Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2022 року Солом"янський районний суд м. Києві в складі:

головуючого- судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Фареник А.О.

представників позивача - Крячок Т.Р. , Проніної М.М.

відповідача- ОСОБА_3

представника відповідача- ОСОБА_4

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Солом`янської районної в м .Києві державної адміністрації до ОСОБА_3 , 3-я особа: Солом`янський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції / м. Київ / про позбавлення батьківських прав, передачу дитини на опікування та стягнення аліментів, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом і просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно дитини, малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передати дитину на опікування Органу опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації та стягнути з неї аліменти на утримання дитини в розмірі не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини на її користь.

Посилається в позові на те, що відповідачка є матір`ю малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Батько дитини - ОСОБА_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З 02 липня 2021 року дитина перебуває на обліку Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації як така, що опинилася в складних життєвих обставинах у зв`язку з тим, що проживає в сім`ї, де батьки або особи, які їх замінюють, ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків.

Вся профілактична робота, яка проводилась спеціалістами служби та іншими суб`єктами із соціальної роботи з ОСОБА_3 , позитивного результату не дала, відповідачка про свого сина не турбувалася та не здійснювала належного догляду за ним.

Відповідачка не має постійного місця роботи та доходів.

Інформація про родину надходила раніше від Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві 15 червня 2020 року, 20 серпня 2020 року, 08 вересня 2020 року, 05 липня 2021 року, 07 липня 2021 року, СЗШ № 46 24 лютого 2021 року та 27 травня 2021 року, де зазначалося, що відповідачка зловживає спиртними напоями, не доглядає за дитиною, вчиняє протиправні дії відносно сина, поводить себе агресивно.

Відносно відповідачки неодноразово складалися протоколи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 184, ч. 1, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Родина раніше неодноразово відвідувалася спеціалістами служби, а саме: 24 червня 2020 року, 09 липня 2020 року, 06 серпня 2020 року, 07 вересня 2020 року, 18 вересня 2020 року, 22 вересня 2020 року, 06 жовтня 2020 року, 29 червня 2021 року.

Під час відвідувань відповідачка зазвичай двері помешкання не відчиняла. У разі потрапляння до житла, умови для проживання дитини були не створені.

08 червня 2021 року до служби надійшло пояснення відповідачки, в якому остання зобов`язується припинити вживати алкогольні напої та належним чином виконувати свої батьківські обов`язки.

11 червня 2021 року на адресу служби надійшов акт оцінки потреб сім`ї/особи від Солом`янського районного в місті Києві центру соціальних служб, з якого вбачається, що за результатами оцінювання потреб з`ясовано, що родина перебуває у складних життєвих обставинах.

Під час проведення районних профілактичних рейдів «Діти вулиці» 12 серпня 2021 року та 18 серпня 2021 року двері помешкання відповідачки ніхто не відчинив, а 17 серпня 2021 року у ході проведення обстеження умов проживання дитини було встановлено, що умови для дитини матір`ю не створені.

Відповідачці було наголошено на необхідності створення належних умов для зростання сина.

25 жовтня 2021 року на адресу служби надійшов лист сектору ювенальної превенції Солом`янського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, з якого вбачається, що працівниками правоохоронних органів здійснювався виїзд до середньої загальноосвітньої школи № 46 м. Києва, де навчається син відповідачки ОСОБА_5 . Під час зустрічі із класним керівником малолітнього до школи була запрошена ОСОБА_3 , яка прийшла до навчального закладу у стані алкогольного сп`яніння.

Відносно ОСОБА_3 було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

З інформації, наданої СЗШ № 46 від 25 жовтня 2021 року, учнем якого є малолітній, відомо, що мати дитини безвідповідально відноситься до виконання батьківських обов`язків, а саме: не слідкує за зовнішнім виглядом сина, дитина часто приходить до школи неохайною, голодною, не підготовленою до уроків, без шкільного приладдя. Під час неодноразових відвідувань родини шкільною громадськістю було встановлено, що квартира брудна, перебуває у антисанітарному стані. Відповідачка приходить забирати сина зі школи у брудному одязі і з запахом алкоголю, на зауваження адміністрації школи не реагує.

27 жовтня 2021 року спеціалістами служби спільно із фахівцем центру соціальних служб, інспекторами СЮП та представниками закладу охорони здоров`я в черговий раз було відвідано родину за місцем проживання. Під час обстеження було встановлено, що квартира перебуває у вкрай незадовільному стані, брудна підлога, обдерті шпалери, зламані меблі, на стелі велика кількість павутиння та тарганів, відчувався стійкий неприємний запах (сморід).

