Справа № 405/7338/18
УХВАЛА

04.08.2022 Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі

головуючої судді : Шевченко І.М.

за участю секретаря : Мишевець Т.І.

позивача : ОСОБА_1 та його представника : адвоката Завгородньої В.В.

представника відповідача : адвоката Гретченко Л.Л.

третьої особи : ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Кропивницький клопотання представника відповідача про призначення повторної судово-психіатричної експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Прохор Любов Євгенівна про визнання договору дарування та заповіту недійсним, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся в суд з позовом про визнання договору дарування 4/5 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного 14.01.2014 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 і посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Прохор Л.Є. недійсним та визнання недійсним заповіту, складеного від імені ОСОБА_4 , посвідченого 23.05.2012 року приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Прохор Л.Є. В обґрунтування позову зазначає, що на момент укладення оспорюваних правочинів ОСОБА_4 перебувала в стані недієздатності та не усвідомлювала значення своїх дій.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15.04.2019 року у даній справі за клопотанням позивача була призначена посмертна судово-психіатрична експертиза на вирішення якої поставлено питання: чи страждала ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на 23.05.2012 року (день складення заповіту) та 14.01.2014 року (день укладення договору дарування) будь-яким психічним захворюванням?; якщо так, то чи не позбавляло її це захворювання можливості усвідомлювати значення своїх дій, віддавати їм звіт та розумно керувати ними при укладенні договору дарування від 14.01.2014 р. та при складенні заповіту від 23.05.2012?

Проведення експертизи доручено експертам комунального закладу «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня (м. Кропивницький смт. Нове, вулиця Металургів, 2а», попередивши експертів про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України з наданням для проведення експертизи матеріалів цивільної справи.

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 422 від 29.11.2019 року, виконаного КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» комісія прийшла до висновку, що ОСОБА_4 страждала на сукупність захворювань, які потягли за собою незворотні наслідки, які мають постійний характер у формі органічного захворювання головного мозку (ДЕ II ст. Змішаного генезу), що за МКХ- 10 перегляду відповідає рубриці F-01 - судинна деменція. Дане захворювання позбавляло ОСОБА_4 можливості усвідомлювати значення своїх дій, віддавати їм звіт та розумно керувати ними при укладенні договору дарування від 14.01.2014 року та при складенні заповіту від 23.05.2012 року.

Відповідач не погоджується з даним висновком судово-психіатричного експерта № 422 від 29.11.2019 року, вважає його не обгрунтованим, таким, що суперечить іншим матеріалам справи, викликає сумніви у його правильності та її представником заявлено клопотання про проведення повторної судово-психіатричної експертизи.

Клопотання обґрунтовує тим, що при проведенні дослідження експертами досліджено обмежений склад матеріалів, а саме: матеріали цивільної справи, медична карта амбулаторного хворого з місця проживання, виписні епікризи із медичних карт ОСОБА_4 , покази свідків із фонограми звукозапису ( ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ). До уваги не прийняті судові рішення у справі № 405/3243/15-ц щодо недієздатності ОСОБА_4 з відомостями проведених судових психіатричних експертиз, а саме висновку судово-психіатричних експертів № 125 судової психіатричної, первинної, комісійної, стаціонарної експертизи від 05.09.2016 року, який став підставою для прийняття судом рішення від 12.12.2016 року, з яким погодився і суд апеляційної інстанції та Верховний Суд. При цьому, судами не було встановлено день, з якого ОСОБА_4 визнається недієздатною.

Не прийняті до уваги експертами КНП «ОКПЛ КОР» та не стали предметом дослідження під час експертизи судові рішення у справі № 404/5732/14-ц щодо недієздатності ОСОБА_4 з відомостями проведених судових психіатричних експертиз, а саме Акту судово-психіатричної експертизи № 532 від 17.10.2014 року. Рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 25.03.2015 року у справі № 404/5732/14-ц було скасовано рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.02.2015 року та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_4 недієздатною та встановлення опіки над нею. Підставою ухвалення такого рішення слугували висновки апеляційного суду, що заявником не надано доказів, які б підтвердили захворювання його матері психічними розладами. Апеляційним судом досліджено Акт судово-психіатричної експертизи № 532 від 17.10.2014 року, з якого вбачається, що ОСОБА_4 страждає хронічним психічним захворюванням у формі атеросклеротичної деменції. За своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій і розумно керувати ними, потребує накладення опіки. Із зазначеного висновку експертів вбачається, що експертами не було визначено, що ОСОБА_4 має хронічний та стійкий психіатричний розлад, що давало б суду можливість вирішувати питання про визнання фізичної особи недієздатною.

