ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/589/22 Доповідач - Парандюк Т.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2022 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Парандюк Т.С.

суддів - Міщій О. Я., Храпак Н. М.,

за участі секретаря Сович Н.А.

та сторін представника апелянтів Карплюк Д.В., ОСОБА_1 - адвоката Кметика В.С.; представника ОСОБА_2 адвоката Островської О.Н.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 607/20401/20 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 та ОСОБА_1 адвоката Кметика Володимира Степановича на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 березня 2022 року, ухваленого суддею Сливка Л.М., повний текст рішення складено 21 березня 2022 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Воля 2011, ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради про визнання недійсним рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень про реєстрацію прав власності на квартиру, -

В С Т А Н О В И В:

у листопаді 2020 року ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Воля 2011, ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради про визнання недійсним рішення загальних зборів ОСББ від 18 лютого 2015 року та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень про реєстрацію прав власності на квартиру.

В обґрунтування позовних вимог апелянт посилається на те, що є власником квартири АДРЕСА_1 , відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19 червня 2011 року.

У листопаді 2020 року ОСББ будинку «ВОЛЯ 2011» проводило опитування власників квартир та нежитлових приміщень даного будинку, де стало відомо, що власники квартири АДРЕСА_2 захопили приміщення загального користування, а також, що 18 лютого 2015 року нібито відбулися збори членів Об`єднання співвласників будинку «ВОЛЯ 2011» (протокол №3), яким нібито надано згоду власникам квартири АДРЕСА_3 площею 46,6 кв.м. з подальшим влаштуванням мансардного поверху та оформленням права власності на дане мансардне приміщення із долученням до квартири АДРЕСА_2 . В результаті чого, відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_1 провели реконструкцію своєї квартири, долучивши до неї приміщення загального користування та оформили право власності на приміщення загального користування.

Вважає, що рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ВОЛЯ 2011», оформлене протоколом № 3 від 18.02.2015 року, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06.03.2015 року № 19834302, реєстрація права власності № 01, проведена 03.06.2015 року, з видачею свідоцтва № НОМЕР_1 від 03.06.2015 року про право власності на квартиру АДРЕСА_3 порушують його права як співвласника загального і неподільного майна багатоквартирного будинку.

Станом на 18 лютого 2015 року всього було 54 члени Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ВОЛЯ 2011» а не 92, як зазначено у протоколі. Однак, не всі власники квартир в даному будинку були членами вказаного об`єднання. У протоколі загальних зборів ОСББ «ВОЛЯ 2011» № 3 від 18.02.2015 року міститься неправдива інформація, зокрема: вказано кількість квартир АДРЕСА_4 ; головою загальних зборів зазначено ОСОБА_4 , секретарем зборів ОСОБА_5 , головою лічильної комісії ОСОБА_6 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ніколи, в тому числі і станом на 18 лютого 2015 року не були-членами ОСББ «Воля 2011», ні власниками квартир у вказаному будинку, тому, обрання їх головою та секретарем зборів суперечить ст. 9 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Отже, вони не мали права вести загальні збори та підписувати оспорюваний протокол. Крім того, в протоколі зазначено ст. 18 Статуту ОСББ «ВОЛЯ 2011», хоча в Статуті є лише 15 статей.

ОСОБА_2 зазначає, що його як співвласника багатоквартирного будинку за адресою АДРЕСА_5 , ОСББ «ВОЛЯ 2011» не повідомляло про проведення загальних зборів 18 лютого 2015 року на яких мало розглядатися питання про передачу приміщення загального користування - частини горища площею 46,6 кв.м. власникам квартири АДРЕСА_2 , чим позбавлено його права брати участь у вказаних зборах, висловлювати свою думку щодо питання, яке розглядається. Письмової згоди ні він, ні інші співвласники будинку згоди на проведення добудови і привласнення частини горища до своєї квартири відповідачами не давав, нікого не уповноважував на надання від свого імені згоди ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на передачу їм приміщення загального користування - частини горища площею 46,6 кв м, а тому даний протокол є сфабрикованим.

Привласнивши частину горища, відповідачі порушили його, як співвласника будинку, право на користування загальним майном - допоміжним приміщенням в будинку АДРЕСА_5 .