На момент відвідування відповідачки вдома не було.

28 жовтня 2021 року у складі зазначеної комісії вкотре було відвідано родину відповідачки та проведено оцінку рівня безпеки дитини. За результатами перевірки встановлено, що існує вірогідність загрози життю та здоров`ю дитини.

У зв`язку з цим малолітнього було негайно направлено до закладу охорони здоров`я.

Солом`янською районною в місті Києві державною адміністрацією було видано розпорядження № 706 від 29 жовтня 2021 року «Про негайне відібрання малолітньої дитини» від матері ОСОБА_3 .

Враховуючи викладене та у зв`язку з тим, що відповідачка не має наміру забезпечувати дитині належні умови проживання, не виконує свої батьківські обов`язки, виходячи з інтересів малолітньої дитини, просить задовольнити позов.

Ухвалою суду від 23 листопада 2021 року в справі було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками з пропозицією надати відзив на позов.

09 грудня 2021 року на адресу суду повернувся конверт із копією ухвали про відкриття провадження у справі з копією позовної заяви, який направлявся відповідачці з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

/ а. с. 71 /

19 січня 2022 року до суду надійшов відзив відповідачки, у якому остання проти позову заперечує.

Зазначає, що любить свою дитину та дбає про її виховання, належний побут та здоров`я.

При систематичних оглядах у медичному закладі та під час відвідування школи жодних питань щодо стану здоров`я та охайності дитини не виникало.

Стверджує, що після відібрання дитини вона вжила заходи, які дозволять їй належним чином виконувати свої батьківські обов`язки, а саме: стала на облік у центрі зайнятості, хоч і має прибуток у вигляді пенсії, а тому повною мірою має можливість забезпечувати себе та дитину.

Крім цього, зазначає, що привела до ладу своє помешкання, тому воно має гарний санітарний стан, місце для навчання та відпочинку дитини.

Наголошує на тому, що намагалася вирішити питання повернення дитини та надання дозволу на зустрічі з нею.

Провела 7 зустрічей з дитиною, на яких працівники виявили її турботу, гарне відношення дитини до неї, а також могли відмітити те, що вона не перебувала у стані алкогольного сп`яніння або наслідків перебування у ньому.

Зазначає, що систематично передає дитині одяг, продукти харчування, фрукти.

Крім цього, стверджує, що має тривалий стаж роботи медичною сестрою, тому вважає себе відповідальною людиною, яка має знання у сфері медицини.

Вважає, що на даний час позбавлення її батьківських прав є передчасним.

Враховуючи викладене, просить відмовити в позові.

Представники позивача в судовому засіданні позов підтримали.

Відповідачка та її представник проти позову заперечували з підстав, викладених у відзиві.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з д ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За змістом ст. 155 СК України здійснення батьківських прав та виконання батьківських обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Судом встановлено, що відповідачка є матір`ю малолітньої дитини, сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Батько дитини - ОСОБА_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З матеріалів справи вбачається, що інформація про відповідачку, як матір малолітньої дитини, та родину до Служби в справах дітей протягом 2020-2021 років неодноразово надходила від Солом`янського управління поліції, а також СЗШ № 46, де навчається дитина.

За отриманою інформацією відповідачка зловживає спиртними напоями, не має постійного місця роботи, не здійснює догляду за дитиною, в зв`язку з чим дитина часто пропускає школу, не виконує домашні завдання, приходить до школи неохайною, голодною та без шкільного приладдя.

В зв`язку з наявною інформацією родина за місцем проживання неодноразово відвідувалася спеціалістами служби, якими було встановлено, що дитині за місцем проживання не створені належні умови для зростання, відпочинку та навчання.

Квартира знаходиться в антисанітарному стані, брудна, в квартирі обдерті шпалери, зламані меблі, в квартирі присутній специфічний запах/ сморід/.

З відповідачкою неодноразово проводилися профілактичні заходи, велася роз`яснювальна робота, однак на вжиті заходи вона не реагувала.

З 02 липня 2021 року дитина перебуває на обліку Служби в справах дітей Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації як така, що опинилася в складних життєвих обставинах.

Вказані обставини підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

На підставі розпорядження Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації № 706 від 29 жовтня 2021 року « Про негайне відібрання малолітньої дитини» дитина була відібрана від матері, передана в медичний заклад, а в подальшому поміщена в Центр соціальної реабілітації «Ковчег» Всеукраїнського громадського благодійного фонду реабілітації «Ковчег».

Відповідно до висновку від 16 листопада 2021 року №108-15571 Орган опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації з урахуванням рішення комісії з питань захисту прав дитини вважає за доцільне позбавити відповідачку батьківських прав відносно дитини.

