Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі

головуючого судді Іванова А.П.,

при секретарі судового засідання Боті О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Консорціуму «Військово-будівельна Індустрія» про стягнення заборгованості по заробітній платі, суми компенсації за основну невикористану відпустку, суми індексації грошових доходів населенню, суми компенсації з урахуванням індексу інфляції втрати частини заробітної плати за порушення строків виплати,

встановив:

26.12.2019 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача Консорціум «Військово-будівельна Індустрія».

03.01.2020 ухвалою суду відкрито провадження у справі.

Позивач уточнив 12.04.2021 вищевказаний позов та просив стягнути з відповідача на свою користь 1682428, 48 грн., що з обліком податків та обов`язкових платежів складається з:

Суми заборгованості по заробітній платі 10260 грн.,

Суми вихідної допомоги 47880 грн.,

Суми компенсації за невикористану відпустку 23940 грн.,

Суми індексації грошових доходів населенню 132779, 16 грн.,

Суми боргу по авансових звітах 13628 грн.,

Суми середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу 478800 грн.,

Суми компенсації з урахуванням індексу інфляції 207170, 34 грн.,

Суми штрафних санкцій подвійної ставки НБУ 185810, 69 грн.,

Суми штрафних санкцій в розмірі 3% річних 43360, 29 грн.,

Суми середнього заробітку за час затримки належних виплат 43360, 29 грн.,

Суми морального збитку 60000 грн.

25.10.2021 ухвалою суду вищевказану уточнену позовну заяву було залишено без руху із зазначенням, що позивачу необхідно сплатити судовий збір в сумі 11350 (одинадцять тисяч триста п`ятдесят) грн., оскільки 1 відсоток від загальної суми заявленої позивачем до стягнення (1672168, 48 грн. з вирахуванням суми за вимогу про стягнення заборгованості по заробітній платі 10260 грн.) перевищує 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, подавши відповідне підтвердження суду, або надати суду документи, що підтверджують підстави звільнення, за наявності, від сплати судового збору відповідно до Закону. Окрім цього у вказаній ухвалі суд зауважив, що уточнена позовна заява не відповідає вимогам ч. 3 ст. 175 ЦПК України, зокрема в такій позивачем не зазначено: 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

25.11.2021 позивач ОСОБА_1 подав заяву про усунення недоліків, в якому просив врахувати його пояснення щодо структури заробітної плати, стягнути з відповідача Консорціум «Військово-будівельна Індустрія» грошові кошти в сумі 250834, 87 грн.:

Суми заборгованості по заробітній платі 10260 грн.,

Суми компенсації за основну невикористану відпустку 23940 грн.,

Суми індексації грошових доходів населенню (за період з серпня 2014 року по вересень 2019 року) 99164, 84 грн.,

Суми компенсації з урахуванням індексу інфляції втрати частини заробітної плати за порушення строків виплати (за період з лютого 2016 року по вересень 2019 року від суми боргу по заробітній платі) 117470, 03 грн.

Решту позовних вимог просив залишити без розгляду.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України 16.02.2022 суд постановив залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Консорціуму «Військово-будівельна Індустрія» про стягнення коштів з виплати заробітної плати, вихідної допомоги, компенсації за невикористану відпустку, моральної шкоди в частині стягнення суми вихідної допомоги, суми боргу по авансових звітах, суми середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, суми штрафних санкцій подвійної ставки НБУ, суми штрафних санкцій в розмірі 3% річних, суми середнього заробітку за час затримки належних виплат, суми морального збитку.

Окрім цього, враховуючи неодноразову зміну позовної заяви (прим. її уточнення, збільшення та «відмови» від частини позовних вимог) ухвалою суду постановлено повторно залишити без руху уточнену позовну заяву ОСОБА_1 до Консорціуму «Військово-будівельна Індустрія» про стягнення коштів з виплати заробітної плати, вихідної допомоги, компенсації за невикористану відпустку та зобов`язано позивача зазначити ціну позову, обґрунтувавши суму, пред`явлену до стягнення, вказати обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги, а також надати докази, що підтверджують вказані обставини.

