ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2022 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А,

при секретарі Паромовій О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро питання про витребування доказів у цивільній справі по апеляційній скарзі представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2021 року по справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Штефан Світлани Олександрівни щодо скасування постанов та зобов`язання вчинити певні дії, заінтересована особа - ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даною скаргою, посилаючись на те, що він є боржником у виконавчому провадженні №43692139 на підставі виконавчого листа Ленінського районного суду м. Дніпропетровська №2/205/4634/2013 від 08.01.2014 року про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 боргу зі сплати аліментів. Стягнення боргу проводиться Новокодацьким ВДВС м. Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції у Дніпропетровській області. 13.03.2018 року. Державним виконавцем винесені постанови про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за кордон і про тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами. Боржник не заперечує проти наявності та стягнення боргу, але при цьому наголошує на тому, що при наявності вказаних вище обмежень фізично не може працювати за фахом та отримувати грошові кошти для оплати зазначеного боргу. Постанова про відкриття виконавчого провадження боржнику не була вручена, відповідно йому не було відомо про це виконавче провадження. Також боржника не повідомлено про розрахунок заборгованості. Крім того, в період з лютого 2019 року по кінець 2019 року боржник добровільно сплачував аліменти на утримання дітей поки працював водієм в Польщі та після повернення із заробітків у Республіці Польща. Таким чином, обмеження у праві керування транспортним засобом та обмеження у праві виїзду за кордон не дозволяють на цей момент та в майбутньому боржнику поїхати на роботу до Республіки Польща задля заробітку коштів для сплати, в тому числі, аліментів. Тому скаржник просив скасувати, з підстав неправомірності, постанови від 13.03.2018 року у ВП №43692139 про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами відносно ОСОБА_1 та про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон; зобов`язати Новокодацький ВДВС м. Дніпра Південно-Східного міжрегіонального Управління юстиції у Дніпропетровській області направити відомості про скасування вказаних постанов щодо нього про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до ТСЦ 1242, а про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон до Головного управління ДМС у Дніпропетровській області.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2021 року у задоволенні скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про задоволення скарги.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовою розпискою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 від 01.03.2022 року (а.с. 58 т.2), а також рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки Новокодацькому ВДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), яке долучене до матеріалів справи. Від представника Новокодацькому ВДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надійшло клопотання про розгляд справи без участі їхнього представника.

Колегія звертає увагу, що скаржник зареєстрований як такий, що проживає у м.Дніпро. На день розгляду даної справи на території Дніпропетровської області та, зокрема, міста Дніпро, не ведуться активні бойові дії, що свідчить про те, що поточна обстановка у даному регіоні є стабільною. Колегія суддів зауважує, що в матеріалах справи відсутні докази того, що скаржник чи його представник не мають можливості, за об`єктивних обставин, брати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою технічних засобів, визначених ЦПК України.

У даній справі питання права не становлять особливої складності. Судовий захист повинен відповідати умовам процесуальної економії, враховуючи, що пунктами 10, 11 частини 2 статті 2 ЦПК України визначено, що одними із основних принципів цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами. З урахуванням викладеного вище, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників процесу.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та часткового скасування оскаржуваної ухвали з ухваленням у скасованій частині нового судового рішення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на виконанні у Новокодацькому ВДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебуває зведене виконавче провадження №56622704 щодо стягнення грошових коштів з боржника ОСОБА_1 , а саме виконавче провадження №43692341 з примусового виконання виконавчого листа №2/205/4634/2013, виданого 08.01.2014 року Ленінським районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів у розмірі 300,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною шестирічного віку; виконавче провадження №43692139 з примусового виконання виконавчого листа №2/205/4634/2013, виданого 08.01.2014 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів у розмірі 1000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття; виконавче провадження №47709066 з примусового виконання виконавчого листа №205/10634/14, виданого 02.04.2015 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 неустойку за прострочення аліментів в розмірі 25000,00 грн. (а. с. 70, 71 т.1).

Постановою державного виконавця Новокодацького ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області 12.03.2018 року винесено постанову №43692139 про арешт майна боржника (а.с. 118-119 т.1).

13 березня 2018 року державним виконавцем Новокодацького ВДВС міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у зведеному виконавчому провадженні №43692139 було винесено наступні постанови відносно боржника:

- про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві полювання (а.с. 121-122);

- про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії (а.с. 127-128 т.1);

- про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України (а.с. 130-131 т.1);

- про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами (а. с. 133-134).

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного державним виконавцем, заборгованість по аліментам ОСОБА_1 станом на 01 липня 2021 року становить 123224,83 грн.; станом на лютий 2018 року - 42732,83 грн. (а. с. 194 т.1).

Статтею 447 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За змістом ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (ч. 3 ст. 451 ЦПК України).

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Положенням пунктів 1, 7, 21, 22 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

06 лютого 2018 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» №2234-VIII від 7 грудня 2017 року, яким внесено зміни до низки законодавчих актів, в тому числі і до Закону України «Про виконавче провадження».

Так, відповідно до ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, що діяла на час винесення оскаржуваних постанов, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Разом з тим, частиною 10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», яка була чинна на час винесення оскаржуваних постанов, встановлено, що тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування (пункт 1).

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; приймаючи до уваги, що сукупний розмір заборгованості по аліментам станом на 01 липня 2021 року склав 123224,83 грн., на лютий 2018 року - 42732,83 грн., що значно перевищувало суму платежів за чотири місяці, які передували винесенню державним виконавцем постанов від 13 березня 2018 року щодо обмеження прав боржника, - колегія дійшла висновку про правомірність винесення державним виконавцем Новокодацького ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області постанови від 12.03.2018 року №43692139 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України відносно боржника ОСОБА_1 .

Разом з тим, приймаючи до уваги положення частини 10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження»; враховуючи, що боржник позбавлений можливості отримувати дохід у зв"язку із виконанням функцій водія, що негативно впливає на здатність погашати заборгованість за аліментами, що суперечить інтересам дитини, на утримання якої стягнуті аліменти, - колегія дійшла висновку про наявність підстав для визнання неправомірною постанови державного виконавця Новокодацького ВДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 13.03.2018 року №43692139 про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами відносно боржника ОСОБА_1 .

Обмеження боржника у праві керування транспортними засобами не лише встановлює обмеження йому можливості здійснення додаткових благ (пересуватись власним транспортним засобом, тощо), а позбавляє його джерела заробітку, що також може призвести до утруднення своєчасної сплати аліментів на утримання дитини та виникнення значної заборгованості.

Разом з тим, апелянтом не надано доказів, що його робота пов`язана із перетином державного кордону України. Долучені до скарги копії документів на аркушах справи 21-23 у томі 1 викладені іноземною мовою без надання їх належно оформленого перекладу, тому не є належними та допустимими доказами у справі.

Клопотань про надання суду відповідних доказів, про витребування доказів судом - скаржником не заявлено, що підтверджується письмовими матеріалами справи.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2021 року підлягає частковому скасуванню з ухваленням у скасованій частині нового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2021 року в частині відмови у скасуванні постанови державного виконавця Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 13.03.2018 року №43692139 про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами відносно боржника ОСОБА_1 - скасувати та у скасованій частині ухвалити нове судове рішення.

Постанову державного виконавця Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 13.03.2018 року №43692139 про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами відносно боржника ОСОБА_1 - визнати неправомірною.

В іншій частині ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова