Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/2005/21
Провадження № 2/542/57/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2022 року смт Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Афанасьєвої Ю.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Чиж Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Нові Санжари цивільну справу за позовом адвоката Шершня Юрія Сергійовича, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , до Акціонерного товариства «Ідея Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець Скрипник Володимир Леонідович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Шершень Юрій Сергійович, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , 28.12.2021 року звернувся до суду з даним позовом до Акціонерного товариства «Ідея Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець Скрипник Володимир Леонідович та просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 12036 від 12 жовтня 2021 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованості у розмірі 116490,24 гривень. Крім того, представник позивача зазначив, що орієнтовний розрахунок витрат на правничу допомогу становить 20000 грн.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ОСОБА_1 в 2020 році отримав грошові кошти на свою банківську карту. При цьому в умовах договору було зазначено про те, що це абсолютно безпечно та не потребує сплати додаткових комісій чи інших прихованих платежів. Після отримання коштів ним проводилось погашення отриманого кредиту. На даний час банківська карта заблокована і він не має можливості отримати виписку для підтвердження платежів.

Зазначає, що в подальшому позивачу стало відомо про вчинення 12.10.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за № 12036, про стягнення заборгованості за кредитним договором № Р.20.00502.006525827 від 17.03.2020 року.

На підставі виконавчого напису приватний виконавець Скрипник Володимир Леонідович відкрив виконавче провадження ВП № 67848670.

Вважає, що вказаний виконавчий напис нотаріуса було здійснено із грубим порушенням норм чинного законодавства, зокрема з урахуванням відсутності документів, які б підтверджували безспірність суми заборгованості, недотримання кредитором та нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, а також невідповідність виконавчого напису вимогам чинного законодавства. Тому вважає, що виконавчий напис № 12036 від 12 жовтня 2021 року має бути визнаним таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою суду від 30.12.2021 року було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 27.01.2022 року (а.с.16-17).

25.01.2022 року представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача зазначає, що з позовними вимогами не погоджується, вважає позов безпідставним та необгрунтованим, натомість виконавчий напис, вчинений 12.10.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. №12036 таким, що в повній мірі відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає виконанню, виходячи з наступного: 17.03.2020 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту та страхування № Р.20.00502.006525827, згідно якого Банк надав позичальнику кредит (грошові кошти) в сумі 74990,00 грн. Оскільки ОСОБА_1 , як позичальник згідно умов Кредитного договору, власних зобов`язань не виконував, станом на 06.09.2021 р. в нього утворилась заборгованість за таким договором у розмірі 114590,24 грн. На виконання вимог переліку документів, АТ «Ідея Банк» надав нотаріусу всі необхідні документи для вчинення приватним нотаріусом 12.10.2021 року виконавчого напису №12036. Надані банком документи підтверджують безспірність заборгованості позивача. Крім того, представник відповідача вказав, що АТ «Ідея Банк» надіслав позивачу вимогу від 06.09.2021 року про усунення порушення кредитних зобов`язань, за допомогою якої позивач був повідомлений про те, що в нього наявна кредитна заборгованість згідно кредитного договору, вказано розмір боргу, попереджено також про можливість стягнення боргу шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса або іншим способом на власний вибір боржника випадку її непогашення в тридцятиденний строк з дня направлення відповідної вимоги. Також, представник відповідача вважає, що представник позивача не навів жодного альтернативного розрахунку розміру заборгованості за кредитним договором, не надав доказів факту наявності спору щодо заборгованості. Підписавши кредитний договір, позивач ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання виконувати всі його умови та узгодив усі платежі за таким договором. У зв`язку із викладеним, представник відповідача просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи (а.с.19, 25, 93, 94, 101,103,110,111,123).

Представник позивача надав суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі та участі позивача (а.с. 129).

Представник відповідача Акціонерного товариства «Ідея Банк» повторно в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи (а.с.27, 96,102,113,122). У відзиві на позовну заяву просив розгляд справи проводити за відсутності представника відповідача (а.с. 28-33).

