Провадження №2/592/434/22

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2022 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми в складі головуючого судді Онайка Р.А., з участю секретаря судового засідання Лазоренко Ю.Ю., розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сумського міського центру зайнятості про стягнення заборгованості по виплаті допомоги по безробіттю, компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплат та моральної шкоди,

з участю учасників справи:

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

встановив:

Позивач 22.09.2021 звернувся до суду з зазначеним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість в розмірі 26 426,75 грн, яка складається з допомоги по безробіттю за два місяці в розмірі 16 219,75 грн, компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків їх виплати в розмірі 207 грн та моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн. У поданій відповіді на відзив збільшив розмір позовних вимог та просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість в розмірі 32 913,89 грн, яка складається з допомоги по безробіттю в розмірі 22 113,89 грн, компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків їх виплати в розмірі 800 грн та моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн. Та остаточно уточнивши свої позовні вимоги у поданому доповненні до відповіді на відзив та наданих по справі поясненнях, просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість в розмірі 11 032,74 грн, яка складається з компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків їх виплати в розмірі 1 032,74 грн та моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 06.07.2021 зареєстрований в Сумському міському центрі зайнятості з отриманням відповідного статусу безробітного та йому призначена виплата допомоги по безробіттю. Зазначає, що в липні 2021 йому нараховано 7 981,17 грн, в серпні 2021 9 516,00 грн, у жовтні 2021 9 516,00, у листопаді 2021 9 249,73 грн, у грудні 2021 5 858,17 грн, тож загальна сума нарахувань грошової допомоги по безробіттю в Сумському міському центрі зайнятості за період з 06.07.2021 по 21.12.2021 складає 51 636,95 грн. Посилаючись на те, що прострочення заборгованості виплат допомоги по безробіттю тривала з 27.08.2021 по 29.12.2021, відповідач має виплатити йому компенсацію, що провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців у відповідності до ч.1 ст.2 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» в розмірі 1 032,74 грн (розрахунок наводиться у поясненнях по справі від 07.07.2022). Внаслідок порушення його права на допомогу по безробіттю, приниженням честі, гідності, ігноруванням його прав, втратою в зв`язку з цим престижу та ділової репутації серед знайомих, друзів та родичів, позивачу було завдано моральної шкоди, що обумовлена також фізичними стражданнями, оскільки через значну затримку допомоги по безробіттю він змушений економити на харчуванні, а відсутність коштів не дає йому змогу лікуватися в повному обсязі та оплачувати необхідні медичні послуги.

Ухвалою суду від 25.10.2021 позовна заява прийнята до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 11:00 23.11.2021.

19.11.2021 до суду надійшов відзив представника відповідача, за змістом якого просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Свої заперечення обґрунтовував тим, що позивач дійсно з 06.07.2021 зареєстрований безробітнім, йому призначена і розпочата виплата допомоги по безробіттю. На час звернення у позивача були відсутні дані для обчислення страхового стажу та середньої заробітної плати, після надходження яких було здійснено перерахунок. Період, за який здійснюється поточне нарахування допомоги по безробіттю, обмежується датою, що передує дню останнього відвідування безробітним центру зайнятості, де він зареєстрований. Допомога по безробіттю виплачується не рідше ніж два рази на місяць, а за згодою безробітного один раз. За заявою позивача було погоджено виплату допомоги по безробіттю 1 раз на місяці. Відповідачем здійснювалися своєчасні та повні нарахування допомоги по безробіттю позивачу залежно від відвідування ним кар`єрного радника. Оскільки відповідач не є самостійним розпорядником коштів, після надходження фінансування на його рахунок, відповідачем здійснено фактичні виплати позивачу. Зважаючи на це, відсутні підстави для задоволення позовної вимоги щодо компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків їх виплати. Також заперечує щодо задоволення вимоги про відшкодування моральної шкоди, оскільки заявлена сума не обґрунтована жодними розрахунками, а позивачем не доведено наявність самої моральної шкоди, яка була йому спричинена саме внаслідок дій відповідача.

Протокольною ухвалою суду від 23.11.2021 підготовче судове засідання відкладено за клопотанням позивача на 11:00 14.12.2021 для надання часу для ознайомлення з відзивом.

13.12.2021 до суду надійшла відповідь на відзив, згідно якої позивач підтримав позов із заявлених в ньому підстав, уточнив позовні вимоги.

Протокольною ухвалою суду від 14.12.2021 підготовче судове засідання відкладено для виклику сторін на 10:15 27.01.2022.

10.01.2022 до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, згідно якої представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог з урахуванням заявлених від 13.12.2021.