Неповнота матеріалів експертизи згідно висновку № 422 підтверджується листом КНП «ОКПЛ КОР» від 29.08.2019 року № 179/12 про витребування медичної картки, епікризів та висновку СПЕ. Незважаючи на ненадання витребуваної інформації і документів, експертами КНП «ОКПЛ КОР» проведено експертизу, що очевидно свідчить про дефекти дослідження медичної документації і сумнівну достовірність висновків експертів.

З описової частини висновку № 422 слідує вибіркове використання відомостей і медичної карти амбулаторного хворого та виписних епікризів стаціонарного хворого ОСОБА_4 , що стосуються психічного стану особи, які в подальшому покладені у висновки експертного дослідження. Відомостей про те, які саме покази свідків із фонограми звукозапису судових засідань були враховані в ході експертизи висновок № 422 не містить.

Допитана в судовому засіданні 16.11.2020 року експерт КНП «ОКПЛ КОР» Григор`єва І.В., відповідаючи на запитання сторін, що стосувалися проведення експертного дослідження, не виключила сумнівів щодо повноти його проведення. У своїх поясненнях експерт не змогла навести підстави, які б дозволили повністю чи частково не враховувати при проведенні дослідження судові рішення і висновки попередньо проведених експертних досліджень психічного стану особи, а також виключали б потребу їх розгорнутої оцінки.

Враховуючи, що питання оцінки психічного стану особи потребує спеціальна медичних знань, відповідач в особі представника, звернулася за консультацією до лікаря психіатра Шурдука Володимира Івановича (лікар судово-психіатричний експерт, стаж експертної роботи понад 22 роки, вища категорія з судової психіатрії протягом 20 роки старший викладач предмета «судово-психіатрична експертиза» НАВС, інших юридичних вищих навчальних закладів, стаж викладацької роботи понад 20 років; Головний спеціаліст відділу експертно-аналітичного вивчення медичних питань Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини (2012-2018); Експерт ГО «Український інститут прав людини» з питаннями щодо визначення та оцінки психічного стану здоров`я ОСОБА_4 станом на дати оспорюваних правочинів 23.05.2012 року та 14.01.2014 року, а також щодо повноти та аргументованості висновку № 422 від 29.11.2019 року, в результаті чого отримано висновок спеціаліста від 03.07.2020 року.

Згідно з висновком спеціаліста від 03.07.2020 року, аргументованим дослідженням матеріалів справи в дослідницький частині, лікарем - психіатром ОСОБА_8 на поставлені адвокатом питання надано наступні відповіді: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 станом на 23.05.2012 року (день складання заповіту) та 14.01.2014 року (день укладання договору дарування) виявляла ознаки Органічного захворювання головного мозку складного генезу (атеросклероз судин головного мозку, гіпертонічна хвороба, цукровий діабет) з помірними змінами особистості, що відповідає діагностичним критеріям рубрики «Т-07.8» за Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду; у досліджених матеріалах немає достовірних відомостей які могли би беззаперечно вказувати на наявність у неї на дати вказаних правочинів ознак порушеної свідомості, глибоких розладів інтелекту, пам`яті, критичних здібностей чи будь якої продуктивної психотичної симптоматики (маячних ідей, галюцинацій) тому немає підстав вважати що ОСОБА_4 станом на 23.05. 2012 та 14.01.2014 не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними; не можна погодитися з висновками експертизи від 29.11. 2019 року про наявність у ОСОБА_4 станом на 23.05. 2012 та 14.01.2014 ознак «органічного захворювання головного мозку (ДЕ 2ст.змішаного генезу)» ступеню « Судинної деменції» (інакше - слабоумства) тому що, навіть за умов прогредієнтного (поступове підсилення, прогресування симптомів) перебігу наявних у неї на той період ознак органічного захворювання головного мозку, об`єктивні ознаки дементного синдрому зафіксовані лише через кілька місяців після правочину 14.01.2014 року. Прогредієнтний характер перебігу захворювання, у свою чергу, не виключає можливості періодів значного покращення психічного стану, у тому числі і у хворих на цукровий діабет, гіпертонічну хворобу, атеросклероз. Не можна також погодитися з висновками експертизи про те що у період здійснення правочинів ОСОБА_4 «була нездатна використовувати свій попередній досвід» і «керувалася конкретно-ситуативним рішенням». Не можна вважати аргументованими посилання на те, що вона «не могла критично усвідомлювати значення своїх дій, не була здатна передбачати наслідки своїх дій в юридично значимій ситуації». У висновках експертизи немає психологічної оцінки чи пояснення у чому саме проявилася нелогічність чи хворобливий характер здійснених підекспертною правочинів; при проведенні експертизи 29.11.2019 року, як витікає з наданої документації, не оцінювалися карти стаціонарного хворого з госпіталя ветеранів війни - лише виписні епікризи, карта стаціонарного хворого з психіатричної лікарні - лише виписний епікриз. Не досліджувалася карта амбулаторного хворого психіатричного закладу. Покази свідків (фонограми судових засідань) про психічний стан підекспертної, при експертизі належним чином не оцінені і в цілому недостатні для експертних висновків і малоінформативні. На підставі вище наведеного, для з`ясування важливих обставин по справі на розгляд Суду, можливо доцільно проведення повторної посмертної судово-психіатричної (а можливо і комплексної психолого-психіатричної) експертизи.

Допитаний в судовому засіданні 16.11.2020 лікар-психіатр Шурдук В.І. підтвердив обставини життя і анамнез захворювань ОСОБА_4 , що встановлені ним під час консультації згідно медичної документації і матеріалів судової справи.

Також не були предметом дослідження пояснення свідків нотаріусів Яценко .В. і ОСОБА_9 , які вчиняли юридично значимі дії з безпосередньою участю ОСОБА_4 і не сумнівались в об`єктивності та адекватності її поведінки. Важливими є пояснення допитаної як свідка ОСОБА_3 , які мають логічну послідовність щодо намірів матері ОСОБА_4 щодо звернення до суду та інших державних установ.

Враховуючи зазначені обставини, просить задовольнити клопотання.

В підготовчому судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Гретченко Л.Л. підтримала заявлене клопотання, посилаючись на викладені в ньому обставини та просила його задовольнити, призначити повторну судово-психіатричну експертизу, доручивши її проведення експертам Київського міського центру судово-психіатричної експертизи.

Позивач та його представник надали суду письмові заперечення проти заявленого клопотання, в підготовчому судовому засіданні підтримали їх обґрунтування та зазначили про можливість проведення додаткової експертизи в КЗ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» у місті Одеса.

Третя особа приватний нотаріус Прохор Л.Г, в підготовчому судовому засіданні підтримала позицію представника відповідача.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлене клопотання підлягає задоволенню.

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся в суд з позовом про визнання договору дарування 4/5 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного 14.01.2014 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 і посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Прохор Л.Є. недійсним та визнання недійсним заповіту, складеного від імені ОСОБА_4 , посвідченого 23.05.2012 року приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Прохор Л.Є. В обґрунтування позову зазначає, що на момент укладення оспорюваних правочинів ОСОБА_4 перебувала в стані недієздатності та не усвідомлювала значення своїх дій.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1. письмовими, речовими і електронними доказами; 2. висновками експертів; 3. показами свідків.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупністю таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини не можливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів з цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Встановлення та перевірка обставин, що мають юридичне значення для вирішення справи, зокрема, щодо психічного стану особи підлягають дослідженню в суді і допомагають суду досягти об`єктивності при доказуванні, додержуватись принципів рівних можливостей у процесі, забезпечення змагальності в доведенні дійсного стану фактів та захисту прав і свобод.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15.04.2019 року у даній справі за клопотанням позивача була призначена посмертна судово-психіатрична експертиза на вирішення якої поставлено питання: чи страждала ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на 23.05.2012 року (день складення заповіту) та 14.01.2014 року (день укладення договору дарування) будь-яким психічним захворюванням?; якщо так, то чи не позбавляло її це захворювання можливості усвідомлювати значення своїх дій, віддавати їм звіт та розумно керувати ними при укладенні договору дарування від 14.01.2014 р. та при складенні заповіту від 23.05.2012?