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи (а.с.26, 97), та будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи відповідно до положень п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України (а.с.117-118, 125-126, 127,128), надала заяву про розгляд справи у її відсутності (а.с.92).

Третя особа: приватний виконавець Скрипник Володимир Леонідович в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи (а.с.20, 95,104,112,116,121, ), надав заяву про розгляд справи у його відсутності (а.с.98).

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, судом встановлено, що між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 був укладений договір кредиту та страхування Р20.00502.00625827 від 17 березня 2020 року, за умовами якого банк надає позичальнику кредит в сумі 74990 грн. строком на 36 місяців, а позичальник зобов`язується повернути його зі сплатою процентів за користування кредитними коштами (а.с. 88-89).

Згідно наданої довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором Р20.00502.00625827 від 17 березня 2020 року, зазначено, що станом на 06 вересня 2021 року у ОСОБА_1 наявна заборгованість у розмірі 114590,24 грн., що складається із: заборгованості за строковим основним боргом в розмірі 55660,19 грн., заборгованості за простроченим основним боргом в розмірі 17041,18 грн., заборгованості за простроченими процентами в розмірі 11599,97 грн., заборгованості за строковими процентами в розмірі 596,79 грн., заборгованості за строковою платою за обслуговуванням кредиту в розмірі 1633,43 грн., а також заборгованості за протстроченою платою за обслуговуванням кредиту в розмірі 28058,68 грн. (а.с. 79).

Акціонерне товариство «Ідея Банк» 11.09.2021 надіслало ОСОБА_1 вимогу про усунення порушень кредитних зобов`язань від 06 вересня 2021 року № 12.4.2/ Р20.00502.00625827, у якій вимагало виконати зобов`язання за кредитним договором, а саме, достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, а також суму пені, нараховану на день повного погашення заборгованості та інші платежі за кредитним договором (а.с. 34, 36-39).

11 жовтня 2021 року Акціонерне товариство «Ідея Банк» звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М. із заявою про вчинення виконавчого напису про стягнення з ОСОБА_1 114 590,24 грн. заборгованості за кредитним договором та витрати, пов`язані з вчиненням виконавчого напису нотаріуса. (а.с.70-71).

12.10.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №12036, про стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором № Р.20.00502.006525827 від 17.03.2020 року, укладеним з Акціонерним товариством «Ідея Банк». Стягнення заборгованості проводилось за період з 18.10.2020 року по 06.09.2021 року. Сума заборгованості складає 116490,24 грн., що включає плату за вчинення виконавчого напису (а.с.67).

Згідно з постанови про відкриття виконавчого провадження від 10.12.2021 року вбачається, що приватним виконавцем Скрипником Володимиром Леонідовичем відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованості в розмірі 116490 грн. 24 коп. (а.с.8-10).

За загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 18 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (стаття 87 Закону України «Про нотаріат»).

У частині першій статті 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (в редакції діючій на час вчинення оспорюваного виконавчого напису).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19).

Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення нотаріальних дій перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом 3.1 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Вчиняючи виконавчий напис від 12 жовтня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості в розмірі 116490,24 грн., що включає плату за вчинення виконавчого напису, приватний нотаріус керувався, в тому числі, і пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, у разі стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в частині, а саме, в тому числі, п. 2. Змін, що вносяться до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року.

Отже, оскаржуваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом 12 жовтня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, якою визнано незаконним та нечинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в тому числі і пункт 2 Переліку, яким керувався приватний нотаріус при вчиненні виконавчого напису.

Відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Відсутність оригіналу нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Аналогічні висновки викладено також в постановах Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19), від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17 (провадження № 61-14105св18), від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19).

На підтвердження безспірності заборгованості позивача АТ «Ідея Банк» подало приватному нотаріусу, зокрема, копію кредитного договору № Р.20.00502.006525827 від 17.03.2020 року.