/ а.с. 8; 11; 15 - 58; 73 -74; 111 /

Відповідно до пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід

вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Виходячи з викладеного вище, суд вважає, що дії відповідачки свідчать про те, що вона неналежним чином виконувала свої батьківські обов`язки щодо дитини, не приділяла належної уваги умовам життя та навчання, харчування, а також лікування, що привело до його занедбаності та втручання соціальних та інших служб у життя сім`ї.

В той же час суд враховує, що з точки зору закону позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків.

Відповідачка в судовому засіданні зазначила та підтвердила відповідними доказами, що в листопаді 2021 року вона пройшла курс лікування та реабілітації від алкогольної залежності в ГО`Надія на майбутнє - Київ».

З довідки Національного авіаційного університету від 07 лютого 2022 року вбачається, що відповідачка працевлаштована прибиральником господарського відділу університету з 31 січня 2022 року

З листа Центру соціальної реабілітації «Ковчег» Всеукраїнського громадського благодійного фонду реабілітації «Ковчег» на адвокатський запит від 14 січня 2022 року вбачається, що відповідачка з моменту зарахування дитини до Центу в листопаді 2021 року 7 разів відвідувала дитину.

При цьому жодного разу не перебувала в стані алкогольного сп`яніння чи іншому підозрілому стані, завжди чемна та привітна, без суперечок виконує вимоги Центру щодо правил відвідування дітей.

Дитина завжди чекає зустрічі з матір`ю. Зустрічі відбуваються в атмосфері любові та жвавого спілкування. Мати цікавиться особистим життям дитини та його досягненнями, привозить сину речі, нижню білизну та іграшки.

Крім того, відповідачка зазначила та надала суду відповідні фото, нею вжиті заходи для приведення квартири в належний стан та забезпечення сім`ї продуктами харчування.

/ а.с. 114; 137 - 139; 147 /

Представник позивача в судовому засіданні повідомила, що після вторгнення росії на територію України дитячий заклад, який знаходився в м. Ворзелі Київської області, і в якому перебувала дитина, був евакуйований і на даний час знаходиться за кордоном.

Відповідачка в судовому засіданні зазначила і цього не спростовували представники позивача спілкування з дитиною на даний час відбувається через відеозв`язок у порядку встановленої для дітей черговості вихователями закладу.

Відповідно до ч.ч.1, 2,4 ст.10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 06 травня 2020 року в справі № 641/2867/17-ц, тлумачення п.2 ч. 1 ст. 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Як зазначено в вище приведеній постанові Пленуму зазначені фактори можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

З точки зору ст.166 СК України позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.

Верховний Суд зазначає, що суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка є частиною національного законодавства України, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі »Хант проти України» від 7 грудня 2006 року питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості заявника та його поведінці.

Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини.

При цьому позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і саме інтереси дитини повинні мати переважний характер над інтересами батьків.

Між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага.

З урахуванням приведеного вище правового обґрунтування, заперечень відповідачки проти позбавлення її батьківських прав з відповідними обґрунтуваннями цих заперечень, підстави для висновку про свідоме нехтування відповідачкою своїми батьківськими обов`язками відсутні, а тому і відсутні підстави для задоволення вимог позивача.

Щодо стосується висновку Органу опіки та піклування, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч.4, 5,6 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини,позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Оцінюючі встановлені в судовому засіданні обставини, надані сторонами докази та заперечення, суд враховує поведінку відповідачки після відібрання дитини, інтереси дитини, а також взаємну прихильність дитини та матері.

Суд також зважає на сталу практику Верховного Суду в цій категорії справ, відповідно до якої при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Це відповідає позиції Верховного Суду, висловленій у постанові в справі № 459/3411/17 від 29 вересня 2021 року.

З урахуванням цього суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача в цій частині.

Порядок передачі дитини в разі позбавлення батьків батьківських прав на опікування органу опіки та піклування врегульовано ч.5 ст167 СК України.

В свою чергу, аліментні зобов`язання врегульовано с.ст.180-182 СК України.

Виходячи з викладеного вище, висновку суду про відсутність підстав для позбавлення відповідачки батьківських прав, підстави для задоволення вимог позивача і в цій частині відсутні.

Керуючись ст. ст. 7, 150, 155, 164,165,167, 180, 182, 191 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В позові Органу опіки та піклування Солом`янської районної в м.Києві державної адміністрації до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, передачу дитини на опікування та стягнення аліментів відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 15 липня 2022 року.

Суддя Л .А. Шереметьєва