Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.12.2022 Справа №607/11066/22

Провадження №2/607/2993/2022

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Кунець Н.Р.

за участі секретаря судового засідання Ковбасюк М.В.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача адвоката Будз Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні зали судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів, розірвання договору купівлі продажу, стягнення коштів, стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 (далі ФОП ОСОБА_2 ) про захист прав споживачів, розірвання договору купівлі продажу, стягнення коштів, стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 17.02.2022 він придбав системний блок з комплектуючими в магазині СІТ-Комп`ютери, за ціною 42750 грн. В процесі експлуатації зазначеного системного блоку, ним були виявленні недоліки, зокрема некоректно почав працювати режим підсвічування частина лампочок перестала світити у відповідності 20 - ти різних режимів підсвічування, світячи тільки тусклим жовтим кольором, частина перестала світитись взагалі, в режимі сну деякі лампочки продовжують світитись різними кольорами. Одразу після виявлення ним неналежної якості товару, він 28.07.2022 звернувся до відповідача згідно ст. 4, 5, 6, 7, 8 Закону України «Про захист прав споживачів» з питанням гарантійного ремонту та видачою обмінного фонду. Товар було прийнято на гарантійний ремонт, однак в обмінному фонді йому було відмовлено. Цього ж для, йому перетелефонували та повідомили, що ремонт проведений, проте проблема із якою він звернувся вирішена не була, відтак він повторно звернувся з даною проблемою до відповідача, на що йому було відмовлено в гарантійному ремонті. 01.08.2022 він надіслав рекомендованого листа з заявою про здійснення гарантійного обслуговування в магазин СІТ - Комп`ютери ФОП ОСОБА_2 про прийняття системного блоку і видачі обмінного фонду на час ремонту, на що йому була надіслана відповідь на вайбер у якій повідомлено, що для вирішення його питання потрібно звернутись в магазин, де було придбано товар. Звернувшись в магазин де він придбав товар йому знову було відмовлено в прийнятті товару на гарантійне обслуговування і видачі обмінного фонду. Оскільки його питання вирішене не було, він звернувся зі скаргою на магазин СІТ - Комп`ютери ФОП ОСОБА_2 в Головне Управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області. В період, коли розглядалась його скарга, 09.08.2022 він ще раз звернувся з письмовою заявою в магазин СІТ - Комп`ютери ФОП ОСОБА_2 про здійснення гарантійного обслуговування і видачі обмінного фонду на час ремонту. Крім того, у даній заяві він просив за кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки, виплатити йому неустойку в розмірі 1% вартості товару. Проте йому надійшла аналогічна попередній відповідь. Таким чином наданий час недоліки товару не вирішені, а його права, як споживача порушенні.

Враховуюче вище вищевикладене, позивач вважає, що придбав товар з істотними недоліками, у розумінні наданого в ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», а тому має права визначенні в ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», зокрема на: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника) товар.

Окрім цього позивач зазначає, що йому також було завдано значної моральної шкоди, яка полягає в душевних хвилюваннях, погіршенні стосунків з оточуючими. Близькі та оточуючі, почали докоряти йому, що він купив цей неякісний товар, а тому він був змушений приділяти частину свого особистого часу на вирішення даної проблеми, багаторазово звертатись до відповідача, як усно так і письмово, відпрошуватися з роботи, витрачати гроші для того, щоб доставити товар на гарантійний ремонт.

За наведених обставин, позивач просить позов задовольнити та розірвати договір купівлі продажу системного блоку від 17.02.2022 укладений між ОСОБА_1 та магазином СІТ Комп`ютери ФОП ОСОБА_2 ; стягнути з магазину СІТ Комп`ютери ФОП ОСОБА_2 на його користь кошти сплачені за договором купівлі продажу системного блоку від 17.02.2022, укладеного між ОСОБА_1 та магазином СІТ Комп`ютери ФОП ОСОБА_2 у сумі 3000 грн; стягнути з магазину СІТ Комп`ютери ФОП ОСОБА_2 на його користь моральну шкоду у розмірі 2000 грн; стягнути з магазину СІТ Комп`ютери ФОП ОСОБА_2 на його користь за кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки неустойки 1% вартості товару відповідно до ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів».

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26.08.2022 відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

29.09.2022 позивач ОСОБА_1 подав суду додаткові обґрунтування позову, в яких вказує, що у відповідності до ст. 679 ЦК України, у випадку існування гарантії щодо якості товару обов`язок доведення обставин, що звільняють продавця від відповідальності покладається на нього. Крім того, зауважує, що підставою для розірвання договору та повернення сплаченої суми за товар є істотний недолік цього товару, який робить неможливим його використання в цілому. Так, недолік, який є у придбаному ним товарі є істотним, оскільки відповідає всім ознакам визначеним у п. 12 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів», зокрема: він робить недопустимим використання товару відповідно до цільового призначення, а саме використання підствітки згідно її цільового призначення заявленого виробником, а саме 20 режимів підсвічування; він виник з вини виробника; після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин. Зазначає, що він звернувся до ОСОБА_2 з проблемою некоректної роботи підсвітки на системному блоці. У відмітці ОСОБА_2 , після проведення гарантійного обслуговування зазначено, що товар видано у справному стані, однак при включенні недолік проявився знову та згідно ст. 1 пункту 12 в) Закону України «Про захист прав споживачів» товар став суттєво іншим, ніж передбачено договором. Таким чином, згідно ст. 8 пункт 1 абзац 2 та ст. 8 пункт 3 абзац 2 Закону України «Про захист прав споживачів» він має право пред`явити одну з вимог, зокрема розірвати договір та повернути сплачену за товар грошову суму або ж вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника) товар. Водночас звертає увагу, що тягар доказування відсутності істотного недоліку товару покладений саме на відповідача, проте останній не довів належну якість товару, відсутність в ньому істотних недоліків та існування інших обставин, які звільняли б його від відповідальності. Отже, оскільки ним виявлено протягом встановленого гарантійного строку недолік товару, який не спростований відповідачем належними та допустимими доказами, позивач вважає що з відповідача на його користь потрібно стягнути вартість товару неналежної якості, а саме системного блоку в розмірі 3000 грн. З приводу моральної шкоди вказує, що у спорах про захист прав споживачі відшкодування моральної шкоди прямо встановлено спеціальним законом, який регулює відносини у сфері захисту прав споживачів. З посиланням на п. 5 ч. 1 ст. 4, п. 19 ч. 1 ст. 1, ч. 2 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», позивач зазначає, що порушення відповідачем зобов`язання про гарантійне обслуговування, незважаючи на умови укладеного договору, є недоліком продукції (неналежним наданням гарантійного обслуговування) у розумінні законодавства про захист прав споживачів і відповідно до статей 4 та 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» має наслідком відшкодування моральної шкоди, завданої неналежним наданням гарантійного обслуговування. Позивач також просить суд врахувати, що моральна шкода за порушення цивільно-правового договору як спосіб захисту суб`єктивного цивільного права може бути компенсована і в тому разі, якщо це прямо не передбачено законом або тим чи іншим договором, і підлягає стягненню на підставі статей 16 та 23 ЦК України і статей 4 та 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» навіть у тих випадках, коли умовами договору право на компенсацію моральної шкоди не передбачено. Крім того, позивач зазначає, що 09.08.2022 він звернувся до відповідача із письмовою заявою про здійснення гарантійного обслуговування і видачі обмінного фонду на час ремонту, у якій також наголосив, що за виконання вимоги про надання товару аналогічної марки, він просить виплатити йому неустойку в розмірі 1% вартості товару, згідно ст. 8 ЗУ «Про захист прав споживачів» та постанови Кабінету Міністрів України № 172 від 19.03.1994. Таким чином він звернувся до відповідача з вимогою про стягнення неустойки за кожен день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки, однак отримав відповідь про відмову в цьому. Відтак позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь неустойку за кожен день затримка виконання вимоги про надання товару аналогічної марки за період з 09.08.2022 (дата прийняття заяви) по 20.09.2022 (дата призначення судового засідання), тобто за 41 день, виходячи із вартості системного блоку, зокрема 3000 грн, що становить 1230 грн.

