Справа № 305/1592/21
Провадження по справі 2/305/134/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2022 року. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Ємчука В.Е.

за участі: секретаря судового засідання Шемоти М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ :

Адвокат Мандзюк Ігор Васильович звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 (далі Позивач) до ОСОБА_2 (далі Відповідач) про визнання права власності на земельну ділянку. В обґрунтування позову зазначає, що рішенням Рахівського районного суду від 05 жовтня 2018 року по справі 305/724/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя Позивачу, ОСОБА_1 , належить право власності в цілій частині на житловий будинок АДРЕСА_1 . Цей житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,0409 га (кадастровий номер :08:001:0074), наданій у власність ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, на підставі рішення сесії VII скликання Косівсько-Полянської сільської ради №79 від 26.02.2016 року. На сьогодні право власності на земельну ділянку зареєстровано за Відповідачкою. За загальним принципом, закріпленим у частині 4 ст. 120 Земельного кодексу України особа, яка набула право власності на будівлю чи споруди або їх частини, стає власником відповідної земельної ділянки або її частини на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено в договорі відчуження нерухомості. З Відповідачкою він не має жодного контакту, тому вирішити цей спір в досудовому порядку не вдається, у зв`язку з наведеним просить визнати за ОСОБА_1 АДРЕСА_1 право власності на земельну ділянку площею 409 кв.м, кадастровий номер :08:001:0074, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в АДРЕСА_1 . Судові витрати пропонує залишити за Позивачем.

Відповідно до ухвали Рахівського районного суду від 20.09.2021 було відкрито провадження у даній справі та визначено розгляд проводити в загальному позовному провадженні. В ухвалі про відкриття провадження Відповідачці був наданий строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подачі відзиву на позовну заяву. Рекомендоване відправлення з ухвалою Рахівського районного суду про відкриття провадження у даній справі від 20.09.2021 року та позовною заявою з доданими до неї документами були вручені ОСОБА_2 25.09.2021 року, отже вона була повідомлена про відкриття провадження у справі й час та місце розгляду справи належним чином. Відзиву у визначений судом строк Відповідачка не подала, в судове засідання ні Відповідачка, ні її представник, ОСОБА_3 , не з`явилися повторно, про причини неявки суд не повідомили.

Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Позивач, ОСОБА_1 , та його представник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, Позивач надав 02.06.2022 заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи.

Згідно зі статтею 120 ЗК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

Статтею 125 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

При цьому при застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності.

Окрім того, пунктом «е» частини першої статті 141 ЗК України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Також, стаття 377 Цивільного кодексу України (в редакції чинній на час ухвалення рішення суду про визнання за Позивачем права власності на будинок) передбачала, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

При застосуванні приписів статті 120 ЗК України та статті 377 ЦК України у судовій практиці сформувався принцип єдності юридичної долі земельної ділянки разом зі збудованим на ній об`єктом нерухомого майна, в основу якого покладено слідування землі за об`єктом нерухомості у разі переходу права власності на такий об`єкт на підставі того чи іншого юридичного факту.

Так у постанові Верховного Суду України від 12.10.2016 у справі N 6-2225цс16 зроблено правовий висновок, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) (частина перша статті 377 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Частина друга статті 120 ЗК України закріплює принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За приписом цієї частини визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на відповідні житловий будинок, будівлю чи споруду.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

ОСОБА_2 на підставі рішення четвертої сесії VII скликання Косівсько-Полянської сільської ради Рахівського району від 26.02.2016 року № 79 являлася власником в цілій частині земельної ділянки площею 0,0409 га, кадастровий номер якої :08:001:0074, яка була відведена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до частини 1, 3, 5 статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області у справі № З05/724/18 провадження по справі 2/305/506/18 було поділено спільне майно подружжя, яке є об`єктом спільної сумісної власності. Визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності в цілій частині на житловий будинок АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності в цілій частині на житловий будинок АДРЕСА_2 . Це рішення набрало законної сили 12.11.2018.

Отже, з 12.11.2018 року ОСОБА_1 є власником в цілій частині житлового будинку АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування якого відводилась попередньому власнику цього будинку, ОСОБА_2 , земельна ділянка площею 0,0409 га, кадастровий номер якої :08:001:0074.

З огляду на те, що ОСОБА_1 на даний час є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , позивач надав належні, допустимі, достовірні та достатні докази на підтвердження обставин, викладених на обґрунтування позову, тому вимога про визнання за ним права власності на спірну земельну ділянку є підставною й такою, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 83, 89, 141, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_1 АДРЕСА_1 право власності на земельну ділянку площею 409 кв.м., кадастровий номер :08:001:0074, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя: В.Е. Ємчук