Проведення експертизи доручено експертам комунального закладу «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня (м. Кропивницький смт. Нове, вулиця Металургів, 2а», попередивши експертів про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України з наданням для проведення експертизи матеріалів цивільної справи.

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 422 від 29.11.2019 року, виконаного КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради комісія прийшла до висновку, що ОСОБА_4 страждала на сукупність захворювань, які потягли за собою незворотні наслідки, які мають постійний характер у формі органічного захворювання головного мозку (ДЕ II ст. Змішаного генезу), що за МКХ- 10 перегляду відповідає рубриці F-01 - судинна деменція. Дане захворювання позбавляло ОСОБА_4 можливості усвідомлювати значення своїх дій, віддавати їм звіт та розумно керувати ними при укладенні договору дарування від 14.01.2014 року та при складенні заповіту від 23.05.2012 року.

Частина 2 ст. 113 ЦПК України визначає, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумнів в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Судом приймаються до уваги обґрунтовані доводи представник відповідача щодо неповноти висновку судово-психіатричного експерта № 422 від 29.11.2019 року, виконаного КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради».

В підготовчому судовому засіданні, допитаний в якості світка лікар-психіатр ОСОБА_8 надав суду пояснення щодо наданого ним висновку та неповноти проведеного експертного дослідження. Зазначив, що при проведенні експертизи 29.11.2019 року, як витікає з наданої документації, не оцінювалися карти стаціонарного хворого з госпіталя ветеранів війни, а лише виписні епікризи, карта стаціонарного хворого з психіатричної лікарні, а лише виписний епікриз. Не досліджувалася карта амбулаторного хворого психіатричного закладу. Покази свідків (фонограми судових засідань) про психічний стан підекспертної, при експертизі належним чином не оцінені і в цілому недостатні для експертних висновків і малоінформативні.

Свідок ОСОБА_10 експерт КНП «ОКПЛ КОР», допитана в підготовчому судовому засіданні, не виключила сумнівів щодо повноти його проведення. У своїх поясненнях експерт не змогла навести підстави, які б дозволили повністю чи частково не враховувати при проведенні дослідження судові рішення і висновки попередньо проведених експертних досліджень психічного стану особи, а також виключали б потребу їх розгорнутої оцінки.

Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про задоволення клопотання представника відповідача.

Згідно із вимогами ст. 3 Закону України «Про судову експертизу» судово-експертна діяльність здійснюється на принципах законності, незалежності, об`єктивності і повноти дослідження.

Частиною 3 ст. 103 ЦПК України визначено, що при призначенні експертизи судом експерт чи експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк,експерт чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право призначити експерта чи експертну установу самостійно.

Враховуючи, що сторонами запропоновано різні експертні установи, згоди між ними не досягнуто, суд вважає за необхідне призначити експертну установу самостійно.

Керуючись Законом України «Про судову експертизу», ст. ст. 12, 76, 81, 103, 104, 113 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання представника відповідача про призначення повторної експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Прохор Любов Євгенівна про визнання договору дарування та заповіту недійсним задовольнити.

Призначити по справі за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Прохор Любов Євгенівна про визнання договору дарування та заповіту недійсним повторну судово-психіатричну експертизу, провадження якої доручити експертам Дніпровської Філії судово-психіатричних експертиз Державної установи "Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України" (49115 м. Дніпро, вул. Бехтерева, 1).

На вирішення експертам поставити наступні питання :

1.Чи страждала ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 станом на 23.05.2012 року (день складення заповіту) та 14.01.2014 року (день укладення договору дарування) будь-яким психічним захворюванням?

2.Якщо так, то чи не позбавляло її це захворювання можливості усвідомлювати значення своїх дій, віддавати їм звіт та розумно керувати ними при укладенні договору дарування від 14.01.2014 року та при складенні заповіту від 23.05.2012 року?

Надати експертам матеріали цивільної справи № 405/7338/18 провадження № 2/405/1317/21 в 4-х томах, матеріали цивільної справи № 405/6981/14-ц провадження 2/405/1169/14 в 2-х томах та медичну документацію в окремій папці.

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України.

Оплату за проведення експертизи покласти на відповідача: ОСОБА_3 , роз`яснивши їй положення ст. 109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі.

Зупинити провадження по справі на час проведення судової будівельно-технічної експертизи.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з моменту її проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Ірина Миколаївна Шевченко