На виконання вищевказаної ухвали суду позивач 03.03.2022 подав суду позов в кінцевій редакції з відповідними додатками, за яким просить: стягнути з відповідача на його користь грошові кошти, що належать до заробітної плати в сумі 142 794, 95 грн., що складає:

- суму заборгованість по заробітні платі 10 127,00 грн.;

- суму компенсації за основну невикористану відпустку 15960, 00 грн.;

- суму індексації грошових доходів населенню 32437,61 грн.;

- суму компенсації з урахуванням індексу інфляції втрати частини заробітної плати за порушення строків виплати 84 270, 34 грн..

З огляду на вищевказане, суд констатує, що даним судовим рішенням здійснено розгляд позовних вимог ОСОБА_1 в редакції від 03.03.2022.

В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що 12.08.2014 наказом Міністра оборони України № 526 його з посади заступника директора ДП «Укрконверс» було призначено на посаду голови ліквідаційної комісії Консорціуму «Військово-будівельна індустрія».

10.02.2016 наказом Міністра оборони України № 69 «Про внесення змін до наказу Міністра оборони України від 27.10.2011 № 656» головою ліквідаційної комісії Консорціуму «Військово-будівельна індустрія» було призначено Прівалова Єгора Олеговича.

Шевченківським районним судом м. Києва по справі № 761/6602/16-ц (за позовом ОСОБА_1 до Консорціуму «Військово-будівельна індустрія» про стягнення заборгованості по заробітній платі та індексації за порушення строків виплати заробітної плати) 07.06.2016 було винесено рішення, яким його позивні вимоги були задоволені шляхом стягнення з Консорціуму «Військово-будівельна індустрія» за період 01.09.2014 - 01.02.2016 на його користь заборгованості по заробітній платі та індексації на загальну суму 130384 гривні 04 копійки. Вказане рішення набрало законної сили.

В жовтні 2019 року заробітна плату та компенсація з урахуванням індексу інфляції втрати частини заробітної плати за період 01.09.2014 - 01.02.2016 в сумі 130384,04 грн. згідно з рішення суду по справі № 761/6602/16-ц було виплачено йому в повному обсязі.

Разом з тим заявляє, що Консорціум по теперішній час день не заплатив йому заробітну плату, а саме: за період з 12.08.2014 (день призначення) по 31.08.2014 в сумі 5187,00 грн. з розрахунку 7980, 00 грн. (посадовий оклад) : 20 (днів в місяці) X 13 (відпрацьованих днів); - за період з 01.02.2016 по 17.02.2016 (день звільнення) в сумі 4940, 00 грн. з розрахунку 7980, 00 грн. (посадовий оклад) : 21 (днів в місяці) X 13 (відпрацьованих днів), що разом складає 10 127,00 грн.

При цьому зазначає, що

Індексація заробітної плати в сумі 5187, 00 грн. за період з 31.08.2014 - 22.02.2022 складає 3969,60 грн.,

Індексація заробітної плати в сумі 4940,00 грн. за період 01.03.2016-01.02.2022 1570, 47 грн.,

Індексація заробітної плати за вересень 2014 р. в сумі 7980, 00 грн. за період з жовтень 2014 - липень 2019 р. складає 2416, 43 грн.,

Індексація заробітної плати за жовтень 2014 р. в сумі 7980, 00 грн. за період з листопад 2014 - липень 2019 р. складає 2314, 07 грн.,

Індексація заробітної плати за листопад 2014 р. в сумі 7980, 00 грн. за період з грудень 2014 - липень 2019 р. складає 2214, 91 грн.,

Індексація заробітної плати за грудень 2014 р. в сумі 7980, 00 грн. за період з січень 2015 липень 2019 р. складає 2109, 36 грн.,

Індексація заробітної плати за січень 2015 р. в сумі 7980, 00 грн. за період з лютого 2015 липень 2019 р. складає 2018.97 грн.,

Індексація заробітної плати за лютий 2015 р. в сумі 7980, 00 грн. за період з березень 2015 - липень 2019 р. складає 1899.87 грн.,

Індексація заробітної плати за березень 2015 р. в сумі 7980, 00 грн. за період з квітня 2015 - липень 2019 р. складає 1414.94 грн.,