Вважає, що протокол від 18.02.2015 року є сфабрикованим, тому й рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06.03.2015 року № 19834302, реєстрація права власності № 01, проведена 03.06.2015 року, з видачею свідоцтва № НОМЕР_1 від 03.06.2015 року про право власності на квартиру АДРЕСА_3 реєстраційним номером 01 є незаконними і підлягають скасуванню.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 березня 2022 року позов ОСОБА_2 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Воля 2011», ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради про визнання недійсним рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень про реєстрацію права власності на квартиру задоволено.

Визнано недійсним рішення Загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ВОЛЯ 2011», оформлене Протоколом № 3 від 18 лютого 2015 року.

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06 березня 2015 року, індексний номер: 19834302 щодо реєстрації за ОСОБА_3 , ОСОБА_1 права приватної спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_6 .

Визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_1 від 06 березня 2015 року, видане державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області Сагайдак Іриною Володимирівною.

Стягнуто із Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Воля 2011», ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1681,60 гривень в рівних частках, по 560,53 гривень з кожного.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 та ОСОБА_1 адвокат Кметик В.С. просить скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 березня 2022 року та винести нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги представник апелянтів зазначив, що ураховуючи те, що позивач є власником квартири у багатоквартирному будинку, а спір стосується захисту його прав як співвласника майна, порушених діяльністю юридичної особи, тому цей спір є найбільш наближеним до спорів, пов`язаних з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи, відтак повинен розглядатися за правилами господарського судочинства.

Також, вважає, що позивачем пропущено строки позовної давності для звернення до суду, оскільки він звернувся до суду 25.11.2020 року із вимогою щодо скасування рішення загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Воля 2011, яке оформлене протоколом № 3 від 18.02.2015 року, тобто поза межами строку позовної давності.

Представник ОСОБА_2 адвокат Островська О.Н подала відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 та ОСОБА_1 адвоката Кметика В.С. у якому зазначила, що апелянти помилково вважають, що права ОСОБА_2 порушено юридичною особою ОСББ Воля 2011, яке не проводило 18 лютого 2015 року загальних зборів та не приймало рішення, оформленого протоколом № 3, щодо погодження долучення відповідачами ОСОБА_3 , ОСОБА_1 до своєї квартири частини горища площею 46,6 кв.м. Апелянти невідомо де взяли протокол та подали його для отримання свідоцтва про право власності і реєстрації права власності на квартиру із залученням частини горища площею 46,6 кв.м.

ОСОБА_2 , як співвласник багатоквартирного будинку по АДРЕСА_5 , не надавав згоди та нікого не уповноважував на надання від свого імені згоди на передачу їм приміщення загального користування частини горища площею 46,6 кв м.

Твердження апелянтів, що вказаний спір повинен розглядатися за правилами господарського судочинства суперечить ст. 19 ЦПК України та не відповідає висновкам, викладених у постановах Великої палати Верховного Суду.

Заяви відповідачі на застосування строку позовної давності до суду першої інстанції не подавали, а суд апеляційної інстанції позбавлений такої можливості.

21 червня 2022 року голова правління ОСББ Воля 2011 Гриневич Н.Й. подала заяву, у якій зазначила, що апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_1 вважає безпідставною, а рішення Тернопільського міськрайонного суду законним та обґрунтованим.

Дійсно 18 лютого 2015 року не проводилися збори ОСББ Воля 2011. Крім цього, на зборах ніколи не розглядалося питання щодо надання згоди власникам квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на передачу їм приміщення загального користування частини горища в будинку за адресою АДРЕСА_5 площею 46,6 кв.м., з подальшим влаштуванням мансардного поверху та оформлення права власності на дане мансардне приміщення із долученням до квартири АДРЕСА_2 .

Оскаржуваний протокол № 3 від 18.02.2015 року підписаний ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які ніколи не були членами об`єднання, в тому числі і станом на 18.02.2015 року, та ніколи, в тому числі і станом на 18.02.2015 року, не були власниками житлових або нежитлових приміщень в будинку АДРЕСА_5 . Зазначене підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна № 79151157 від 30.01.2017 року. Отже дані особи не мали права вирішувати жодні питання щодо будинку АДРЕСА_5 , а тим більше щодо передачі приміщень загального користування частини горища власникам квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_1 . Просить справу розглядати у відсутності їх представника.

