провадження № 2/243/1005/2022
справа № 243/865/22
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого - судді Ільяшевич О. В.,
секретаря судового засідання Хміль О. М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі наказу № 29 про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2022 року, за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача Лозовий Ігор Олександрович , до товариства з обмеженою відповідальністю «СірокоФінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Григорчук Павло Васильович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -
15 січня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ТОВ «СірокоФінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є. М., приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Григорчук П. В., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 16 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Остапенком Є. М. було вчинено нотаріальний напис, зареєстрований в реєстрі за № 182496 відповідно до якого звернено стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «СірокоФінанс» заборгованість, що виникла за кредитним договором № 489980 від 28 січня 2020 року в сумі 9662 грн.50 коп. Зазначає, що при вчиненні виконавчого напису, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, оскільки у нього станом на 22 лютого 2021 року немає боргових зобов`язань за кредитним договором № 489980 від 28 січня 2020 року. Посилаючись на наведені обставини та положення ст. 88 Закону України "Про нотаріат", позивач просить визнати виконавчий напис № 182496 від 16 червня 2021 року таким, що не підлягає виконанню.
Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Лозовий І. О., який діє на підставі свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю ДН № 4878 та договору про надання юридичної допомоги від 21 грудня 2021 року, будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягали, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечували.
Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Григорчук П. В., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є. М. повідомлені належним чином про дату та час розгляду цивільної справи, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, з клопотаннями про розгляд справи у їх відсутності не зверталися.
Відповідно до ч. 7 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення представника відповідача про місце, день та час розгляду справи. Судом були спрямовані судові повістки за адресою місцезнаходження ТОВ «СірокоФінанс», що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а також за електронною адресою, яка міститься у відкритих джерелах мережі інтернет. Однак представник відповідача, будучи повідомленим у встановленому законом порядку (належним чином) про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутності від нього до суду не надходило.
Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання представника відповідача, якого належним чином повідомлено про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду справи.
З огляду на викладене, оскільки відповідач, будучи повідомленим належним чином про дату, час і місце судового засідання не з`явився у судове засідання без повідомлення причин неявки, не подав відзив, суд приходить до переконання, що у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, зі згоди позивача, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів із постановленням заочного рішення.
В ході розгляду справи судом були розв`язані заяви та клопотання сторін та прийняті процесуальні рішення.
Ухвалою суду від 28 січня 2022 року у справі прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито загальне позовне провадження, залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог у справі, витребувано:
у Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіроко Фінанс» належним чином завірені документи, на підставі яких був вчинений виконавчий напис № 182496 від 16 червня 2021 року;
у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича належним чином завірені документи, які обґрунтовують вчинення виконавчого напису № 182496 від 16 червня 2021 року;
у приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Григорчука Павла Васильовича належним чином завірені документи, на підставі яких відкрито виконавче провадження № 67879648 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ..
Ухвалою суду від 01 лютого 2022 року забезпечено позов ОСОБА_1 шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні ВП №67879648, відкритому на підставі виконавчого напису №182496 від 16 червня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем.
Ухвалою суду від 10 червня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу для розгляду справи по суті.
Ухвалою суду від 10 червня 2022 року вирішено розгляд справи із постановленням заочного рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з огляду на такі встановлені у судовому засіданні обставини та відповідні ним докази.
Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження № 67879648 від 14 грудня 2021 року, на підставі виконавчого напису № 182796 від 16 червня 2021 року, винесеного приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є. М., приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Григорчуком П. В. відкрито провадження, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «СірокоФінанс» заборгованості в загальному розмірі 9662 грн. 50 коп. Крім цього у постанові зазначено, що з ОСОБА_1 підлягає стягненню виконавчий збір (винагорода приватного виконавця) у розмірі 966 грн. 25 коп..
Відповідно до виконавчого напису № 182496, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є. М., звернуто стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором № 489980, від 28 січня 2020 року укладеним з ТОВ «Лінеура Україна», правонаступником якого є «СірокоФінанс». Стягнення заборгованості проводиться за період з 22 лютого 2021 року по 31 травня 2021 року. Сума заборгованості складає: за тілом кредиту 2500 грн. 00 коп., заборгованість за відсотками 6412 грн.50 коп. Загальна заборгованість становить 9662 грн. 50 коп..