Індексація заробітної плати за квітень 2015 р. в сумі 7980, 00 грн. за період з травень 2015 - липень 2019 р. складає 1354,30 грн.,

Індексація заробітної плати за травень 2015 р. в сумі 7980, 00 грн. за період з червень 2015 - липень 2019 р. складає 929,24 грн.,

Індексація заробітної плати за червень 2015 р. в сумі 7980, 00 грн. за період з липень 2015 - липень 2019 р. складає 889.42 грн.,

Індексація заробітної плати за липень 2015 р. в сумі 7980, 00 грн. за період з серпень 2015 - липень 2019 р. складає 951,32 грн.,

Індексація заробітної плати за серпень 2015 р. в сумі 7980, 00 грн. за період з вересень 2015 липень 2019 р. складає 910.55 грн.,

Індексація заробітної плати за вересень 2015 р. в сумі 7980, 00 грн. за період з жовтень 2015 липень 2019 р. складає 933.61 грн.,

Індексація заробітної плати за жовтень 2015 р. в сумі 7980, 00 грн. за період з листопад 2015 - липень 2019 р. складає 868.29 грн.,

Індексація заробітної плати за листопад 2015 р. в сумі 7980, 00 грн. за період з грудень 2015 - липень 2019 р. складає 887.09 грн.,

Індексація заробітної плати за грудень 2015 р. в сумі 7980, 00 грн. за період з січень 2016 - липень 2019 р. складає 849.08 грн.,

Індексація заробітної плати за січень 2016 р. в сумі 7980, 00 грн. за період з лютого 2016 - липень 2019 р. складає 829.87 грн.

Зауважує, що згідно зі ст. 24 Закону «Про відпустки» підприємство в день звільнення зобов`язано виплатити згідно зі ст. 116 КЗпП України йому компенсацію за невикористану відпустку за 2915 рік, яку він не використав у сумі 7980,00 грн., але по теперішній час виплати здійснено не було.

Індексація компенсації за невикористану відпустку у 2015 р. в сумі 7980, 00 грн. за період з березня 2016 - січень 2022 р. складає 1553.11 грн.

Враховуючи вимоги ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсація за невиплачену заробітну плату в сумі 109 124, 87 грн. за період 01.09.2014 - 01.02.2016 (справа № 761/6602/16-ц) підлягає застосуванню ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» за період з 01.03.2016 по 01.08.2019 й складає 47 723,95 грн.

Враховуючи вимоги ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсація за невиплачену заробітну плату в сумі 32706,69 грн. (справа № 761/36733/17 Апеляційне провадження №22-ц/824/1797/2020) підлягає застосуванню ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» за період з 01.09.2017 по 01.01.2022 й складає 13 278,38 грн.

Враховуючи вимоги ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсація за невиплачену заробітну плату в сумі 5187,00 грн. за серпень 2014 року підлягає застосуванню ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» за період з 01.09.2014 по 01.01.2022 й складає 8 666,74 грн.

Враховуючи вимоги ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсація за невиплачену заробітну плату в сумі 4940,00 грн. за лютий 2016 року підлягає застосуванню ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» за період з 01.03.2016 по 01.01.2022 й складає З 451,21 грн.

Враховуючи вимоги ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсація за невикористану відпустку за 2015 рік в сумі 7980,00 грн. підлягає застосуванню ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» за період з 01.03.2016 по 01.01.2022 й складає 5575,03 грн.

Враховуючи вимоги ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсація за невикористану відпустку за 2014 рік в сумі 7980,00 грн. підлягає застосуванню ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» за період з 01.03.2016 по 01.01.2022 й складає 5575,03 грн.

03.10.2022 представником відповідача Консорціуму «Військово-будівельна Індустрія» адвокатом Нитченко Г.Р. подано до суду відзив на уточнену позовну заяву, в якій вона просить серед іншого відмовити в задоволенні позову, а також застосувати позовну давність до вимоги щодо компенсації за невикористану відпустку.