Представник ОСОБА_3 , ОСОБА_1 адвокат Кметик В.С. апеляційну скаргу підтримав із мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Представник ОСОБА_2 адвокат Островська О.Н. апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 та ОСОБА_1 адвоката Кметика В.С. не визнала, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Представники ОСББ «Воля 2011», Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради в судове засідання не з`явились, просили справу слухати у їх відсутність.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника процесу за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, тому. колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників процесу, які належним чином повідомленні про день, час та місце розгляду справи.

Розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, доповідача, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 263 ЦПК України зазначає, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що із Статуту об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Воля 2011», затвердженого рішенням установчих зборів ОСББ «Воля 2011», оформленого протоколом №1 від 06 жовтня 2011 року, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Воля 2011» створено власниками квартир будинку АДРЕСА_5 відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку.

Метою створення об`єднання є забезпечення захисту прав його членів, відповідно до пункту 11.1 цього статуту, та дотримання ними обов`язків щодо належного утримання та використання неподільного і загального майна житлового комплексу, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Завданням та предметом діяльності об`єднання є забезпечення реалізації прав співвласників на володіння та користування спільним майном; забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території; сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами; забезпечення виконання співвласниками своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання (т.1, а.с.28-38).

ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 , що стверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданим 19 червня 2011 року виконкомом Тернопільської міської ради (т.1, а.с.183).

Рішенням виконкому Тернопільської міської ради № 966 від 01 червня 2011 року вирішено оформити право власності в рівних частках за ОСОБА_3 , ОСОБА_7 на двокімнатну квартиру АДРЕСА_7 (т.1, а.с.187).

На підставі зазначеного рішення виконкому Тернопільської міської ради № 966 від 01 червня 2011 року, виконкомом Тернопільської міської ради 28 серпня 2011 року видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, згідно якого квартира АДРЕСА_3 зареєстрована на праві спільної часткової власності за ОСОБА_3 , ОСОБА_7 (т.1, а.с15-18).

Згідно протоколу загальних зборів ОСББ «Воля 2011» від 10 березня 2013 року, присутніми на яких були 51 член ОСББ «Воля 2011», голова зборів ОСОБА_8 повідомила, що власники квартири АДРЕСА_3 провели реконструкцію дахового приміщення не узгодивши вказане питання із усіма членами ОСББ «Воля 2011» та за відсутності необхідних дозвільних документів. Власник квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_3 повідомив присутніх на зборах, що провівши реконструкцію даху він убезпечив себе від постійних затоплень.

За результатами розгляду вказаного питання зборами ухвалено рішення, що всі, хто хоче взяти в користування дахове приміщення повинні узгодити це питання з кожним членом ОСББ «Воля 2011», мати дозвільні документи, юридично взяти на баланс дах, контроль за ліньовкою та щось суттєве зробити для будинку. На дахове приміщення переважне право повинні мати мешканці дев`ятих поверхів.

Вказані обставини установлені рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 лютого 2020, ухваленого у цивільній справі № 607/11740/17 та не підлягають доказуванню.

24 жовтня 2014 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області зареєстровано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації ТП36 у відповідності до якої проведену відповідачами реконструкцію квартири за адресою АДРЕСА_8 з влаштуванням мансардних приміщень в межах існуючого горища (без зміни зовнішньої конфігурації), загальною площею 112,2 кв м визнано закінченим будівництвом об`єктом готовим до експлуатації.

Як вбачається зі змісту вказаної декларації, що зазначені будівельні роботи проводились відповідачами у відповідності до листа б/н про затвердження робочого проекту ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , що отримав позитивний комплексний державний висновок Тернопільської обласної державної служби «Укрдержінвестекспертиза» № 38/2010 на підставі дозволу на початок виконання будівельних робіт, виданого інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області 09 липня 2010 року. Датою початку будівництва вказано травень 2010 року, датою закінчення будівництва-вересень 2013 року (т.1, а.с174-179).

28 жовтня 2014 року ТзОВ «Технічна інвентаризація нерухомості Тернопільської області» виготовлено технічний паспорт на двокімнатну квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 112,2 кв м, житловою площею 62 кв м(т.1, а.с170-173).

Як убачається із копії Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 03 серпня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції 03 серпня 2013 року ОСОБА_7 вступила у зареєстрований шлюб із ОСОБА_9 , змінивши прізвище із ОСОБА_10 на ОСОБА_11 .