20.10.2022 судом зареєстровано відзив на позовну заяву поданий відповідачем ФОП ОСОБА_2 , з якого вбачається, що відповідач заперечує щодо міркувань та доводів позивача наведених у позовній заяві та вважає, що вони є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають закону. Так, відповідач не заперечує, що 17.02.2022 ОСОБА_1 придбав в магазині СІТ Комп`ютери, в його особі ФОП ОСОБА_2 , за ціною 42 750 грн системний блок з комплектуючими. Разом з тим, 28.07.2022 ОСОБА_1 без подання будь-якої письмової заяви звернувся до нього за адресою розміщення його магазину СІТ-Комп`ютери, із усною скаргою про те, що не працює підсвітка вентиляторів, вмонтованих у корпус системного блоку. Відповідний запис був зроблений в гарантійному талоні на системний блок з комплектуючими та вірність якого підтверджено підписом клієнта. Будь яких уточнень щодо неналежної роботи підсвітки вентиляторів в корпусі ОСОБА_1 надано не було. В присутності ОСОБА_1 було здійснено огляд системного блоку, в результаті чого було виявлено ознаки забруднення системного блоку, а саме велику кількість пилу, у зв`язку із чим того дня системний блок було прийнято на технічне обслуговування, яке полягало в чистці від забруднення для коректної роботи системного блоку з вентиляторами та комплектуючими, а також для встановлення наявності заявленого ОСОБА_1 недоліку. Після проведення зазначених робіт, 28.07.2022 у присутності ОСОБА_1 було проведено кінцеву перевірку роботи підсвітки вентиляторів, а саме при ввімкнені кнопки керування підсвітки на корпусі системного блоку підсвітка вмикалась, при довгому натисканні кнопки ввімкнення підсвітки підсвітка вимикалась. Тобто, заявлена ОСОБА_1 несправність роботи підсвітки не відповідала дійсності. Відмітка про вид виконаної роботи з технічного обслуговування була внесена в гарантійний талон №4914/02-22. Відповідач вказує, що позивач безпідставно згадує у позовній заяві про його вимогу від 28.07.2022 до нього про надання йому товару аналогічної марки, як це передбачено абз.2 п.9 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки 28.07.2022 письмової вимоги по даному питанню позивач до нього не пред`являв, а тому обов`язку на надання аналогічного товару з обмінного фонду у нього не виникало. В подальшому, 03.08.2022 ОСОБА_1 , не представляючи відповідачу для огляду придбаний системний блок з комплектуючими, знову звернувся із усною скаргою, в якій просив надати йому рівнозначний товар з обмінного фонду на час проведення гарантійного ремонту придбаного системного блоку, оскільки, на його думку, виявлено недолік в частині некоректної роботи підсвітки. Водночас у відповідності до норм постанови Кабінету Міністрів України від 11.04.2002 № 506 про затвердження «Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів» для вирішення поставленої ОСОБА_1 03.08.2022 вимоги про надання йому рівнозначного товару з обмінного фонду на час проведення гарантійного ремонту, останній спершу повинен був здати системний блок на обслуговування для підтвердження заявленого недоліку, що ОСОБА_1 не було виконано. Також відповідач звертає увагу, що позивач безпідставно вказує про те, що у придбаному системному блоці повинні працювати 20 різних режимів підсвітки, так як згідно змісту інструкції по використанню корпусу, яка була надана ОСОБА_1 при купівлі вказаного товару, загальна кількість режимів підсвічування становить 16 різних режимів (15 режимів підсвічування і один режим сну) дана інформація присутня і на сайті виробника. Відповідач вказує, що в подальшому від ОСОБА_1 на телефонний номер магазину через додаток «Вайбер» було надіслано повідомлення із копією заяви від 28.07.2022, вимоги якої стосувалися прийняття системного блоку на гарантійне обслуговування та надання на період гарантійного обслуговування аналогічного товару з обмінного фонду. У цій заяві ОСОБА_1 також просив вказати дату та час, а також адресу компанії, куди йому потрібно звернутися для вирішення його питання. Доказів, які б підвереджували факт купівлі товару надіслано не було. 04.08.2022 ОСОБА_1 в аналогічний спосіб із застосуванням додатку «Вайбер» було надіслано відповідь, в якій роз`яснено, що для вирішення даного питання йому потрібно звернутися до магазину в якому було здійснено придбання системного блоку з комплектуючими запчастинами. 08 серпня 2022 року ОСОБА_1 прийшов в магазин з повторною усною вимогою про прийняття системного блоку на гарантійне обслуговування і надання йому аналогічного товару з обмінного фонду. Відтак, ОСОБА_1 знову було запропоновано у його присутності перевірити споживчі властивості товару, його комплектність, зовнішній вигляд, наявність пломб та гарантійних талонів і встановити наявність заявленого недоліку, і в разі його підтвердження усунення в термін передбачений законодавством. На дану пропозицію ОСОБА_1 , не погодився, а поставив вимогу спершу надати йому аналогічний товар із обмінного фонду. Відповідач зауважує, що у цей момент у ОСОБА_1 була присутня із собою коробка від системного блоку, проте її вміст, а саме чи був наявний всередині зазначений товар, не було підтверджено, так як ОСОБА_1 відмовився надавати товар для перевірки. Надалі, 09.08.2022 ОСОБА_1 , не представляючи для жодного огляду придбаний системний блок з комплектуючими, звернувся до ФОП ОСОБА_3 із вимогою прийняти письмову заяву про здійснення гарантійного обслуговування вказаного придбаного товару, яка була прийнята і позивачу було запропоновано зачекати декілька хвилин для отримання відповіді в письмовій формі на його звернення, однак ОСОБА_1 відмовився і просив надати йому відповідь шляхом зазначеним у заяві. Також, 09.08.2022, у поштовому відділенні відповідач вперше отримав письмову заяву ОСОБА_1 від 28.07.2022, на яку було надіслано ОСОБА_1 письмову відповідь, у якій позивачу повторно було роз`яснено, що для вирішення даного питання йому потрібно звернутися до магазину, в якому було здійснено придбання системного блоку. Таким чином, ним були залишені без задоволення вказані письмові претензії ОСОБА_1 від 09.08.2022 з підстав неподання товару на сервісне обслуговування, тобто товар не було надано для встановлення наявності у нього недоліку. Крім того, оскільки ОСОБА_1 не було здано товар на гарантійне обслуговування, і відповідно у нього ФОП ОСОБА_2 не виникало обов`язку на надання споживачу товару з обмінного фонду, то і вимоги позивача щодо стягнення з нього неустойки 1% вартості товару за кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки є необґрунтованими та безпідставними. Відповідач також вказує, що у постанові Кабінету Міністрів України№231 від 16.03.2017, зазначено вичерпний перелік товарів, які підлягають гарантійному ремонту. Водночас, у листі Міністерства доходів і зборів України №6983/7/99-99-24-02-03-17 від 26.03.2014 було здійснено класифікацію, розмежування та уточнення товарів поданих у вищезгаданій постанові Кабінету Міністрів України №231, згідно якого вказаного позивачем товару (а саме вентилятора, що використовуються для охолодження мікропроцесора) немає. Таким чином, у нього ФОП ОСОБА_4 , немає обов`язку щодо гарантійного ремонту зазначеного позивачем товару. На підставі викладеного відповідач просить, відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