В обґрунтування заявленого посилається на те, що Наказом Міністра оборони України від 27.10.2011 No656 було прийнято рішення про припинення юридичної особи - ДГО Консорціум «Військово-будівельна індустрія» шляхом її ліквідації. Для проведення ліквідації підприємства наказом Міністра оборони України від 12.08.2014 No526 була призначена ліквідаційна комісія, де головою комісії був визначений заступник директора ДП «Укрконверс» ОСОБА_1 . ОСОБА_1 працював на посаді заступника директора Державного підприємства «Укрконверс» за основним місцем роботи з 24.10.2013 по 30.11.2014. Відповідно до наказу від 30.11.2014 No30/11 був звільнений із займаної посади за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України. Міністерство оборони України одночасно з призначенням ліквідаційної комісії не вирішило питання щодо оплати праці її членів, адже на нормативному рівні питання оплати праці голови та членів ліквідаційної комісії не врегульовано. Не передбачено і спеціального механізму оплати їхньої праці. У наказі про призначення ОСОБА_1 головою ліквідаційної комісії не була відображена інформація щодо умов оплати праці за виконання додатково покладених обов`язків.

Окрім цього зазначає, що суми грошових компенсацій у разі невикористання щорічних (основної та додаткових) відпусток не визначені як заробітна плата ст. 94 та главою 7 Кодексу законів про працю України. До того ж, на компенсацію за гаку відпустку не нараховується єдиний соціальний внесок, а тому такі компенсації не можуть відноситись до заробітної плати. При цьому звертає увагу суду на те, що для звернення до суду встановлено тримісячний строк (ч. 1 ст. 233 КЗпП України). У такому разі презумується неможливість віднесення компенсації за невикористану відпустку до належної заробітної плати. Під поняттям «належна» слід розуміти така, яка повинна бути виплачена відповідно до умов трудового договору та/або вимог законодавства. Однак, оскільки ця сума не відноситься до обсягу поняття заробітної плати, то її належність не є безумовною підставою для застосування ч. 2 ст. 233 КЗпП України. Таким чином, у разі стягнення з роботодавця грошової компенсації за невикористану відпустку повинен застосовуватись тримісячний строк звернення до суду, встановлений ч. 1 ст. 233 КЗпП України.

Обґрунтовуючи розмір заробітної плати за період з 12.08.2014 по 31.08.2014 та 01.02.2016 по 17.02.2016 ОСОБА_1 посилається на довідку про зарплату від 08.02.2016 №б/н та перелік посад та посадових окладів Консорціуму на період ліквідації від 01.09.2014. Проте, на думку відповідача, ці документи є фіктивними, такими, що суперечать первинним бухгалтерським документам - розрахунково-платіжним відомостям. Зауважує, що матеріали справи не містять доказів нарахування зарплати та періоду перебування ОСОБА_1 на посаді, достеменно встановити коли ОСОБА_1 перестав бути головою ліквідаційної комісії неможливо.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, заслухавши позицію сторін, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За ч. 4 ст. 85 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Шевченківським районним судом м. Києва від 07.06.2016 у справі №761/6602/16-ц ухвалено рішення за позовом ОСОБА_1 до Консорціуму «Військово-будівельна індустрія» про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати та компенсації з урахуванням індексу інфляції, яким встановлено, що позивач, перебуваючи на посаді Голови ліквідаційної комісії (керівник підприємства) Консорціуму «Військово-будівельна індустрія», не отримав заробітну плату за період своєї роботи з 01.09.2014 по 01.02.2016 у сумі 109124,87 грн.

Київським апеляційним судом у справі №761/36733/17 за позовом ОСОБА_1 до Консорціуму «Військово-будівельна індустрія» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та компенсації частини заробітної плати у зв`язку з несвоєчасною її виплатою, відшкодування моральної шкоди постановлено постанову від 22.01.2020 зі змісту якої вбачається, що наказом від 30.11.2014 за № 30/11 ОСОБА_1 з 01.12.2014 звільнено з займаної ним посади заступника директора ДП «Укрконверс» на підставі ст. 38 КЗпП України. Окрім цього судом встановлено, що згідно з довідкою тимчасово виконуючого обов`язки голови ліквідаційної комісії консорціуму «Військово-будівельна індустрія» Торгаченка О.О. від 08.02.2016 позивач перебував на посаді голови ліквідаційної комісії (керівник підприємства) консорціуму «Військово-будівельна індустрія» з 01.09.2014 по 01.02.2016 не отримував заробітну плату.