18 лютого 2015 року були проведені загальні збори членів ОСББ «Воля 2011», які оформлені протоколом № 3, де головою зборів обрано ОСОБА_4 , секретарем - ОСОБА_5 , головою лічильної комісії ОСОБА_6 . На зборах було присутньо 92 члени. Кількість квартир 124.

Рішенням зборів вирішено передати приміщення загального користування - частину горища в будинку за адресою АДРЕСА_5 площею 46,6 кв м власникам квартири АДРЕСА_2 , з подальшим влаштуванням мансардного поверху та оформленням права власності на дане мансардне приміщення із долученням до квартири АДРЕСА_2 (т.1, а.с. 100).

ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , будучи співвласниками у рівних частках квартири АДРЕСА_9 , обслуговування якого здійснює ОСББ «Воля 2011», в період з травня 2010 року по вересень 2013 рік провели реконструкцію належної їм квартири з влаштуванням мансардних приміщень в межах існуючого горища будинку, в результаті чого загальна площа даної квартири збільшилась на 48.5 кв.м. та становить на даний час 112,2 кв.м.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області Сагайдак І.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 19834302 від 06 березня 2015 року за відповідачами проведено державну реєстрацію права власності по 1/2 частці на об`єкт нерухомого майна-квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 112,2 кв м, житловою площею 62 кв м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01(т.1, а.с.116).

06 березня 2015 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області Сагайдак І.В. видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно індексний номер 345895569, згідно якого квартира АДРЕСА_3 , загальною площею 112,2 кв м, житловою площею 62 кв м належить на праві спільної часткової власності по 1/2 частці ОСОБА_3 , ОСОБА_1 (т.1, а.с. 117).

Як убачається із наданого Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Воля 2011» списку членів ОСББ «Воля 11» станом на 18 лютого 2015 року кількість членів ОСББ «Воля 2011» становила 54 особи (т.1, а.с. 12-14).

Однак, у протоколі № 3 загальних зборів членів ОСББ «Воля 2011» від 18 лютого 2015 року за рішення про передачу приміщення загального користування - частину горища в будинку за адресою АДРЕСА_5 площею 46,6 кв м власникам квартири АДРЕСА_2 одноголосно проголосували «за» 92 члени ОСББ «Довженка, 8б» з правом голосу, що були присутні на вказаних загальних зборах.

Однак, у вказаному списку членів ОСББ «Воля 11» відсутні прізвища ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які у протоколі зазначені як голова зборів, секретар зборів та голова лічильної комісії.

Як убачається із Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна № 79151157 від 30 січня 2017 року, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не мають у власності житлових чи нежитлових приміщень у житловому будинку по АДРЕСА_5 , що фактично визнається сторонами.

Вказані обставини свідчать про відсутність у ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 повноваження на ведення загальних зборів.

Окрім того, в оскаржуваному протоколі зазначено, що рішення приймаються членами ОСББ «Довженка, 8б», натомість, згідно Статуту об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Воля 2011», затвердженого рішенням установчих зборів ОСББ «Воля 2011», оформленого протоколом № 1 від 06 жовтня 2011 року, власниками квартир будинку АДРЕСА_5 створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Воля 2011», а не ОСББ Довженка 8б, що суперечить статті 4 Закону України Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку- в одному житловому комплексі може бути створено тільки одне об`єднання.

Із ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 червня 2017 року у справі № 607/6521/17, вбачається, що слідчим відділом СУ Головного управління Національної поліції у Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000015 від 27 березня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, за фактом підробки протоколу загальних зборів ОСББ «Воля 2011».

Будь-які відомості про результати розгляду кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000015 від 27 березня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, за фактом підробки протоколу загальних зборів ОСББ «Воля 2011», яким жителям квартири АДРЕСА_3 надано право користування частиною нежитлового технічного приміщення цього ж будинку на момент розгляду даної справи відсутні.

Правове регулювання діяльності об`єднань співвласників багатоквартирних будинків та здійснення права власності у багатоквартирних житлових будинках здійснюється у відповідності до положень Конституції України, Законів України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» від 29.11.2001 року № 2866-III (надалі -Закон України № 2866-III) та «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14.05.2015 року № 417-VIII (надалі-Закон України № 417-VIII).

У відповідності до статті 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку є юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Співвласниками багатоквартирного будинку є власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.

Спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

В одному житловому комплексі може бути створене тільки одне об`єднання (стаття 4 Закону).