04.11.2022 позивач ОСОБА_1 подав суду відповідь на відзив, в якому вказує, що щодо наведених у відзиві міркувань та доводів відповідача він заперечує та вважає, що вони є безпідставними, необґрунтованими та такими які не відповідають вимогам закону. Так, Законом України «Про захист прав споживачів» не передбачено, що перед зверненням для гарантійного обслуговування потрібно подавати будь - які письмові заяви. Крім того, з приводу тверджень відповідача, що він звернувся з усною скаргою про те, що не працює підсвітка вентиляторів, він не погоджується, оскільки він звертався для здійснення гарантійного обслуговування із недоліком що не працює підсвітка, що і було записано у гарантійному талоні №2 4914/02-22 від 16.02.2022, що він підтвердив своїм підписом, а не підсвітка вентиляторів. Вказує, що з після його звернення з приводу не працюючої підсвітки, в його присутності працівник магазину Сіт комп`ютери здійснив перевірку системного блоку відповідно до п. 30 Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної за міни технічно складний побутових товарів, переконався, що усе відповідає п. 18 цього ж Порядку, встановив наявність заявленого ним недоліку, зокрема підсвітка не працювала та прийняв системний блок на гарантійне обслуговування, при цьому власноруч здійснивши запис у гарантійному талоні № 4914/02-22 у графі «Відмітки про ремонт та заміни обладнання» - «не працює підсвітка». З приводу твердження відповідача, по про те, що на системному блоці було виявлено ознаки забруднення, а саме велику кількість пилу він заперечує, при цьому запис у гарантійному талоні № 4914/02-22 в графі «Відмітки про ремонт та заміни обладнання» -«пломби не порушені з ознаками забруднення і запилення» з`явився після його підпису та без його відому. Таким чином, у його присутності було встановлено наявність недоліку, прийнято товар на гарантійне обслуговування і зроблено запис у гарантійному талоні не працює підсвітка. Факту забруднення чи запилення у його присутності встановлено не було. Водночас з фото наданих відповідачем не можливо встановити, що це саме його системний блок. Більше того, на них зображено не значну кількість пилу, а не велика кількість, а тому позивач просить даний доказ не брати до уваги. Позивач звертає увагу, що ФОП ОСОБА_2 сам поставив пломбу магазину СІТ-комп`ютери, яка обмежує його право на доступ до комплектуючих системного блоку для чищення їх від забруднення та запилення, що може спричинити некоректну їх роботи в подальшому. Окрім цього, позивач заперечує з приводу того, що 28.07.2022 системний блок було прийнято на технічне обслуговування, яке полягало в чистці від забруднення для коректної роботи системного блоку з вентиляторами та комплектуючими, а також для встановлення наявності заявленого ним недоліку, оскільки системний блок на технічне обслуговування, яке полягало в чистці від забруднення для коректної робити системного блоку з вентиляторами та комплектуючими він не здавав та вперше дізнався про це у відзиві відповідача. Позивач зауважує, що він не звертався до ФОП ОСОБА_2 з проблемою некоректної роботи вентиляторів чи комплектуючих. Вентилятори та комплектуючі працювали справно. Ніякого документу про здачу системного блоку на технічне обслуговування він не підписував, та такого документу відповідачем не було надано до відзиву. Вказує, що він не здавав системний блок на технічне обслуговування і для встановлення наявності заявленого недоліку, адже його було встановлено при прийнятті на гарантійне обслуговування, як передбачає пункт 30 Порядку. Також, позивач не погоджується із твердженнями позивача з приводу того, що після проведення робіт, при проведенні кінцевої перевірки підсвітки вона вмикалась та вимикалась, тобто заявлена ним несправність роботи підсвітки не відповідала дійсності, оскільки несправність відповідала дійсності, а системний блок був прийнятий на гарантійне обслуговування, по причині не працюючої підсвітки та в подальшому виданий йому із зробленою відміткою відповідача у гарантійному талоні № 4914/02-22 у графі «Відмітки про ремонт та заміни обладнання» - «Системний блок видано клієнту в справному стані». Разом з тим, забравши системний блок після гарантійного обслуговування та включивши його вдома він знову виявив, що некоректно працює підсівітка, та звернувся з даною проблемою на телефонний номер магазину СІТ комп`ютери через додаток «Вайбер», а також повідомив письмово заявою від 28.07.2022, яку направив поштою 01.08.2022. В подальшому 03.08.2022 він звернувся до відповідача з придбаним у нього системним блоком з комплектуючими для проведення повторного гарантійного обслуговування, у чому йому було відмовлено та повідомлено, що п.п. 18, 30 Порядку передбачають обов`язок продавця/виробника надати споживачеві товар аналогічної марки лише після прийняття товару на гарантійний ремонт, проте позивач зауважує, що дані норми такого обов`язку не передбачають. Окрім цього, позивач зазначає, що відповідач безпідставно звинувачує його, про вказання 20 різних режимів підсвічування, оскільки виробник у технічних характеристиках вказує про 20 різних режимів підсачування і вони дійсно наявні у його системному блоці. Щодо ненадання ним доказів, які б підтверджували факт купівлі товару при його звернення 28.07.2022 із заявою на «Вайбер», позивач вказує, що через додаток «Вайбер» було уже повторне звернення про гарантійне обслуговування, а документи, які підтверджували факт купівлі товару ним були надані при першому зверненні. Позивач вказує, що він неодноразово приносив системний блок до магазину СІТ - комп`ютери для огляду та встановлення наявності заявленого недоліку у його присутності, однак відповідач вимагав залишити товар на сервісне обслуговування для встановлення наявності у нього недоліку без його присутності, тим самим відмовляючи йому у гарантійному обслуговуванні. Водночас, законом не передбачено, здавати товар на сервісне обслуговування перед гарантійним обслуговування для встановлення у ньому недоліку, який на переконання позивача і так було вже встановлено ФОП ОСОБА_2 . Крім того, зауважує, що він за власний рахунок доставляв системний блок в магазин СІТ - комп`ютери для його огляду та встановлення недоліку. Також зазначає, що у відповіді наданій відповідачем на його звернення не було жодних пропозицій та роз`яснень які він залишив без відповідного реагування. Окрім цього, вказує, що у відповідності до ЗУ «Про захист прав споживачів» за умови виникнення необхідності у визначенні причин втрати якості товару під час гарантійного строку продавець зобов`язаний провести експертизу продукції, при цьому на споживача покладається обов`язок лише довести наявність істотного дефекту продукції, тягар доказування причин виникнення недоліку товару покладений на продавця. Крім того відповідачем було поставлено пломбу на задній панелі системного блоку, яка обмежує мій і середину системного блоку, а також проведення експертизи експертом. Таким чином, позивач вважає, що ним було виявлено протягом встановленого гарантійного строку істотний недолік товару та доведено, що він є дійсно істотним, що не було спростовано відповідачем належними та допустимими доказами. Крім цього, позивач повідомляє, що надаю відповідачу письмову згоду для організації проведення експертизи для визначення причини втрати якості. Окрім цього, відповідач не надав суду жодних доказів, які підтверджують, що він підписався про те, що технічне обслуговування було проведено успішно, оскільки у гарантійному талоні № 4914/02-22 він підписувався один раз, чим підтвердив правильність написання причини його звернення. Враховуючи вищевикладене, наведені ним обставини, беручи до уваги його заперечення фактів викладених у відзиві відповідача, а також факт завданої йому шкоди неправомірними рішеннями та бездіяльністю відповідача, позивач просить суд позов задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні 29.11.2022 позивач ОСОБА_1 подав заяву на проведення експертизи продукції від 07.11.2022, у якій надає згоду на проведення експертизи.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав та мотивів зазначених у позовній заяві, додаткових обґрунтуваннях та відповіді на відзив та просив їх задовольнити. Додатково в судовому засіданні продемонстрував придбаний ним системний блок та наявні у ньому недоліки. Крім того заперечив з приводу витрат на правничу допомогу та вказав, що вважає заявлений розмір витрат на правничу допомогу неспівмірним та необґрунтованим.