Судом досліджені представлені приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області на виконання ухвали суду матеріали виконавчого провадження на підставі яких відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у копіях:
кредитний договір № 489980 від 28 січня 2020 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Лінеура Україна»щодо отримання кредиту в розмірі 2500 грн. 00 коп.. За змістом кредитного договору дата повернення кредиту та нарахованих процентів не пізніше 27 лютого 2020 року;
заява ТОВ «СірокоФінанс» № 9255 від 29 листопада 2021 року на вчинення виконавчого напису, підписана представником відповідача;
виконавчий напис № 182496від 16 червня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є. М..
Відповідно до статті 18 ЦК України,нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із частиною першої статті 1 Закону України "Про нотаріат", нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.
Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом "Про нотаріат"та іншими актами законодавства України (частина першастатті 39 Закону "Про нотаріат").
Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5(далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19статті 34 Закону України "Про нотаріат").
Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячені Глава 14 Закону України "Про нотаріат"та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.
Так, згідно із статтею 87 Закону України "Про нотаріат"для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 Закону України "Про нотаріат"визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).
Згідно із підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).
Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172(далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат"та Порядку вчинення нотаріальних дій.
При цьому стаття 50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.
За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат").
Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.
Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат", захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.
Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи у частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.
Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17.
Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат"у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити і зазначити у рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом у Постанові від 06 травня 2020 року по справі № 320/7932/16-ц.
Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно із Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16).
В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається, зокрема, на те, що вимоги ТОВ «СірокоФінанс» неправомірні, оскільки заборгованості не існує.
Із представлених суду документів не вбачається наявність договірних відносин між відповідачем ТОВ «СірокоФінанс» та ТОВ «Лінеура Україна», за якими ТОВ «СірокоФінанс» виникло право вимоги до ОСОБА_1 , також суду не представлено відомостей про наявність заборгованості по кредитному договору, з яких видно, що така заборгованість є очевидно безспірною.
Всі вищезазначені підстави свідчать про відсутність ознак безспірності заборгованості за кредитними правовідносинами, як і ознак наявності таких відносин, що виникли між сторонами.
Суд виходить з вимог ст. ст.12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, відповідно до ч. 1ст. 89 ЦПК України.
Відповідач у судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача.
Аналізуючи наведені норми чинного законодавства України в сукупності з дослідженими матеріалами справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку відповідачем не підтверджено безспірності заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «СірокоФінанс».
За таких обставин суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.
Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору.
Позивачем при зверненні до суду із зазначеним позовом було сплачено 992 грн. 40 коп., тому з огляду на задоволення позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 992 грн. 40 коп..
З огляду на викладене витрати понесені позивачем при розгляді цивільної справи підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст.12, 13,89,206,259,264-265,267,268 ЦПК України, 207, 1048, 1054, 1055 ЦК України, 87, 88 Закону України "Про нотаріат", суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «СірокоФінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Григорчук Павло Васильович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.
Визнати виконавчий напис № 182496 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем 16 червня 2021 року щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «СірокоФінанс» заборгованості у розмірі 9662(дев`ять тисяч шістсот шістдесят дві) грн. 50 коп. таким, що не підлягає виконанню.
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «СірокоФінанс»на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп..
Відповідно до ч. 7 ст.158 ЦПК України, заходи забезпечення позову, застосовані відповідно до ухвали суду від 01 лютого 2022 року, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а відповідачем, в такий же строк з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідно до п. 3 розділу XII "Прикінцеві положення» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.
Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 .
Представник позивача:
Лозовий Ігор Олександрович, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 4878 від 30 серпня 2017 року , юридична адреса: АДРЕСА_2 , електрона адреса: ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору:
приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, місце знаходження: м. Харків, Основ`янський район, пл. Руднева, 7, засоби зв`язку: E-mail: ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
Головуючий - суддя: О. В. Ільяшевич