В даному випадку, кредитний договір № Р.20.00502.006525827 від 17.03.2020 року, укладений між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Ідея Банк», на підставі якого був вчинений виконавчий напис, не був посвідчений нотаріально (а.с. 68).

Однак, оскільки у судовому порядку постанову Кабінету Міністрів України №662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17.

Те, що кредитний договір № Р.20.00502.006525827 від 17.03.2020 року, укладений між ОСОБА_1 та АТ «Ідея Банк», який наданий приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, свідчить про недотримання умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2020 по справі №645/1979/15-ц сформульований правовий висновок про те, що порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису, так і порушення порядку повідомлення боржника про вимогу про усунення порушення є самостійними і достатніми підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

При цьому представник позивача у позові послався на те, що нотаріус вчинив виконавчий напис, хоча кредитний договір не є нотаріально посвідченим, а також на те, що визначений виконавчим написом розмір заборгованості не є безспірним.

Безспірність документа, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

При цьому у нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором).

Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів:

- перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса;

- другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису).

Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Матеріали справи відомостей про отримання позивачем відповідного повідомлення з відміткою на такому письмовому повідомленні про його отримання не містять.

Надані відповідачем копія вимоги про усунення порушення кредитних зобов`язань від 06.09.2021 за вих. № 12.4.2/Р.20.00502.006525827 та копія списку згрупованих поштових відправлень (а.с.35,35, 36-37) не містять відомостей про фактичне отримання позивачем ОСОБА_1 зазначеної вимоги. Дані про відправлення за номером (трегінгом) відсутні.

Тому слід зробити висновок, що позивач був позбавлений можливості надати свої заперечення щодо наявності заборгованості чи оспорити вимоги відповідача.

Зазначені вище обставини у сукупності свідчать про обґрунтованість вимог позивача, які підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання судових витрат, суд враховує наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, представником позивача зазначено в позові про орієнтовний розрахунок витрат на правничу допомогу, які поніс позивач, в розмірі 20000 грн.

За ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).

Таким чином для визначення розміру компенсації витрат на правову допомогу стороною повинен бути наданий розрахунок із зазначенням часу, який був витрачений на виготовлення документів правового характеру, а також дані щодо фактично понесених і документально підтверджених витрат на правову допомогу.

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Наведене також відповідає правовому висновку викладеному у постанові Верховного Суду від 15.04.2020 року у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09.06.2020 року у справі № 466/9758/16-ц.

Позивачем же на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу не надано розрахунків витрат, акту прийому-передачі наданих послуг та інших документів, що підтверджують обсяг та вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги, а також не надано належних та допустимих доказів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, чим не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За встановлених обставин, суд приходить висновку про відмову у задоволенні вимог про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп. за подання позову підлягає стягненню з відповідача на користь держави, так як позивач згідно Закону України "Про захист прав споживачів" звільнений від сплати судового збору.

На підставі вищевикладеного та, керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов адвоката Шершня Юрія Сергійовича, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , до Акціонерного товариства «Ідея Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець Скрипник Володимир Леонідович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 12036 від 12.10.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 116490,24 гривень.

Стягнути з Акціонерного товариства «Ідея Банк» (, адреса місця знаходження: вул.Валова, буд.11, м.Львів, 79008) на користь держави судовий збір в сумі 908 грн 00 коп. (дев`ятсот вісім гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Представник позивача: адвокат Шершень Юрій Сергійович, адреса місцезнаходження: вул.Рєпіна, 9, м.Полтава, 36029;

Відповідач: Акціонерне товариство «Ідея Банк», місцезнаходження: вул.Валова, буд.11, м.Львів, 79008;

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 ;

Третя особа: приватний виконавець Скрипник Володимир Леонідович, адреса місцезнаходження: вул.Троїцька, 89-А, м.Кременчук, Полтавської області, 39600.

Повний текст рішення складений 11 липня 2022 року.

Суддя Новосанжарського

районного суду Полтавської області Ю.О.Афанасьєва