Представник відповідач ФОП ОСОБА_2 адвокат Будз Т.В. в судовому засіданні заперечив з приводу позовних вимог та просив відмовити у їх задоволенні з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Додатково просив у випадку відмови у задоволенні позовних вимог, стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 грн.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав:

Судом встановлено, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_2 з 11.09.2020 зареєстрований як фізична особа підприємець, вид діяльності: роздрібна торгівля комп`ютерами, периферійним устаткуванням, програмним забезпеченням у спеціалізованих магазинах (основний); діяльність посередників, що спеціалізуються в торгівлі іншими товарами, інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; ремонт комп`ютерів і периферійного устаткування.

17.02.2022 ОСОБА_1 придбав у магазині «СІТ Комп`ютери» де здійснює підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_2 системний блок Intel i5, який включає: процесор INTEL Core™ і5 10400F; материнська плата GIGABYTE В560М DS3H; оперативна пам`ять DDR4 16GB 3200 MHz Micron; жорсткий диск SSD M.2 2280 1TB Samsung; корпус Корпус FSP CMT340; блок живлення ESP 600W (H3-600), а також відеокарту ASUS GeForce RTX3060 12Gb, загальною вартістю, 42750, що підтверджується Фіскальними чеками №242094265, № 242087456 від 17.02.2022.

