

В подальшому, зважаючи на вищезазначені зміни законодавства, позивач маючи намір отримати свідоцтво про спадщину за заповітом звернувся з відповідною заявою до приватного нотаріуса Скадовського районного нотаріального округу Херсонської області Воропай М.М., на що отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії у виді відповідної постанови від 03 грудня 2021 року. Відповідно до змісту якої, після смерті ОСОБА_3 , вже є відкрита спадкова справа, яка заведена 14 лютого 2013 року Першою євпаторійською державною нотаріальною конторою за №47/2013. У зв`язку з цим, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку після смерті ОСОБА_3 , з підстав заведеної справи іншим нотаріусом та неможливості витребувати цю справу для подальшого провадження (а.с. 20).

При цьому, суд бере до уваги, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України).

Порядок видачі свідоцтва про право на спадщину регулюється статтями Цивільного кодексу України, Закону України «Про нотаріат», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок).

Відповідно до п.п. 2.1. п. 2 глави 10 розділу II Порядку, спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.

При заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту, крім випадків, передбачених підпунктом 2.6 цього пункту (п.п. 2.2. п. 2 глави 10 розділу II Порядку).

У разі підтвердження факту заведення спадкової справи іншим нотаріусом нотаріус відмовляє заявнику у прийнятті заяви (іншого документа) та роз`яснює право її подачі за місцезнаходженням цієї справи, а у разі потреби (неправильно визначено місце відкриття спадщини) витребовує цю справу для подальшого провадження (п.п. 2.4. п. 2 глави 10 розділу II Порядку).

З аналізу вказаних норм убачається, що нотаріуси зобов`язані слідувати деталізованій процедурі, визначеній Порядком вчинення нотаріальних дій. Якщо якась із вимог порядку не дотримана - то вони не вправі видати спадкоємцям свідоцтва про право на спадщину.

Таким чином, можливість заведення кількох спадкових справ щодо одного спадкодавця станом на теперішній час не передбачена чинним законодавством. При цьому, можливість її витребування з окупованої території також відсутня.

Разом з тим, суд бере до уваги, що у таких виняткових випадках законодавець передбачив судовий порядок захисту спадкоємцями своїх прав

Суд враховує висновок Верховного Суду, що викладений у постанові від 22 вересня 2021 року у справі № 227/3750/19, де зазначено, що згідно із частинами 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти або не прийняти спадщину. Як зазначено в ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, що прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення в нотаріальному порядку.

Отже, на підставі вказаних доводів та письмових доказів, суд робить висновок про те, що у позивача існують об`єктивні, непереборні, істотні труднощі у вчиненні ним дій щодо отримання свідоцтва про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 у нотаріальному порядку. На переконання суду, позивач зі свого боку вжив усіх необхідних та передбачених законом заходів для реалізації своїх спадкових прав. В позасудовому порядку вирішити дане питання не виявляється за можливе.

Суд звертає увагу, що позивач позбавлений можливості захистити своє порушене право в інший спосіб, крім, як звернутися з позовом до суду про визнання права власності на спадкове майно за заповітом.

При цьому, суд враховує свободу заповіту як фундаментального принципу спадкового права.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, оцінивши всі докази по справі у їх сукупності та взаємозв`язку, зважаючи на те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу задоволення позовних вимог, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що спадкове право позивача підлягає судовому захисту та вважає за необхідне визнати за ним право власності на земельну ділянку загальною площею 2,00 га, кадастровий №:06:000:0073, для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Журавської сільської ради Чернігівської області, в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому, зазначений позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст. 247, 263, 265, 273, 280-284, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_5 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_3 ), поданим в його інтересах адвокатом Кушнеренко Тамарою Валеріївною ( АДРЕСА_4 ), до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , ІПН НОМЕР_6 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_5 ) про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_5 ) в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2,00 га, кадастровий №:06:000:0073, що знаходиться на території Журавської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, яка залишилася після смерті батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.І.Савенко