ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 951/696/21Головуючий у 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/817/474/22 Доповідач - Міщій О.Я.
Категорія - 304090000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2022 року м. Тернопіль

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого - Міщій О.Я.

суддів - Костів О. З., Шевчук Г. М.,

секретар с/з - Сович Н.А.

з участю представника АТ КБ «ПриватБанк» Жарського І.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі в режимі відеоконференції цивільну справу № 951/696/21 за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 11 березня 2022 року, ухвалене суддею Братків І.І., за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за вимогою кредитора спадкодавця,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості із спадкоємця після смерті позичальника ОСОБА_2 .

Банк указував, що ОСОБА_2 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н вiд 12.10.2010 року. Банком на підставі договору про надання банкiвських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом, а позичальнику надано у користування кредитну карту. Надалі розмір кредитного ліміту збільшився до 3300.00. Отже, банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі. Однак, під час користування кредитним рахунком позичальник не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 22.04.2019 року.

Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є відповідач ОСОБА_1 , який прийняв спадщину

Позивач зазначив, що 23.07.2020 року банк направив претензію кредитора до Козівської державної нотаріальної контори та 29.09.2020 року отримав відповідь, у якій вказано, що спадкоємці померлого позичальника із заявами про прийняття чи про вiдмову вiд спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смертi спадкодавця була заведена на підставі претензiї АТ КБ «Приватбанк».

Позивач вказав, що відповідач прийняв спадщину, до складу якої входить, у тому числі, кредитне зобов`язання померлого позичальника. Спадкування обов`язків відбулося відповiдно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як відповідач не вiдмовився від спадщини у передбачений цивiльним законодавством строк, а саме протягом 6 місяців вiд дня відкриття спадщини. При цьому позивач зазначає, що згiдно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

22.05.2021 до спадкоємця позичальника було направлено лист-претензію, згiдно якого позивач пред`явив вимогу про повернення заборгованості за кредитним договором, однак ніякий дій не було виконано.

Враховуючи викладене, банк просив стягнути на його користь з відповідача заборгованість у розмірі 6086.20 гривень за кредитним договором № б/н вiд 12.10.2010, а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Заочним рішенням Козівського районного суду від 11 березня 2022 року у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення суду, постановити нове судове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Позивач указує, що ОСОБА_1 у встановлений строк не подав заяву про відмову від спадщини, отже вважається таким, що прийняв спадщину.

Оскільки, відповідач не отримав свідоцтво про право на спадщину, тому позивач не пропустив строк пред`явлення кредиторських вимог, установлений ст. 1281 ЦК України.

Таким чином, позивач має право пред`явити вимоги до спадкоємців не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

При цьому, вимога може бути заявлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк, встановлений ст. 1281 ЦК України, приймає претензії кредиторів спадкодавця. Вказане узгоджується із висновком, викладеним в постанові Верховного Суду від 11.07.2018 у справі № 495/1933/15-ц.

На виконання вимог ст. 1281 ЦК України банком 23.07.2020 року була направлена претензія кредитора до Козівської державної нотаріальної контори, а 29.09.2020 року отримано відповідь нотаріуса.

Отже, позивач АТ КБ «ПриватБанк» виконав приписи ст. 1281 ЦК України, своєчасно пред`явивши вимогу до спадкоємця через нотаріуса.

22.05.2021 року до спадкоємця ОСОБА_1 повторно направлено лист-претензію, згідно якого позивач пред`явив свої вимоги, але ніякий дій відповідачем не виконано.

Крім того, позивач зазначає, що обсяг спадкового майна та його вартість повинен доводити спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна, що узгоджується із висновками, викладеними Верховним Судом у постановах від 18 вересня 2019 року у справі № 640/6274/16-ц, від 18.09.2019 року у справі № 336/7643/18, від 29 січня 2020 року у справі № 496/4363/15-ц, від 19 лютого 2020 року у справі № 607/98/17, від 04 березня 2020 року у справі №2609/30529/12.

АТ КБ «ПриватБанк» зазначає, що відповідач до суду не з`явився, позовні вимоги не спростував, відзив на позов подав, а також не зазначив доказів щодо вартості спадкового майна, а також не надав доказів про те, що будинок, в якому проживала спадкодавець, їй не належить.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

В судовому засіданні представник АТ КБ «ПриватБанк» апеляційну скаргу підтримав, пославшись на доводи, які у ній викладені.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Із матеріалів справи видно, що зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 (а.с. 72).

За зареєстрованим місцем проживанням відповідача апеляційним судом надіслано копію ухвали Тернопільського апеляційного суду від 11.04.2022 року про відкриття провадження у даній справі разом із копією апеляційної скарги, яку були повернуті до суду із зазначенням причин невручення - за закінченням терміну зберігання.

Крім того, за зареєстрованим місцем проживанням відповідача було надіслано судові повістки про судові засідання 29.06.2022 року, 14.07.2022 року, 28.072022 року, які повернуті до суду із зазначенням причин невручення - адресат відсутній за вказаною адресою.

