РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2022 року

м. Рівне

Справа № 572/1123/16-а

Провадження № 22-ц/4815/366/22

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Шимківа С.С.,

суддів: Ковальчук Н.М., Хилевича С.В.,

секретар судового засідання Ковальчук Л.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі Сарненська міська рада Рівненської області, приватний нотаріус Сарненського районного нотаріального округу - Мулявка Валентина Климівна, Сарненська районна державна адміністрація Рівненської області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 05 листопада 2021 року (ухвалене у складі судді Березня Ю.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Сарненської міської ради Рівненської області, приватного нотаріуса Сарненського районного нотаріального округу Мулявки Валентини Климівни, Сарненської районної державної адміністрації Рівненської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішень суб`єкта владних повноважень,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Сарненської міської ради, приватного нотаріуса Сарненського районного нотаріального округу Мулявки Валентини Климівни, Сарненської районної державної адміністрації, третя особа ОСОБА_2 , в якому, із врахуванням уточнених позовних вимог, просила:

визнати протиправним та скасувати рішення Тутовицької сільської ради № 61 від 25 грудня 2015 року про надання дозволу жителю с. Цепцевичі ОСОБА_3 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,1000 га для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою по АДРЕСА_1 ;

визнати протиправним та скасувати рішення Тутовицької сільської ради № 53 від 25 грудня 2015 року про надання дозволу ОСОБА_1 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), площею 0,1975 га для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: по АДРЕСА_1 .

визнати протиправним та скасувати рішення Тутовицької сільської ради № 243 від 30 березня 2016 року про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою по АДРЕСА_1 ;

У подальшому позивач доповнила свій позов вимогою про скасування рішення про державну реєстрацію прав від 13 травня 2016 року № 29595018, від 6 вересня 2016 року № 31256136 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0307 та про припинення права власності ОСОБА_2 на вказану земельну ділянку.

В обґрунтування позову посилається на обставини належності їй на праві власності житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_2 та обставини користування частиною земельної ділянки, яка оскаржуваними рішеннями була передана у власність ОСОБА_3 та у подальшому перейшла до ОСОБА_2 .. Зазначає, що акт прийому межових знаків вона не погоджувала, між сусідами існує спір стосовно межі суміжних ділянок. Висновком експерта встановлені відхилення відомостей реєстру мажам фактичного землекористування сторін у розмірі 0,0105 га, які орган місцевого самоврядування при прийнятті оскаржуваних рішень не з`ясував.

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 05 листопада 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Сарненської міської ради Рівненської області, приватного нотаріуса Сарненського районного нотаріального округу Мулявки Валентини Климівни, Сарненської районної державної адміністрації Рівненської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 відмовлено.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції керувався тим, що відсутні відомості про технічні характеристики переданої у власність ОСОБА_1 земельної ділянки, право власності на яку остання не зареєструвала у встановленому законом порядку. Натомість суміжний землекористувач ОСОБА_3 , отримавши рішення Тутовицької сільської ради № 61 від 25 грудня 2015 року, виконав його, виготовив технічну документацію, яка рішенням цієї ж ради № 243 від 30 березня 2016 року була затверджена. Земельна ділянка, яка була передана ОСОБА_3 уповноваженим органом місцевого самоврядування, була ним набута та зареєстрована правомірно та у подальшому була подарована для ОСОБА_2 , яка є добросовісним її набувачем, а тому задоволення позову спричинить непропорційне втручання у право останньої на мирне володіння нерухомим майном.

Не погоджуючись із рішенням місцевого суду, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, не достатньо ґрунтовно дослідив докази, у зв`язку з чим, висновки, викладені в рішенні, не відповідають обставинам справи.

Переконана, що з огляду на обставини справи є всі підстави для задоволення позову та скасування рішення Тутовицької сільської ради № 61 від 25 грудня 2015 року, оскільки в результаті прийнятого рішення фактично має місце суміщення суміжних земельних ділянок. Органи місцевого самоврядування, приймаючи відповідне рішення та надаючи дозвіл суміжному землекористувачу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення йому земельної ділянки не з`ясували межі фактичного землекористування сторін, у зв`язку з чим відбулося накладання земельних ділянок.

З наведених міркувань просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухваливши нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві виконавчий комітет Сарненської міської ради рівненської області просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення місцевого суду - без змін.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_2 , належить ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом серії ВАК №929402 від 03 червня 2003 року та витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії ВАА № 395434.

Згідно дослідженого абрису обміру земельної ділянки по АДРЕСА_1 земельна ділянка ОСОБА_4 частково находить на земельну ділянку ОСОБА_1 ..

Актом від 7 травня 2007 року, складеним комісією Тутовицької сільської ради, встановлені обставини спору стосовно межі суміжних земельних ділянок.

Згідно рішення Тутовицької сільської ради № 92 від 13 жовтня 2006 року, ОСОБА_1 передано у власність земельна ділянка площею 0,2500 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельна ділянка площею 0,10 га для особистого підсобного господарства в с. Цепцевичі на території Тутовицької сільської ради та рекомендовано останній посвідчити право власності на земельну ділянку Державним актом.

У зазначеному рішенні відсутня точна адреса та відомості про технічні характеристики переданої у власність ОСОБА_1 земельної ділянки, а зазначений лише населений пункт в якому вона знаходиться.

Після отримання даного рішення ОСОБА_1 не виготовила технічної документації на зазначену земельну ділянку, право власності на землю, шляхом її державної реєстрації, не набула.

25 грудня 2015 року рішенням Тутовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області за №53 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_1 » останній було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), загальною площею 0, 1975 га, в АДРЕСА_2 .