26.01.2022 до суду від позивача надійшло доповнення до відповіді на відзив, згідно якої позивач підтримав позов із заявлених в ньому підстав, уточнив позовні вимоги.

26.01.2022 позивачем подано клопотання про розгляд справи о 10:15 27.01.2022 у його відсутність.

Ухвалою суду від 27.01.2022 підготовче провадження закрите, справа призначена для розгляду по суті на 10:00 28.02.2022.

Протокольною ухвалою суду від 28.02.2022 розгляд справи відкладено для виклику сторін на 10:00 21.06.2022.

Протокольною ухвалою від 21.06.2022 розгляд справи відкладено на 11:00 07.07.2022.

У судовому засіданні 07.07.2022 позивач підтримав позов з усіма наданими уточненнями з зазначених в ньому підстав, представник відповідача заперечувала щодо задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні в справі докази, приходить наступних висновків.

Так, судом встановлено, що позивач 06.07.2022 звернувся до відповідача з заявою №50461 про надання статусу безробітного (а.с.39).

Наказом від 06.07.2021 №НТ210706 від 06.072.2021 позивачу надано статус безробітного та з 06.07.2021 призначено допомогу по безробіттю (а.с.34), заведено персональну картку № НОМЕР_1 (а.с.33).

Згідно заяви №50461/2 позивач просив про виплату допомоги по безробіттю 1 раз на місяць (а.с.41 зворотна сторона).

Згідно Додатку №4 до Персональної картки №00032, позивачу здійснювалося нарахування допомоги по безробіттю та виплати за період з 06.07.2021 (а.с. 36-37, 88-89).

Згідно остаточно уточнених позовних вимог від 07.07.2022, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість в розмірі 11 032,74 грн, яка складається з компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків їх виплати в розмірі 1 032,74 грн та моральної шкоди у розмірі 10000,00 грн.

Оскільки справа стосується захисту права позивача на компенсацію, зумовлену простроченням виплати допомоги по безробіттю належного розміру, вона підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, що відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 676/1557/16-ц.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплат», компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. А відповідно до ч.2 ст.2 цього Закону під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, соціальні виплати.

Відповідно до абз.3 п.3 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою КМУ від 21.02.2001 № 159, компенсації підлягають такі грошові доходи, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема, допомога по безробіттю.

Тобто, у разі порушення строків виплати допомоги по безробіттю громадянин має право на компенсацію втрати частини доходів.

При цьому право особи на таку компенсацію не залежить від вини особи, яка порушила строк такої виплати, тому посилання відповідача на ту обставину, що виплати здійснювались відповідно до Порядку фінансування видатків установ державної служби зайнятості, ІПК ДСЗУ, затвердженого наказом Державного центру зайнятості від 11.09.2019 №107, жодним чином не спростовує право особи, строки виплати допомоги по безробіттю якій були порушені, на відповідну компенсацію.

Не заслуговують на увагу суду також посилання відповідача в обґрунтування своїх заперечень проти позовних вимог на ст.1 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплат», оскільки відповідно до зазначеної норми підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі (а не виключно) з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Крім того, згідно з вимогами ст.5 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплат» своєчасно не отриманий з вини громадянина дохід компенсації не підлягає, проте відповідачем не надано даних про вчинення позивачем будь-яких дій щодо несвоєчасного отримання доходу.

Вирішуючи питання про дотримання строку виплат відповідачем, суд враховує положення ч.7 ст.23 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), відповідно до якого порядок надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері праці, трудових відносин та зайнятості населення, за погодженням з правлінням Фонду.

Згідно з вимогами п.3 розділу 6 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України віл 06.04.2020 № 624, допомога по безробіттю виплачується не рідше ніж два рази на місяць, а за згодою безробітного - один раз на місяць. Період, за який здійснюється поточне нарахування допомоги по безробіттю, обмежується датою, що передує дню останнього відвідування безробітним центру зайнятості, де він зареєстрований.

Зважаючи на заяву позивача про виплату йому допомоги по безробіттю один раз на місяць (а.с. 41) та відсутність чітко визначеного зазначеними законами строку виплати такої допомоги, суд вважає за необхідне застосувати аналогію закону, застосувавши норму права, що регулює подібні правовідносини. Такими нормами, зокрема, є ч.1 ст.115 КЗпП, ч.1 ст.34 ЗУ «Про оплату праці», відповідно до яких заробітна плата виплачується не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата та п.1 ч.2 ст.32 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», відповідно до якого допомога по тимчасовій непрацездатності виплачується у найближчий після дня призначення допомоги строк, установлений для виплати заробітної плати.