Статтею 10 даного Закону України визначено, що органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Питання про використання спільного майна, визначення обмежень на користування спільним майном віднесені до виключної компетенції загальних зборів співвласників, рішення яких є обов`язковим для усіх співвласників, за умови дотримання вимог голосування, встановлених статтею 10 Закону.

Загальні збори скликаються і проводяться в порядку, передбаченому цим Законом для установчих зборів, правлінням об`єднання або ініціативною групою з не менш як трьох співвласників.

Частиною другою ст. 382 ЦК України, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є серед іншого приміщення загального користування (у тому числі допоміжні).

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 02.03.2004 року № 4-рп/2004 (справа про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирного будинку) зазначив, що допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні і ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього; власник (власники) неприватизованих квартир багатоквартирного будинку є співвласником (співвласниками) допоміжних приміщень нарівні з власниками приватизованих квартир; питання щодо згоди співвласників допоміжних приміщень на надбудову поверхів, влаштування мансард у багатоквартирних будинках, на вчинення інших дій стосовно допоміжних приміщень (оренда тощо) вирішується відповідно до законів України, які визначають правовий режим власності.

Частиною третьою ст. 14 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що порядок здійснення прав співвласників визначається Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 та п. 5 ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 15 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» реалізація співвласником своїх прав не може порушувати права інших співвласників, співвласники зобов`язані виконувати рішення зборів співвласників.

Об`єднання співвласників має право визначати порядок користування спільним майном відповідно до статуту об`єднання (стаття 16).

Відповідно до частини четвертої статті 6 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» - повідомлення про проведення установчих зборів направляється ініціативною групою не менше ніж за 14 днів до дати проведення установчих зборів, направляється в письмовій формі і вручається кожному співвласнику під розписку або шляхом поштового відправлення (рекомендованим листом). У повідомленні про проведення установчих зборів зазначається, з чиєї ініціативи скликаються збори, місце і час проведення, проект порядку денного.

Указана норма права імперативно визначає порядок і спосіб повідомлення власників: форма повідомлення обов`язково письмова; повідомляється кожен власник; таке повідомлення вручається власнику або під розписку, або шляхом поштового відправлення (рекомендованим листом).

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 18 квітня 2018 року у справі № 904/2796/17 (провадження № 12-26гс18), від 18 вересня 2018 року у справі № 916/782/17 (провадження № 12-116гс18).

Відповідно до статті 14 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник має право: брати участь в управлінні обладнанням у порядку, визначеному цим Законом і статутом об`єднання; обирати та бути обраним до складу статутних органів об`єднання; знайомитися з протоколами загальних зборів, робити з них виписки; одержувати в установленому порядку інформацію про діяльність об`єднання; вимагати від статутних органів захисту своїх прав та дотримання співвласниками правил добросусідства; одержувати в установленому статутом порядку інформацію про діяльність асоціації.

Пунктом 8 частини першої статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено, що управління багатоквартирним будинком - це вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 6 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники мають право брати участь в управлінні багатоквартирним будинком особисто або через представника.

Рішення приймається шляхом поіменного голосування. Під час підрахунку голосів враховуються і голоси, подані співвласниками під час проведення загальних зборів, і голоси, подані під час письмового опитування. Рішення оформляється особистим підписом кожного, хто проголосував, із зазначенням результату голосування ("за" чи "проти"). Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку (стаття 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»).

Матеріали справи доказів про направлення ОСОБА_12 повідомлення про проведення загальних зборів співвласників ОСББ «Воля 2011» 18.02.2015 року не містять.

За вказаних обставин, враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про порушення вимоги статті 6, 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», які призвели до порушення прав та інтересів позивача та підлягають захисту судом шляхом визнання недійсними та скасування рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ВОЛЯ 2011», оформлене протоколом №3 від 18 лютого 2015 року, оскільки збори проведені особами, які не є співвласниками даного будинку та членами ОСББ «ВОЛЯ 2011», у протоколі відображена не та кількість квартир, яка є в наявності - 112, замість 124 (протокол), що сторонами не заперечується, відсутня згода позивача на виділення відповідачам частини горища, яке є у спільній власності всіх членів об`єднання. Також у протоколі відображено 92 члени, якщо станом на 15.02.2015 року їх було всього 54.