На придбані товари ОСОБА_1 було видано гарантійні талони.

Згідно гарантійних талонів №4914/02-22, №4915/02-22 на придбаний товар: INTEL Core і5 10400F ВОХ; GIGABYTE В560М DS3H ВОХ; DDR4 16GB 3200 MHz Micron ВОХ; SSD M.2 2280 1TB Samsung ВОХ діє гарантійний термін 24 місяці, на придбаний блок живлення ESP 600W та відеокарту GeForce RTX3060 12Gb ASUS діє гарантійний термін 12 місяців. За умовами гарантійних талонів клієнтові налається право на безкоштовний гарантійний ремонт протягом гарантійного терміну, заявленого продавцем на даний тип товарів і зазначеного в гарантійному талоні. Уведення фірмою нових гарантійних терміти для визначених виробів не мас зворотної сили, тобто терміном гарантії на виріб є період гарантії, установлений на момент покупки. Гарантія наддається конкретній особі (покупцеві), і претензії з боку третіх осіб розглядатися не будуть. При придбанні товару покупець повинний самостійно перевірити комплектність і фізичні ушкодження товару тому, що після придбання претензії щодо комплектності і фізичних несправностей фірмою не приймаються. Прийом товару на гарантійне обслуговування здійснюється тільки у сервісному центрі фірми при дотриманні клієнтом наступних умов: наявність завіреного печаткою фірми гарантійного талона із указівкою моделі (наявність підписів продавця і покупця обов`язкова) серійного номера (якщо був зазначений) і гарантійного терміну виробу Наявність повної комплектації на данин виріб; зовнішній вигляд виробу повинний відповідати його зовнішньому виглядові на день продажу (збереження пломб і наклейок виробника (продавця), читабельність серійних номерів, відсутність подряпин, потертостей, фізичних ушкоджень і забруднення); наявність заявленої несправності на конкретний виріб. Вироби з указівкою несправностей загального характеру «не працює», «глючить» і т.п. у гарантійний ремонт не приймаються. Тривалість виконання гарантійного ремонту складає до 14-ти робочих днів, за гарантійним талоном №4914/02-22, та до 20 днів за гарантійним талоном №4915/02-22. У випадках, коли ремонтні роботи не можуть бути проведені в цей строк, а заміна неможлива, з відома керівника відділу гарантійного обслуговування тривалість ремонту може бути продовжена, про що повідомляється Покупцю окремо. При неможливості здійснення гарантійного ремонту клієнтові видається аналогічний товар, що не уступає по своїх технічних характеристиках придбаному виробові, а при відсутності такого здійснюється повернення грошей за найменшою ціною обраної за критеріями, що задовольняють наступним умовам: ціна останньої угоди; ціна поточного прайс листа; ціна товару не гіршого по технічних характеристиках. Зауваження: заміна (повернення грошей) відбувається при наявності: виробу, супроводжуючих аксесуарів, фабричного упакування. Виріб не приймається по гарантії і безкоштовний ремонт не проводиться в тому числі і у випадках: при недотриманні оригінальної комплектності Виробу (оригінальна упаковка, інструкція користувача, драйвера, з`єднуючі кабелі і т.д.); при порушенні гарантійних пломб, наклейок, стікерів виробника, при виявленні слідів їхнього переклеювання або ремаркування; при наявності механічних, електротехнічних, хімічних ушкоджень поверхні або компонентів виробу і комплектності (видимі зміни компонентів, роздутості, відколи, ум`ятини ); також при наявності ушкоджень, викликаних використанням нестандартних видаткових матеріалів і запчастин; ушкодження на корпусі HDD або інших комплектуючих і виробів, шо вимагають дбайливого звертання , що можуть бути витлумачені як сліди удару; порушення герметичності блоку дисків і голівок HDD (порушена цілісність стрічки герметичної зони); «Висаджені» мікросхеми на платі контролера HDD або на М/В, що є прямим наслідком порушення правил експлуатації (неправильність підключення, подача неправильних живлячих напруг, «гаряче» підключення, зневага правил електростатичної безпеки і т.п.).

Як вбачається з гарантійного талону №4914/02-22, зокрема, графи «Відмітки про ремонт та заміни обладнання», 28.07.2022, при звернення зі слів клієнта: не працює підсвітка, що засвідчено підписом ОСОБА_1 . Встановлено, що пломби не порушенні, з ознаками забруднення і запилення. Також, 28.07.2022 системний блок видано клієнтові в справному стані. Проведено періодичне обслуговування у зв`язку із забрудненням. Згідно гарантійних умов, на вентилятори гарантія й інші зобов`язання не поширюються.

01.08.2022 ОСОБА_1 звернувся до ФОП ОСОБА_2 , із заявою про здійснення гарантійного обслуговування від 28.07.2022, шляхом направлення її рекомендованим листом через АТ УКРПОШТА на поштову адресу відповідача, у якій повідомив, що у період гарантійного строку ним були виявлені недоліки, некоректно почала працювати підсвітка частина лампочок перестала світити кольорами у відповідності 20 різних режимів підсвічування, світячи тільки тусклим жовтим кольором, в режимі сну деякі лампочки продовжують світитися жовтим кольором. Відтак ОСОБА_1 просив прийняти системний блок па гарантійне обслуговування, надати йому на період гарантійного обслуговування обмінний фонд рівнозначний даному.

09.08.2022 ОСОБА_1 звернувся до ФОП ОСОБА_2 , із заявою про здійснення гарантійного обслуговування, у якій повідомив, що у період гарантійного строку ним були виявлені недоліки, некоректно почала працювати підсвітка частина лампочок перестала світити кольорами у відповідності 20 різних режимів підсвічування, світячи тільки тусклим жовтим кольором, в режимі сну деякі лампочки продовжують світитися жовтим кольором. Відтак ОСОБА_1 просив прийняти системний блок па гарантійне обслуговування, надати йому на період гарантійного обслуговування обмінний фонд рівнозначний даному. Крім того, за кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки, просив виплатити йому неустойку в розмірі 1% вартості товару.

Згідно відповіді ФОП ОСОБА_2 на заяву ОСОБА_1 про здійснення гарантійного обслуговування надісланої позивачу 09.08.2022 на його поштову адресу, ОСОБА_1 було повідомлено, що для вирішення поставленого ним питання потрібно звернутись до магазину в якому було здійснено придбання системного блоку з комплектуючими запчастинами за адресою АДРЕСА_1 у робочий час з 10 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв. з понеділка по п`ятницю.

03.08.2022 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області із скаргою, у якій просив зобов`язати магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ФОП ОСОБА_2 ) прийняти несправний системний блок та здійснити гарантійне обслуговування відповідно до ЗУ «Про захист прав споживачів». На період гарантійного обслуговування надати йому обмінний фонд рівнозначний даному.

Відповідно до відповіді Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області № Г-106-20/20/08.3/05/146/пл. від 11.08.2022, ОСОБА_1 було повідомлено, що Постановою Кабінету: Міністрів України від 13.03.2022 №303 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану» припинено проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду на період воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відтак в Головного управління відсутні правові підстави для здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) з питань зазначених у його зверненні. ОСОБА_1 також роз`яснено, право отримати на час ремонту товар аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) незалежно від моделі та неустойки в розмірі одного відсотка вартості товару за кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів), а також рекомендовано, у разі відмови в реалізації його прав, звернутися до суду за захистом прав передбачених законодавством про захист прав споживачів

На підтвердження технічних характеристик прибраного позивачем системного блоку його режимів роботи та вартості позивачем додано до позовної заяви скрін шоти із сайтів «Розетка» та офіційного сайту виробника системного блоку, а також відео файли з мережі інтернет.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають, зокрема, з договору.

Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому (частина перша статті 659 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 675 ЦК України товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу. Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк).

Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним, в силу статті 664 ЦК України, у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 1 Закон України «Про захист прав споживачів» договір усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами.

Продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Продавець (виробник, виконавець) на вимогу споживача зобов`язаний надати йому документи, які підтверджують належну якість продукції (частини перша та друга статті 6 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Згідно зі статтею 15 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору.

Інформація, передбачена частиною першою цієї статті, доводиться до відома споживачів виробником (виконавцем, продавцем) у супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також у маркуванні чи іншим способом (у доступній наочній формі), прийнятим для окремих видів продукції або в окремих сферах обслуговування.

Інформація про продукцію може бути розміщена у місцях, де вона реалізується, а також за згодою споживача доводитися до нього за допомогою засобів дистанційного зв`язку.

Згідно зі статтею 21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені, виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо:

1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції;

2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення;

3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору;

4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач;

5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію;

6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою;

7) ціну продукції визначено неналежним чином;

8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Згідно зі статтею 678 ЦК України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.

Права покупця у разі продажу йому товару неналежної якості визначено статтею 708 ЦК України.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Частиною третьою статті 8 цього Закону передбачено, що вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред`являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача. Споживач має право пред`явити одну з вимог, передбачених частиною першою цієї статті, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною першою цієї статті.

Істотний недолік це недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором (пункт 12 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Відповідно до частини шостої статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» за наявності товару вимога споживача про його заміну підлягає негайному задоволенню, а в разі виникнення потреби в перевірці якості протягом чотирнадцяти днів або за домовленістю сторін.

У частині чотирнадцятій статті 8 цього Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що вимоги споживача, передбачені цією статтею, не підлягають задоволенню, якщо продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) доведуть, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання.

Відповідно до абзацу 2 частини четвертої статті 17 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець (виконавець, виробник) зобов`язаний у триденний строк з дня одержання від споживача письмової згоди організувати проведення експертизи продукції. Експертиза проводиться за рахунок продавця (виконавця, виробника). Якщо у висновках експертизи буде доведено, що недоліки виникли після передачі продукції споживачеві внаслідок порушення ним встановлених правил використання, зберігання чи транспортування або дій третіх осіб, вимоги споживача не підлягають задоволенню, а споживач зобов`язаний відшкодувати продавцю (виконавцю, підприємству, яке виконує його функції) витрати на проведення експертизи. Споживач, продавець (виконавець, виробник) мають право на оскарження висновків експертизи у судовому порядку.

Тобто, з вказаного вбачається, що обов`язок організації проведення експертизи продукції покладено на продавця. Проте вказані дії продавцем мають бути вчинені за згодою покупця та при його зверненні з приводу втрати якості продукції. Саме на споживача покладається обов`язок довести, що протягом гарантійного строку виявлено недолік товару, а тягар встановлення причин виникнення недоліку товару покладений на продавця.

Указаний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 23 жовтня 2019 року у справі № 559/388/17, провадження № 61-30670св18; від 14 січня 2021 року у справі № 755/11237/17, провадження № 61-39639св18; від 26 січня 2022 року у справі № 755/5301/16-ц, провадження № 61-5129св 21 та інших.

Позивач у позовній заяві, як на підставу розірвання договору купівлі продажу системного блоку від 17.02.2022 укладений між ОСОБА_1 та магазином СІТ Комп`ютери ФОП ОСОБА_2 вказує наявність у системному блоці з комплектуючими істотного недоліку.

Разом з тим, матеріали справи не містять даних про наявність у товарі - системному блоці з комплектуючими придбаному в магазині СІТ-Комп`ютери, істотних недоліків, які виникли з вини виробника (продавця, виконавця), а доводи позивача про протилежне ґрунтуються лише на його поясненнях, які не є доказами.

Позивач демонстрував у судовому засіданні прибраний ним системний блок з комплектуючими та недоліки наявні у ньому, проте суд звертає увагу, що факт відсутності частини підствітки, не свідчить про наявність у товару саме істотного недоліку, який виник з вини виробника товару (продавця, виконавця).

Крім того, суд не має необхідних повноважень, технічної бази, кваліфікації та спеціальних знань, необхідних для встановлення у прибраному позивачем системному блоці з комплектуючими істотного недоліку, який виник з вини виробника товару (продавця, виконавця).

При цьому суд зауважує, що під час розгляду справи судом було неодноразово роз`яснено позивачеві право на подання суду клопотання про призначення судової експертизи для підтвердження істотного недоліку придбаного товару, яким позивач не скористався.