Крім того, суд враховує, що відповідно до п.28 порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою КМУ від 19.09.2018 № 792, зареєстрований безробітний зобов`язаний відвідувати центр зайнятості відповідно до свого індивідуального плану працевлаштування.

Таким чином, строк виплати допомоги по безробіттю не може перевищувати 7 днів з дня останнього запланованого відвідування центру зайнятості у відповідному місяці.

Згідно з вимогами ст.3 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться), а з прикладу обчислення суми компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, наведеного в Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою КМУ від 21.02.2001 № 159, вбачається, що інфляція місяця, в якому виплачується доход, до уваги також не береться.

З наданого відповідачем звіту щодо нарахування допомоги по безробіттю та платежів (а.с. 88-89,) який не протирічить наданим відповідачем роздруківкам руху коштів з його карткового рахунку вбачається: за періоди з 06.07.2021 по 07.07.2021, 09.07.2021 позивачу нараховано 116,13 грн, 12.07.2021 оформлено заявку про потребу в коштах до СОЦЗ, 25.08.2021 отримано фінансування на казначейський рахунок та 27.08.2021 фактично перераховано на банківський рахунок позивача; з 08.07.2021 по 29.07.2021, 30.07.2021 позивачу нараховано 1277,42 грн, 02.08.2021 оформлено заявку про потребу в коштах до СОЦЗ, 16.09.2021 отримано фінансування на казначейський рахунок та 17.09.2021 фактично перераховано на банківський рахунок позивача; після перерахунку за період з 06.07.2021 по 29.07.2021, 10.08.2021 позивачу нараховано 5973,68 грн, 11.08.2021 оформлено заявку про потребу в коштах до СОЦЗ, 22.09.2021 отримано фінансування на казначейський рахунок та 24.09.2021 фактично перераховано на банківський рахунок позивача; з 30.07.2021 по 30.08.2021, 31.08.2021 позивачу нараховано 9822,97 грн, 01.09.2021 оформлено заявку про потребу в коштах до СОЦЗ, 18.10.2021 отримано фінансування на казначейський рахунок та 20.10.2021 фактично перераховано на банківський рахунок позивача; з 31.08.2021 по 07.10.2021, 08.10.2021 позивачу нараховано 11971,74 грн, 11.10.2021 оформлено заявку про потребу в коштах до СОЦЗ, 02.12.2021 отримано фінансування на казначейський рахунок та 03.12.2021 фактично перераховано на банківський рахунок позивача; з 08.10.2021 по 09.11.2021, 10.11.2021 позивачу нараховано 10142,15 грн, 11.11.2021 оформлено заявку про потребу в коштах до СОЦЗ, 28.12.2021 отримано фінансування на казначейський рахунок та 29.12.2021 фактично перераховано на банківський рахунок позивача; з 10.11.2021 по 16.11.2021, 19.11.2021 позивачу нараховано 2158,27 грн, 22.11.2021 оформлено заявку про потребу в коштах до СОЦЗ, 28.12.2021 отримано фінансування на казначейський рахунок та 29.12.2021 фактично перераховано на банківський рахунок позивача; з 17.11.2021 по 21.11.2021, 30.11.2021 позивачу нараховано 1541,62 грн, 01.12.2021 оформлено заявку про потребу в коштах до СОЦЗ, 28.12.2021 отримано фінансування на казначейський рахунок та 29.12.2021 фактично перераховано на банківський рахунок позивача; з 22.11.2021 по 19.12.2021, 20.12.2021 позивачу нараховано 8633,09 грн, 21.12.2021 оформлено заявку про потребу в коштах до СОЦЗ, 04.01.2022 отримано фінансування на казначейський рахунок та 06.01.2022 очікувано зарахування на банківський рахунок позивача.

Таким чином:

-за період з 06.07.2021 по 30.07.2021 з врахуванням перерахунку виплати були завершені 24.09.2021, а зважаючи на ту обставину, що в серпні 2021 року індекс споживчих цін становив 99,9% - відсутні підстави для компенсації позивачу втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати за цей період;

-за період з 30.07.2021 по 30.08.2021 виплата в сумі 9822,97 була здійснена 20.10.2021, тобто за цей період підлягає компенсації 117,86 грн (9822,97*0,012);

-за період з 31.08.2021 по 07.10.2021 виплата в сумі 11971,74 була здійснена 03.12.2021, тобто за цей період підлягає компенсації 95,77 грн (11971,74*0,008);

-за період з 08.10.2021 по 09.11.2021 виплата здійснена 29.12.2021, тобто відсутні підстави для компенсації позивачу втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати за цей період оскільки інфляція місяців, за який виплачується доход та в якому виплачується доход до уваги не береться;

-аналогічною є і ситуація за періоди з 10.11.2021 по 19.12.2021.

При цьому суд враховує, що дотримання відповідачем строку нарахування допомоги по безробіттю позивачем не оспорювалось.

Наданий позивачем розрахунок суми компенсації судом до уваги не береться, як такий, що не відповідає вказаним положенням законодавства.

Відтак, позовна вимога ОСОБА_1 про стягнення з відповідача компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплат підлягає частковому задоволенню.

Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 10000,00 грн, то суд зазначає наступне.

Позивач посилається на те, що внаслідок несвоєчасної виплати допомоги йому завдана моральна шкода, яка обумовлена моральними та фізичними стражданнями внаслідок порушення права на допомогу по безробіттю, приниженням честі, гідності, ігноруванням його прав, втратою в зв`язку з цим престижу та ділової репутації серед знайомих, друзів та родичів.

Завдану йому моральну шкоду оцінює в 10000,00 грн, виходячи з власних міркувань.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно зі ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Визначення моральної шкоди міститься у ст.23 ЦК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Так, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, завданих фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Протиправна поведінка особи, яка завдала моральної шкоди, може полягати у: завданні каліцтва або іншого ушкодження здоров`я; протиправної поведінки щодо членів сім`ї чи близьких родичів потерпілого; знищенні чи пошкодженні майна; у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Обов`язковою підставою для деліктної відповідальності за завдання моральної шкоди є встановлення причинного зв`язку між шкодою і протиправною поведінкою особи.

Моральна шкода відшкодовується лише за наявності вини особи, яка завдала шкоди.

Цивільне законодавство встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за завдання моральної шкоди настає за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: протиправної поведінки, моральної шкоди, причинного зв`язку та вини заподіювача.

При цьому необхідно враховувати, чим підтверджується факт завдання особі моральної шкоди, за яких обставин та якими діями (бездіяльності) вона завдана, в якій грошовій формі чи в якій матеріальній формі особа оцінює завдану їй шкоду та з чого вона при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювана шкоди.

При цьому, в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювана шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Отже, позивач повинен довести не тільки протиправність поведінки відповідача, а й наявність самої моральної шкоди та причинний зв`язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Тобто, при зверненні з позовом до суду на позивача покладений тягар доведення обставин заявлених вимог.

Натомість відповідач повинен довести саме свої заперечення проти доводів позивача.

За змістом ст.ст. 76, 80, 229 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення, або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обов`язок доказування покладається на сторін.

Це положення є одним із основних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності.

Звертаючись до суду, позивачем не надано будь-яких доказів заподіяння йому моральних страждань поведінкою відповідача в справі, зокрема, доказів погіршення здоров`я або настання інших втрат немайнового характеру внаслідок моральних страждань, або інших негативних явищ, що настали внаслідок дій відповідача. Відсутні будь-які докази, які б підтверджували пережитий позивачем психологічний стрес, порушення нормального ходу його життя, дискомфорту, посилення душевних страждань, погіршення психологічного стану здоров`я тощо.

Надані позивачем чеки на медичні послуги, виписка по картковому рахунку, а також пояснення щодо необхідності брати грошові кошти в борг у знайомих, жодним чином не підтверджують заподіяння йому відповідачем моральної шкоди.

Так само не надано доказів, що затримка виплати допомоги по безробіттю мала наслідком приниження його честі, гідності та втратою в зв`язку з цим престижу та ділової репутації серед знайомих, друзів та родичів мають за собою, та завдала позивачу моральної шкоди.

Крім того, будь-яким чином позивачем не доведено розумності та співмірності зазначеного в позові розміру моральної шкоди з урахуванням приведених ним обґрунтувань та обставин її завдання.

Враховуючи зазначене, беручи до уваги встановленні під час розгляду справи обставини та надані на підтвердження позовних вимог докази, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог позивача щодо стягнення на його користь моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ухвалою суду від 25.10.2021 позивачу відстрочено сплату судового збору за подання позову до ухвалення судового рішення.

Враховуючи, що позовну вимогу про стягнення компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків їх виплати задоволено частково, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 187,83 грн (213,63*908:1032,74), з позивача на користь держави слід стягнути судовий збір за даною позовною вимогою у розмірі 720,17 грн.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову в частині стягнення моральної шкоди, з позивача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за вказаною позовною вимогою у розмірі 908,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 12, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Сумського міського центру зайнятості на користь ОСОБА_1 213,63 грн компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Сумського міського центру зайнятості на користь держави 187,83 грн судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 1628,17 грн судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до безпосередньо Сумського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 18.07.2022.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Сумський міський центр зайнятості, , адреса: м.Суми, вул. Степана Бандери, 45.

Суддя Р.А. Онайко