Справа № 362/4290/17
Провадження № 2/362/60/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2022 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Кравченко Л.М.,

за участі секретарів судового засідання: Шаблій Т.С., Сілецької М.О., Яренко Н.М., Шмагун М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Глевахівської селищної ради про визнання права власності,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати факт спільного проживання 6 років до дня смерт із ОСОБА_2 та визнати за нею право вланості на земельну ділянку площею 0,0428 га, кадастровий номер :02:007:0073, розташовану за аресою: Київська область, смт. Глеваха, СТ «Лісова поляна».

Заявлені вимоги обгрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , якого вона доглядала останні 10 років, з яких 6 років до дня смерті проживала разом із спадкодавцем, вела спільний побут та господарство. ОСОБА_2 склав заповіт на ім`я позивачки на майно, що складається з квартири. Оскільки заповіт не охопив спірну земельну ділянку, а отримати спадщину в порядку спадкування за законом позивач не має можливості, так як не перебуває із спадкодавцем в родинних відносинах, звернулася до суду із вказаним позовом.

21.09.2017 р. ухвалою суду відкрито провадженняя у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

26.04.2018 р. ухвалою суду призначено підготовче засідання у справі.

08.10.2018 р. ухвалою суду підготовче провадження у справі закрито.

Позивач подала до суду заяву, в якій просила суд розглядати справу у її відсутності, вимоги підтримує, від допиту свідків відмовляється.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, в установлений ухвалою суду термін, відзиву на позовну заяву не подав, тому суд вважає за можливе ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та в повному обсязі проаналізувавши всі обставини справи, належність та допустимість доказів, приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями ст.12 ЦПК України передбачено наступне. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

За правилами ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Положеннями ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається із спадкової справи № 753/2016 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , індекс 02-14, заведеної 09.12.2016 р. П`ятою Київською державною нотаріальною конторою, 09.12.2016 р. від ОСОБА_1 за вх. № 2126 надійшла заява про прийняття спадщини за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , який був зареєстрований та проживав на день смерті за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, заявниця підтвердила обізнаність із вимогами ст.ст. 1241, 1268, 1269, 1270, 1273 ЦК України (а.с. 34).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 15703, у віці 81 років ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Київ помер ОСОБА_2 (а.с. 35).

Довідками, виданими ЖЕД № 904, підтверджено факт постійного проживання ОСОБА_2 , починаючи з 18.12.2003 р. та до дня смерті, за адресою: АДРЕСА_1 .(а.с. 36).

27.01.2015 р. ОСОБА_2 зробив розпорядження, яким належну йому квартиру АДРЕСА_2 , заповів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що склав заповіт, посвідчений 27.01.2015 р. Коробановою О.В. державним нотаріусом П`ятої київської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 2-38.

25.05.2017 р. ОСОБА_1 подає до П`ятої київської державної нотаріальної контори заяву вх. № 778, в якій вказує на те, що прийняла спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 що складається з квартири АДРЕСА_2 , яка належала спадкодавцю: Ѕ частина за договором купівлі-продажу, Ѕ частина на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом.

25.05.2017 р. П`ятою київською державною нотаріальною конторою отримано Інформаційну довідку № 88013482 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, якою встановлено належність ОСОБА_3 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 04.09.2015 р., земельної ділянки, кадастровий номер :02:007:0073, площею 0,0428 га для індивідуального садівництва за адресою Київська область, смт. Глеваха, «Лісова Поляна» садівниче товариство (надалі земельна ділянка) (а.с. 51-52).

25.05.2017 р. ОСОБА_1 видано свідцотво про право на спадщину за заповітом на спадщину, що складається з квартири АДРЕСА_2 , зареєстровано в реєстрі за № 5-96.

Матеріали спадкової справи містять заяву від імені ОСОБА_1 , подану 18.07.2017 р. за вх. № 1072, що не містить підпису заявника та державного нотаріуса, а тому судом не приймається до уваги як належний доказ звернення позивача до П`ятої київської державної нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 у складі земельної ділянки, оскільки не засвідчує волевиявлення такої (а.с. 58).

18.07.2017 р. Постановою державного нотаріуса П`ятої київської державної нотаріальної контори відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину земельної ділянки у зв`язку із пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини. Роз`яснено ОСОБА_1 право на оскарження Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії до суду протягом трьох років (а.с. 60).

Інших постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії матеріали спадкової справи не містять. Доказів оскарження постанови державного нотаріуса П`ятої київської державної нотаріальної контори від 18.07.2017 р. позивачкою не надано, як і рішень суду про скасування такої.

За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину та можливості подальшого оформлення своїх спадкових прав у порядку, передбаченому законом, вимоги про визнання права на спадщину в судовому порядку задоволенню не підлягають у зв`язку з відсутністю порушених прав спадкоємців, щодо захисту яких вони звернулися до суду. Таким чином, якщо відсутність умов для одержання у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена, це може бути підставою для відмови у позові (Постанова 08.12.2022 р. справа № 518/164/20 провадження № 61-3612св22 Верховний Суд).

Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 18 червня 2018 р. у справі № 182/8267/14-ц, від 11 вересня 2019 р. у справі № 643/20546/14-ц, від 13 травня 2022 р. у справі № 552/4460/20, від 19 травня 2022 р. у справі № 636/1853/18, від 25 травня 2022 р. у справі № 298/1618/19.

За таких обставин, суд, за відсутності доказів неможливості одержання ОСОБА_1 у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину через відсутність родинних відносин, дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку, оскільки такі вимоги є передчасними.

Щодо встановлення факту проживання однєю сім`єю, то дана вимога не підлягає задоволенню через недоведеність.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 76, 77, 80, 81, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошен ня. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя Л.М.Кравченко