Незважаючи на отримання ОСОБА_1 дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), загальною площею 0, 1975 га в АДРЕСА_2 , позивач зазначену технічну документацію не виготовила, своє право на зазначену земельну ділянку, у передбаченому законом порядку, не зареєструвала.

Рішенням Тутовицької сільської ради № 61 від 25 грудня 2015 року, ОСОБА_3 наданий дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,1000 га для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою по АДРЕСА_2 .

Рішенням Тутовицької сільської ради № 243 від 30 березня 2016 року, затверджена технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), кадастровий номер :01:001:0307, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 передана безоплатно у власність вказана земельна ділянка.

Згідно договору дарування № 1793 житлового будинку від 6 вересня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Сарненського районного нотаріального округу Мулявка В.К., ОСОБА_3 подарував, а ОСОБА_2 прийняла безоплатно у власність житловий будинок по АДРЕСА_2 , розташований на земельній ділянці площею 0,1га, кадастровий номер :01:001:0307, яка відчужується разом з будинком.

Договором дарування № 1796 земельної ділянки від 6 вересня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Сарненського районного нотаріального округу Мулявка В.К., ОСОБА_3 подарував, а ОСОБА_2 прийняла безоплатно у власність земельну ділянку по АДРЕСА_2 , площею 0,1га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:001:0307. Право власності на дар у обдаровуваної виникає з моменту державної реєстрації прав в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Інформаційними довідками з державного реєстру речових прав на нерухоме майно підтверджуються обставини державної реєстрації права власності ОСОБА_3 на присадибну земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий номер :01:001:0307, від 13 травня 2016 року, а також обставини державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на вказану земельну ділянку (індексний номер 31256136 від 6 вересня 2016 року). Підставою для реєстрації права за останньою став договір дарування №1796 від 6 вересня 2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Мулявка В.К..

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 .

З наведеного слідує, що ОСОБА_3 , який являвся суміжним землекористувачем з ОСОБА_1 , отримавши рішення Тутовицької сільської ради №61 від 25.12.2015 року, виконав дане рішення та виготовив технічну документацію, яка рішенням цієї ж ради №243 від 30.03.2015 була затверджена, та отримав безоплатно у власність земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0307.

У подальшому право власності на земельну ділянку, площею 0,10 га, кадастровий номер :01:001:0307, згідно договору дарування № 1796 від 06.09.2016, отримала ОСОБА_2 , яке остання зареєструвала у встановленому законом порядку.

Тому, вірним є висновок місцевого суду, що земельна ділянка, яка була передана безоплатно Тутовицькою сільською радою ОСОБА_3 була правомірно набута ним у власність. У подальшому була подарована ним за життя ОСОБА_2 разом з розташованим на ній житловим будинком, яка є добросовісним набувачем і набула право власності на земельну ділянку з моменту державної реєстрації прав у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, тобто з 06.09.2016.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законність рішень органів місцевого самоврядування презюмується.

Так, згідно ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території. Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

За статтею 2 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Згідно із частиною першою статті 10 Закону № 280/97-ВР сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Статтею 122 ЗК України передбачена компетенція органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Нормами глави 22 ЗК України передбачений вичерпний перелік підстав для припинення таких прав.

У рішенні від 20 жовтня 2011 року у справі Рисовський проти України (заява № 29979/04) ЄСПЛ підкреслив особливу важливість принципу належного урядування, який передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і найбільш послідовний спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Захист права власності гарантовано Першим протоколом до Конвенції, відповідно до статті 1 якого кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Позбавлення права власності має бути здійснене відповідно до закону, необхідним у демократичному суспільстві і спрямованим на досягнення справедливого балансу між інтересами суспільства та інтересами заявника.

Принцип непорушності права власності закріплений у статті 321 ЦК України.

Отже суд, розглядаючи вимоги про скасування рішення органу місцевого самоврядування та припинення права власності на земельну ділянку, повинен неухильно дотримуватися положень ЗК України щодо підстав для припинення прав на землю та гарантій, встановлених ст. 321 ЦК України, статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, щодо захисту права власності.

Рішення Тутовицької сільської ради № 92 від 13 жовтня 2006 року, яким ОСОБА_1 передана у власність земельна ділянка, площею 0,2500 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с. Цепцевичі, є недостатнім доказом в обґрунтування позову, оскільки відсутні відомості про технічні характеристики переданої у власність земельної ділянки.

Фактично, вказане рішення ОСОБА_1 не реалізувала, оскільки у встановленому законом порядку не оформила право власності на землю шляхом її державної реєстрації.

Натомість суміжний землекористувач ОСОБА_3 , отримавши рішення Тутовицької сільської ради № 61 від 25 грудня 2015 року, виконав його, виготовив технічну документацію, зареєстрував право власності на виділену йому земельну ділянку, яка у подальшому була подарована та зареєстрована за ОСОБА_2 разом із розташованим на ній житловим будинком.

Відтак, вірним є висновок суду першої інстанції про неприпустимість втручання у мирне володіння ОСОБА_2 спірним нерухомим майном, яка не була залучена у якості співвідповідача у даній справі.

Установивши дійсні обставини справи, суд першої інстанції дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення спору та дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Наведені в апеляційній скарзі доводи є необґрунтованими, спростовуються встановленими судом обставинами справи, по своїй суті зводяться до незгоди скаржника із висновками суду та ґрунтуються на власному тлумаченні норм матеріального права та правовідносин, що склалися.

Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 05 листопада 2021 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий-суддя Шимків С.С.

Судді: Ковальчук Н.М.

Хилевич С.В.