Тобто вищевказаними судовими рішеннями достеменно встановлено, що позивач, перебував на посаді голови ліквідаційної комісії консорціуму «Військово-будівельна індустрія» в період з 01.09.2014 по 01.02.2016.

При цьому в розглядуваному позов він просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі за період з 12.08.2014 по 31.08.2014 та за період з 01.02.2016 по 17.02.2016, так як він обіймав посаду голови ліквідаційної комісії консорціуму «Військово-будівельна індустрія».

На підтвердження означеного окрім вищевказаних судових рішень позивач посилається на довідку №39 від 09.02.2016, видану начальником відділу кадрів консорціуму «Військово-будівельна індустрія», в якій вказано, що ОСОБА_1 згідно з наказу Міністра оборони України від 12.08.2014 №526 призначений на посаду голови ліквідаційної комісії Консорціуму «Військово-будівельна індустрія» та займає її по цей час, власне на цей наказ, де вказано, що головою ліквідаційної комісії визначено заступника директора ДП «Укрконверс» Коваля О.М., а також на виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та ФОП Консорціуму від 22.08.2014, де він вказаний як ліквідатор.

Суд критично приймає до уваги виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та ФОП Консорціуму, так як відповідно до пункту 13 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» в Реєстрі містяться відомості про керівника юридичної особи, а за бажанням юридичної особи - також про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у т. ч. підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дату народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків (або серія та номер паспорта для фізичних осіб, які відмовилися від його прийняття), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи. Для державної реєстрації в ЄДР відомостей щодо зміни керівника юридичної особи подаються такі документи (ч. 4 ст. 17 Закону): - заява встановленого зразка;- примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміну керівника;- документ про сплату адміністративного збору. Законом передбачено, що в разі зміни керівника юридичної особи до ЄДР мають бути внесені відповідні зміни, але строків їх внесення не визначено. Законом встановлено лише строк розгляду документів, що надійшли до державного реєстратора: згідно з пунктом 1 ч. 1 ст. 26 Закону № 755 документи, подані для державної реєстрації та проведення інших реєстраційних дій щодо юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців розглядаються протягом 24 годин після надходження документів, поданих для державної реєстрації та проведення інших реєстраційних дій, крім вихідних та святкових днів.

Відтак суд констатує, що виписка з Реєстру не підтверджує факт того, що ОСОБА_1 був головою ліквідаційної комісії Консорціуму «Військово-будівельна індустрія» в період з 12.08.2014 по 31.08.2014 та за період з 01.02.2016 по 17.02.2016.

Так, по перше, в позові ОСОБА_1 зазначає, що 10.02.2016 наказом Міністра оборони №69 головою вищевказаної ліквідаційної комісії призначено Прівалова Є.О., по друге, з вищевказаної довідки №39 від 09.02.2016 констатовано перебування позивача на посаді ліквідатор станом на 09.02.2016, по третє, з копії трудової книжки ОСОБА_1 видно, що в період з 24.10.2013 по 30.11.2014 обіймав посаду заступника директора ДП «Укрконверс».

Означені неузгодженості не спростовуються наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Основними формами первинної облікової документації є табель обліку робочого часу та розрахунок заробітної плати. Табель це документ, який використовується для обліку використання робочого часу, контролю за його дотриманням та розрахунку заробітної плати. Це поіменний список працівників підприємства, за яким у кінці місяця відображаються підсумки за кількістю годин, відпрацьованих кожним працівником. Заповнений табель підписується особою, відповідальною за його ведення, керівником підрозділу, а також працівником кадрової служби та передається до бухгалтерії для нарахування зарплати за відпрацьований місяць.

Згідно з табелем відпрацьованого часу за серпень 2014 року та лютий 2016 року, копії яких надано представником відповідача, у серпні 2014 році та у лютому 2016 році позивач не виконував роботу на цьому підприємстві. Це також підтверджується розрахунково-платіжними відомостями №НЗП-000008 за серпень 2014 року на №НЗП-000004 за лютий 2016 року про відсутність нарахування заробітної плати.

Статтею 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Частиною 1 ст. 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В матеріалах справи наявна довідка від 08.02.2016, яка підписана ТВО голови ліквідаційної комісії Консорціуму «Військово-будівельна індустрія» Торгаченко О.О. та Головним бухгалтером ДГО Консорціум «Військово-будівельна індустрія» Титенко В.О., зі змісту якої видно, що за період з 01.09.2014 по 01.02.2016 середньомісячна заробітна плата (посадовий оклад) голови ліквідаційної комісії (керівника підприємства) ДГО Консорціум складає 7980 грн., а з урахуванням всіх обов`язкових утримань до бюджету та відповідних фондів 6419,11 грн., що відповідно за 17 місяців з урахуванням всіх обов`язкових утримань до бюджету та відповідних фондів складає 109124,87 грн. Зазначено, що голова ліквідаційної комісії ОСОБА_1 за весь період перебування (з 01.09.2014 по 01.02.2016) на посаді заробітну плату не отримував.

За вказаною довідкою Шевченківським районним судом м. Києва від 07.06.2016 у справі №761/6602/16-ц ухвалено рішення, яким стягнуто означену суму.

При цьому суд зауважує, що ОСОБА_1 не заявляв про стягнення заробітної плати та компенсацію за основну невикористану відпустку у межах розгляду справи №761/6602/16-ц, хоча пред`являючи позов 19.02.2016 до відповідача він обґрунтовував такий тим, що працює на посаді з 22.08.2014.

Враховуючи те, що судом достеменно не встановлено перебування ОСОБА_1 на посаді голови ліквідаційної комісії Консорціуму «Військово-будівельна індустрія» в період з 12.08.2014 по 31.08.2014 та за період з 01.02.2016 по 17.02.2016, приймаючи до уваги те, що табелем відпрацьованого часу за серпень 2014 року та лютий 2016 року не зафіксовано здійснення ним посадових обов`язків, а розрахунково-платіжними відомостями №НЗП-000008 за серпень 2014 року на №НЗП-000004 за лютий 2016 року не підтверджено нарахування заробітної плати, з огляду на те, що за нормами ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості по заробітній платі 10260 грн. та суми компенсації за основну невикористану відпустку 23940 грн.

Окрім цього суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача суми індексації грошових доходів населенню та суми компенсації з урахуванням індексу інфляції втрати частини заробітної плати за порушення строків виплати, оскільки такі є похідними від вищевказаних вимог про стягнення заробітної плати та компенсації за основну невикористану відпустку.

В рішеннях у справах «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torijav. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958, Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року Європейський суд з прав людини наголошує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

В постанові Верховного Суду від 21.10.2020 у справі № 509/3589/16-ц вказано, що сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі є підставою для відмови в позові та застосовується тільки до обґрунтованих позовних вимог. Якщо суд дійде висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими, то повинен відмовити в задоволенні такого позову саме з цієї підстави.

Враховуючи те, що суд відмовляє у задоволенні позовних вимог через їх необґрунтованість, підстав для застосування позовної давності немає.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 89, 200, 206, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) про стягнення з Консорціуму «Військово-будівельна індустрія» (, юридична адреса: 03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 6,) на його користь грошових коштів, що належать до заробітної плати в сумі 142794 (сто сорок дві тисячі сімсот дев`яносто чотири) гривні 95 копійок, що складається із: суми заборгованість по заробітні платі 10127 (десять тисяч сто двадцять сім) гривень 00 копійок; суми компенсації за основну невикористану відпустку 15960 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок; суми індексації грошових доходів населенню 32437 (тридцять дві тисячі чотириста тридцять сім) гривень 61 копійка; суму компенсації з урахуванням індексу інфляції втрати частини заробітної плати за порушення строків виплати 84270 (вісімдесят чотири тисячі двісті сімдесят) гривень 34 копійки та судових витрат залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов