Провадження №2/512/35/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2022 року Савранський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Бростовської Н.О.,

секретаря Сивак Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Саврань, Подільського району, Одеської області, цивільну справу за позовною заявою АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_1 , обґрунтовуючи вимоги тим, що ОСОБА_2 звернулася до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК», з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 08.05.2007р., згідно якої отримала кредит у розмірі 11000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Підписавши вказану заяву, ОСОБА_2 підтвердила те, що ця заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, є договором про надання банківських послуг. Свої зобов`язання за договором ОСОБА_2 належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 11.11.2019р. в неї перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 13503,37грн. Позивач вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, а тому позов був пред`явлений до ОСОБА_1 , який є її спадкоємцем, оскільки постійно проживав разом з нею на час відкриття спадщини. Також, позивач зазначає, що 30.09.2019р. відповідачу було направлено лист-претензію, але ніяких дій щодо погашення заборгованості ним вчинено не було. У зв`язку з цим, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 08.05.2007р. в розмірі 13503,37грн., а також судові витрати.

В судове засідання представник позивача не з`явився, але в позовній заяві позивач вказав про те, що не заперечує проти розгляду справи у разі неявки свого представника в судове засідання.

Відповідач в судове засідання також не з`явився, подав до суду заяву, в якій у задоволенні позову просив відмовити, а справу розглянути за його відсутності (а.с.159).

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 08.05.2007р. ОСОБА_2 звернулася до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК», з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 08.05.2007р., згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Зі змісту цієї заяви вбачається, що вона разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, є договором про надання банківських послуг (а.с.14).

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 11.11.2019р. заборгованість за вказаним договором становить 13503,37грн. (а.с.13).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Савранським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 23.08.2017р., ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.36).

Позивач 11.12.2018р., в порядку ст.1281 ЦК України, звернувся з претензією до Савранської районної державної нотаріальної контори, у якій просив вчинити певні дії з метою реалізації свого права для пред`явлення вимог до спадкоємців померлої ОСОБА_2 (а.с.44).

12.09.2019р. позивач звернувся з листом-претензією до відповідача, як спадкоємця за законом померлої ОСОБА_2 , щодо сплати заборгованості за договором про надання банківських послуг (а.с.46).

На виконання ухвали Савранського районного суду Одеської області про витребування доказів від 29.03.2022р. державним нотаріусом Любашівської державної нотаріальної контори Подільського району Одеської області Катюжинською Л.Д. було надано копію спадкової справи №80/2017, заведеної після смерті ОСОБА_2 (а.с.114-157).

Встановлено, що донькою померлої ОСОБА_2 є ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про її народження, витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, а також копією її паспорта (а.с.120-123).

У спадковій справі міститься заява ОСОБА_3 , адресована Савранській районній державній нотаріальній конторі та зареєстрована у книзі обліку спадкових справ за №204 від 21.11.2017р., про прийняття спадщини, що залишилася після померлої, яка складається з 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 , та земельної ділянки № НОМЕР_2 , розташованої за цією адресою (а.с.116).

На вказане вище спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2 , на ім`я ОСОБА_3 були видані свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідчені державним нотаріусом Любашівської районної державної нотаріальної контори Одеської області Катюжинською Л.Д. від 30.03.2018р. та від 24.05.2018р. (а.с.141-зворот, 153).

Також, в цій спадковій справі є заява відповідача ОСОБА_1 , який є чоловіком померлої ОСОБА_2 , зареєстрована у книзі обліку спадкових справ за №205 від 21.11.2017р., про те, що він відмовляється від належного йому права на прийняття спадщини на користь доньки померлої ОСОБА_2 ОСОБА_3 (а.с.117).

Частиною 1 ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як встановлено ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилами ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.2 ст.1220 цього Кодексу).

Відповідно до положень ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частинами 2 і 3 ст.1281 ЦК України визначено, що кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги; якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.1282 цього Кодексу спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Крім того, п.32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012р. №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», роз`яснено, що при вирішенні спорів щодо виконання зобов`язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати, що з урахуванням положення ст.1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Зі змісту вказаних норм, які регулюють питання, пов`язані з вимогами кредитора до спадкоємців, вбачається, що необхідною умовою для пред`явлення такої вимоги є прийняття спадкоємцем спадщини після смерті спадкодавця.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 07.10.2020р. по справі №705/3876/18 Верховний Суд зазначив, що відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами. Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача. Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що після смерті позичальника ОСОБА_2 спадщину прийняла її донька ОСОБА_3 , яка одержала свідоцтва про право на спадщину, а відповідач ОСОБА_1 відмовився від належного йому права на прийняття спадщини на її користь, у зв`язку з чим він є неналежним відповідачем, а тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.1216, 1218, ч.2 ст.1220, ч.1 ст.1268 ЦК України, ч.3 ст.258, ст.ст.259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (ч.1 ст.354, ч.1 ст.355 ЦПК України).

СУДДЯ (підпис)

Суддя Савранського районного

суду Одеської області Бростовська Н.О.