Крім того, голова правління ОСББ «ВОЛЯ 2011» ОСОБА_13 у заяві вказала, що збори 18 лютого 2015 року дійсно не проводились, на зборах ніколи не розглядалось питання щодо надання згоди власникам квартири АДРЕСА_2 на передачу їм приміщення загального користування- частини горища з подальшим влаштуванням мансардного поверху та оформлення права власності (т.1, а.с 110-111).

Відповідно до частини другої статті 382 ЦК України власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Відносини, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються Законом України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» і Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою КМУ від 25 грудня 2015 року № 1127 (далі - Порядок).

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам (ч. 4 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п. 49 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868 (в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на реконструйований об`єкт нерухомого майна (в тому числі в результаті переведення об`єкта нерухомого майна з житлового у нежитловий або навпаки) заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає:

- документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку (крім випадків реконструкції об`єктів нерухомого майна без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані);

- документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта;

- технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна;

- письмову згоду співвласників багатоквартирного будинку (в разі добудови аттикових і мансардних поверхів та приєднання місць загального користування);

- документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси (в разі коли в результаті реконструкції об`єкта нерухомого майна змінилася його адреса).

Частиною 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Видача свідоцтва про право власності передбачена Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 р. № 868 (в редакції чинній на момент видачі спірних свідоцтв), що визначає процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, в пункті 24 якого встановлено, що у випадках, встановлених законом, державний реєстратор органу державної реєстрації прав після прийняття рішення про державну реєстрацію права власності, відкриття відповідного розділу Державного реєстру прав та/або внесення записів до зазначеного Реєстру формує свідоцтво про право власності на нерухоме майно.

Суть державної реєстрації прав - офіційне визнання й підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, які вже мали місце на підставі рішень відповідних органів, договорів чи інших правовстановлюючих документів, шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру прав, а не безпосереднє створення таких фактів зазначеними записами.

Свідоцтво про право власності є лише документом, яким оформлюється відповідне право, але не є правочином, на підставі якого це право виникає, змінюється або припиняється. Свідоцтво про право власності не породжує виникнення у суб`єкта відповідного права, а тільки фіксує факт його наявності. Оскільки розпорядження органу приватизації визнається судом недійсним, то й документ, яким оформлюється відповідне право має бути визнаний недійсним (постанова Верховного Суду від 03 квітня 2018 року справа № 917/927/17).

Таким чином, суд першої інстанції правильно прийшов до переконання, що рішення загальних зборів ОСББ Воля 2011 оформлене протоколом № 3 від 15.02.2015 року є недійсним, тому й рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06.03.2015 року № 19834302, реєстраційний запис № 01 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_10 від 03.06.2015 року є недійсними.

Посилання представника апелянтів на те, що даний спір підсудній господарському суду не відповідає дійсності, оскільки суперечить нормам статті 19 ЦПК України та практики Верховного Суду. Даний спір не стосується господарської діяльності об`єднання.

Безпідставними є посилання представника апелянтів на пропуск позивачем строку звернення до суду за захистом порушеного права у листопаді 2020 року, оскаржуючи рішення зборів від 18.02.2015 року, оскільки ОСОБА_2 тільки у листопаді 2020 року дізнався про наявність оспорюваного протоколу під час опитування власників квартир будинку.

Що ж стосується рішення Тернопільського міськрайонного суду від 19.09.2017 року у справі № 607/11740/17 про яке ОСОБА_2 повинен був знати, колегія суддів до уваги не приймає, так як ОСОБА_2 не був учасником даної справи.

Заява ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про застосування строку позовної давності, не підлягає задоволенню, оскільки у відповідності до вимог статті 267 ЦПК України строк позовної давності застосовується лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Суд з власної ініціативи позбавлений права застосовувати строк позовної давності.

Відповідачі такої заяви у суді першої інстанції не заявляли.

Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування, за наведеними у скарзі доводами, апеляційний суд не вбачає, оскільки її доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.

Судові витрати за розгляд справи в суді апеляційній інстанції покласти на сторони в межах ними понесеними у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представників ОСОБА_3 та ОСОБА_1 адвоката Кметика Володимира Степановича залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 березня 2022 року без зміни.

Судові витрати за розгляд справи в суді апеляційній інстанції покласти на сторони в межах ними понесеними.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення

Повний текст постанови складено 05 серпня 2022 року.

Головуюча Т.С. Парандюк

Судді: О.Я. Міщій

Н.М. Храпак