Доводи позивача з приводу того, що факт наявності у системному блоці з комплектуючими істотного недоліку було встановлено ним та ФОП ОСОБА_2 28.07.2022 при первинному огляді системного блоку, суд відхиляє так як наявність істотного недоліку, який виник з вини саме виробника (продавця, виконавця), та який є підставою для розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми, встановлюється шляхом проведення відповідної експертизи, яка проводиться за зверненням споживача та за його згодою.

Водночас, в матеріалах справи відсутні докази того, що позивач звертався до ФОП ОСОБА_2 із зверненнями про проведення експертизи для встановлення втрати якості продукції та надавав згоду на проведення такої експертизи, при цьому без звернення споживача та наданої ним згоди, продавець позбавлений можливості самостійно ініціювати проведення такої експертизи.

Більше того, суд зауважує, що відповідач пропонував позивачу здати товар на технічне обслуговування для встановлення наявності виявленого позивачем, однак, незважаючи на вказану пропозицію, ОСОБА_1 не погодився на таку пропозицію, чим унеможливив з`ясування чи має товар недолік, а якщо має - то чи є такий недолік істотним.

Таким чином, оскільки позивачем не доведено існування у системному блоці з комплектуючими придбаному в магазині СІТ-Комп`ютери істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару та які у відповідності до п. 1 абзацу 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» є підставою для розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про розірвання договору купівлі продажу системного блоку від 17.02.2022 укладеного між ОСОБА_1 та магазином СІТ Комп`ютери ФОП ОСОБА_2 та стягнення спаченого за нього кошти до задоволення не підлягають з підстав їх необґрунтованості.

З приводу вимоги про стягнення з відповідача неустойки 1% вартості товару за кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки відповідно до ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 18 Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №506 від 11.04.2002, на гарантійне обслуговування приймається товар за наявності експлуатаційних документів, пломб виробника або виконавця на товарі, якщо це передбачено експлуатаційним документом, відсутності пошкоджень товару, які могли викликати несправність, за умови дотримання вимог експлуатаційного документа щодо правил зберігання, введення в експлуатацію та використання товару за призначенням. У разі виходу товару з ладу з вини споживача (невиконання правил експлуатації), відсутності передбачених експлуатаційними документами пломб, гарантійного талона споживач втрачає право на гарантійне обслуговування.

За змістом п. 30 Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №506 від 11.04.2002, під час приймання товару на гарантійний ремонт виконавець у присутності споживача перевіряє споживчі властивості товару, його комплектність, зовнішній вигляд, заводський номер, дату виготовлення, наявність пломб виробника або виконавця (за дорученням виробника) та гарантійних талонів і встановлює наявність заявленого недоліку. Товару надається номер, під яким він береться на гарантійний облік.

Згідно абз. 2, 3 п. 9 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», на письмову вимогу споживача на час ремонту йому надається (з доставкою) товар аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) незалежно від моделі. Для цього продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов`язані створювати (мати) обмінний фонд товарів. Перелік таких товарів визначається Кабінетом Міністрів України. За кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару.

З вказаних вище норм можна зробити висновок, що обов`язок видачі споживачеві обмінного фонду, виникає у продавця, після приймання товару на гарантійний ремонт в ході якого у присутності споживача перевіряються споживчі властивості товару, його комплектність, зовнішній вигляд, заводський номер, дату виготовлення, наявність пломб виробника або виконавця (за дорученням виробника) та гарантійних талонів і встановлює наявність заявленого недоліку.

Так, судом встановлено, що 28.07.2022 системний блок був прийнятий відповідачем на гарантійний ремонт та після проведених робіт, був повернутий позивачу в справному стані, про що свідчить відповідний запис у Гарантійному талоні №4914/02-22 від 16.02.2022 у графі «Відмітки про ремонт та заміни обладнання». Будь які заперечення позивача, з приводу достовірності зазначеної інформації у Гарантійному талоні №4914/02-22 від 16.02.2022 відсутні.

В подальшому, як стверджує позивач, 28.07.2022 він знову виявив первинний недолік товару, у зв`язку із чим звертався до відповідача 28.07.2022 та 09.08.2022 із заявою про здійснення гарантійного обслуговування та видачою на період гарантійного обслуговування рівнозначного обмінного фонду.

Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалось позивачем, під чого повторних звернень до відповідача з приводу видачі обмінного фонду, системний блок на гарантійний ремонт в ході якого відповідач мав би можливість перевірити споживчі властивості товару, його комплектність, зовнішній вигляд, заводський номер, дату виготовлення, наявність пломб виробника або виконавця (за дорученням виробника) і встановити наявність заявленого позивачем недоліку позивач після 28.07.2022 не здавав, оскільки вважає, що першочергово повинен бути виданий обмінний фонд, після чого товар здається на гарантійне обслуговування, а заявлений недолік був встановлений відповідачем при первинному зверненні.

Водночас суд не погоджується з такими доводами позивача та звертає увагу, що після первинного звернення позивача, системний блок був повернутий останньому у справному стані, доказів протилежного суду не надано. Таким чином, оскільки товар був повернутий позивачу та перебував у його користуванні, при повторному зверненні, для прийняття товару на гарантійний ремонт, товар повинен бути оглянутий подавцем для встановлення споживчих властивостей товару, його комплектності, зовнішнього вигляду, заводського номеру, дати виготовлення, наявності пломб виробника або виконавця (за дорученням виробника) і встановлення наявності заявленого недоліку, оскільки у разі виходу товару з ладу з вини споживача (невиконання правил експлуатації) або відсутності передбачених експлуатаційними документами пломб, гарантійного талона споживач втрачає право на гарантійне обслуговування.

Крім того, за умовами Гарантійного талону № 4914/02-22 підписаного позивачем ОСОБА_1 , виріб не приймається по гарантії і безкоштовний ремонт не проводиться в тому числі і у випадках:при недотриманні оригінальної комплектності Виробу (оригінальна упаковка, інструкція користувача, драйвера, з`єднуючі кабелі і т.д.); при порушенні гарантійних пломб, наклейок, стікерів виробника, при виявленні слідів їхнього переклеювання або ремаркування; при наявності механічних, електротехнічних, хімічних ушкоджень поверхні або компонентів виробу і комплектності (видимі зміни компонентів, роздутості, відколи, ум`ятини ); також при наявності ушкоджень, викликаних використанням нестандартних видаткових матеріалів і запчастин; ушкодження на корпусі HDD або інших комплектуючих і виробів, що вимагають дбайливого звертання, що можуть бути витлумачені як сліди удару; порушення герметичності блоку дисків і голівок HDD (порушена цілісність стрічки герметичної зони); «Висаджені» мікросхеми на платі контролера HDD або на М/В, що є прямим наслідком порушення правил експлуатації (неправильність підключення, подача неправильних живлячих напруг, «гаряче» підключення, зневага правил електростатичної безпеки і т.п.).

Відтак, для прийняття товару на гарантійний ремонт, необхідний детальна перевірка товару, як це передбачено п. 30 Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №506 від 11.04.2002.

Однак, ні при повторному зверненні 28.07.2022, ні 09.08.2022 позивач не здавав системний блок на гарантійний ремонт, а клопотав насамперед про видачу обмінного фонду, а відтак, оскільки відповідач не прийняв товар на гарантійний ремонт, не перевірив споживчі властивості товару, його комплектність, зовнішній вигляд, заводський номер, дату виготовлення, наявність пломб виробника або виконавця (за дорученням виробника) і не встановив наявність заявленого позивачем недоліку, у останнього не виникало обов`язку у видачі обмінного фонду.

З огляду на вищевикладене, позовна вимога позивача про стягнення з відповідача неустойки 1% вартості товару за кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки до також задоволенню не підлягає.

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне.

Статтею 23 ЦК України, встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно роз`яснень, які містяться у пунктах 2, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», спори про відшкодування заподіяної фізичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються лише тоді, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди, а також при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності, прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Право на відшкодування моральної шкоди відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають, якщо шкода завдана внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

У статті 1 Закону «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції» поняття шкоди визначено як завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров`я або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого об`єкта права власності, за винятком самої продукції, що має дефект.

Відповідно до ст. 711 Цивільного Кодексу України, шкода, завдана майну покупця, та шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю у зв`язку з придбанням товару, що має недоліки, відшкодовується відповідно до положень гл. 82 цього Кодексу.

Підстави відшкодування шкоди, завданої внаслідок недоліків товарів, робіт (послуг), передбачені § 3 гл. 82 Цивільного Кодексу України.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що у спорах про захист прав споживачів чинне цивільне законодавство передбачає відшкодування моральної шкоди у тих випадках, якщо така завдана майну споживача або шкода завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

Позивач не посилалася на існування таких обставин і судом таких не встановлено.

Враховуючи те, що позивачем ОСОБА_1 належними та допустимими доказами не доведено завдання йому шкоди відповідачем ФОП ОСОБА_2 , суд вважає, що підстав для відшкодування моральної шкоди позивачу у розмірі 2000 грн немає, а відтак у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди слід відмовити.

Відповідно частин 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Рішення суду, як найважливіший акт правосуддя, покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержуватись вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі.

Відхиляючи будь-які доводи сторін чи спростовуючи подані стороною докази, суди повинні у мотивувальній частині рішення навести правове обґрунтування і ті доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи або докази не взято до уваги судом. Викладення у рішенні лише доводів та доказів сторони, на користь якої приймається рішення, є порушенням вимог щодо рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, серія А, № 303А, § 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Suominen v. Finland» від 01 липня 2003 року № 37801/97, § 36,). Ще одне призначення обґрунтування рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року № 49684/99, § 30).

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про захист прав споживачів, розірвання договору купівлі продажу, стягнення коштів, стягнення моральної шкоди.

На підставі п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України витрати пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладається на позивача. Позивач звільнений від сплати судового збору, тому відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Щодо витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 1, 2 статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Положеннями ч. 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

У судовому засіданні представник відповідача, просив у випадку відмови у задоволенні позовних вимог стягнути з позивача витрати на правничу (правову) допомогу, у розмірі 3 000 грн.

На підтвердження понесених витрат стороною позивача надано суду: копію Договору про надання правничої допомоги №2-24/22 від 05.10.2022, укладений між адвокатом Будз Т.В. та ФОП ОСОБА_2 ; квитанцію АТ КБ Приватбанк №0.0..1 від 20.12.2022, про здійснення ФОП ОСОБА_2 плати за надання правничої допомоги згідно Договору №2-24/22 від 05.10.2022 у розмірі 3000 грн.

У судовому засіданні позивач заперечив, щодо стягнення витрат на правову допомогу та зазначив, що вважає заявлений розмір витрат на правничу допомогу неспівмірним та необґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У постанові Верховного суду від 09.03.2021 (справа № 200/10535/19-а) Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України", від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України", від 30.03.2004 у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, наведеними у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування іншою стороною витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній зі сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Суд у позовному провадженні є арбітром, що надає оцінку тим доказам і доводам, що наводяться сторонами у справі. Тобто суд не може діяти на користь будь-якої зі сторін, що не відповідатиме основним принципам судочинства. Таким чином, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, що підлягають розподілу, за клопотанням іншої сторони. Саме інша сторона зобов`язана довести неспівмірність заявлених опонентом витрат.

З огляду на викладене, беручи до уваги заперечення позивача щодо розміру таких витрат, враховуючи надані докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу адвоката, а також те, що справа, яка розглядається, відноситься до справ незначної складності, враховуючи фактично виконану адвокатом роботу (надані послуги), суд дійшов висновку, що сума, заявлена до відшкодування у розмірі 3000 грн. є необґрунтовано завищеною.

Виходячи з принципів обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, значення справи для сторін, реальності наданої та оплаченої відповідачем правничої допомоги адвоката, суд приходить до переконання, що стягненню за позивача на користь відповідача витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката підлягає сума в розмір 1000 грн.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 5, 8, 22 Законом України «Про захист прав споживачів», ст. 15, 16, 22, 23, 651, 655, 673, 675, 678, 679, 698, 708-711 ЦК України, ст. 4, 5, 10-13, 18, 76-81, 83, 133, 137, 141, 258, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд -,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів, розірвання договору купівлі продажу, стягнення коштів, стягнення моральної шкоди, - відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 1000 ( одну тисячу) гривень на відшкодування витрат на правову допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26.12.2022.

Головуючий суддя Н. Р. Кунець