Згідно п. 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ч.1 статті 131 ЦПК України, ОСОБА_1 про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) під час усього розгляду справи не повідомляв.

Згідно ч.2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що відповідач ОСОБА_1 належно сповіщений про час та місце судового засідання, однак не з`явилася до суду без поважних причин, тому ухвалила розглянути справу без його участі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає до часткового задоволення.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що банк не пред`явив до відповідача, який є спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , вимогу про сплату заборгованості у строк, визначений ч.ч. 2, 3 ст. 1281 ЦК України, тому позивач вважається таким, що позбавлений права такої вимоги. Крім того, суд зазначив, що позивачем не надано доказів на підтвердження наявності у спадкодавця майна, що унеможливлює визначення розміру кредиторських вимог, які підлягають задоволенню в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Також, при вирішення спору суд зазначив, що посилання банку на те, що відповідач є спадкоємцем позичальника ОСОБА_2 ґрунтуються лише на констатації факту наявності у паспорті відповідача відомостей про реєстрацію його місця проживання за тією ж адресою, за якою до смерті проживала позичальник.

Однак, з таким висновком суду погодитись неможливо.

Згідно ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно нерозривно пов`язане з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

За приписами ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п.5ч.1ст.1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема, права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

За змістом зазначених норм права, у разі смерті фізичної особи - боржника за зобов`язаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов`язанням.

Порядок пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців і порядок їх задоволення регулюються нормами ст.ст.1281,1282 ЦК України.

У зв`язку зі смертю боржника, зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей 1281, 1282 ЦК України щодо строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора.

Відповідно до статті 1281 ЦК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Згідно ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Таким чином, при вирішенні спору про стягнення із спадкоємців коштів для задоволення вимог кредитора померлого спадкодавця, судом підлягає встановленню, чи є у померлого боржника спадкоємці, чи прийняли вони спадщину, яке саме майно спадкоємці отримали у спадщину та яка його вартість, чи своєчасно звернувся кредитор з вимогою до спадкоємців.

Аналіз зазначених норм права дає можливість зробити висновок про те, що спадкоємці можуть задовольняти вимоги кредиторів лише: у разі прийняття майна у спадщину; у межах вартості успадкованого майна; у розмірі, який виник за життя спадкодавця. При цьому, спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Судом установлено, що ОСОБА_2 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву № б/н вiд 12.10.2010 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (далі - анкета- заява). На підтвердження своїх вимог до матеріалів справи позивач надав витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку (далі-Витяг з Умов).

На підставі договору про надання банківських послуг позичальнику ОСОБА_2 відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яку додано до позовної заяви, а позичальнику надано у користування кредитну картку (номери та строк дії отриманих кредитних карток зазначено у довідці про отримання картки).

Надалі розмір кредитного ліміту було збільшено до 3300 гривень.

Таким чином, банком зобов`язання за договором виконано у повному обсязі, надано можливість позичальнику розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 22.04.2019 року.

Позичальник взятих на себе обов`язків щодо виконання умов договору не виконувала, у зв`язку з чим станом на дату смерті у неї виникла заборгованість по сплаті кредиту у розмірі 6082,20 гривень, яка складається з наступного: 6086.20 грн. - заборгованiсть за тiлом кредиту, в т.ч.: 0,00 грн. - заборгованiсть за поточним тiлом кредиту; 6086.20 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0.00 грн. - заборгованість за нарахованими вiдсотками; 0,00 грн. - заборгованість за простроченими вiдсотками; 0,00 грн. - заборгованiсть за вiдсотками, нарахованими на прострочений кредит згiдно ст.625; 0.00 грн. - нарахована пеня; 0.00 грн. - нараховано комісії.

23.07.2020 року АТ КБ «ПриватБанк» надіслав на адресу Козівської державної нотаріальної контори претензію кредитора від 30.06.2020 року, у якій зазначив про наявність у ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором № б/н від 19.10.2010 року в сумі 6086,20 гривень та просив: 1) включити кредиторські вимоги АТ КБ «ПриватБанк» у спадкову масу, про що зробити запис в книзі обліку спадкових справ; 2) повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком у розмірі 6086,20 гривень; 3) повідомити АТ КБ «ПриватБанк» чи зверталися спадкоємці із заявами про прийняття спадщини; 4) повідомити АТ КБ «ПриватБанк» відомості про осіб, які подали заяву про прийняття або відмову від прийняття спадщини після смерті боржника; 5) повідомити АТ КБ «ПриватБанк» відомості про видані свідоцтва про право на спадщину та про осіб, які такі свідоцтва отримали (за наявності). (а.с. 50)

У повідомленні від 29.07.2020 №130/02-14 Козівська державна нотаріальна контора повідомила АТ КБ «ПриватБанк», що ніхто з спадкоємців ОСОБА_2 до Козівської державної нотаріальної контори не звертався, спадкова справа №159/2020 після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була заведена 29.07.2020 року, кредиторські вимоги АТ КБ «ПриватБанк» включені в спадкову масу, про що зроблено запис в книзі обліку спадкових справ (а.с. 57).

З копій паспортів ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_1 , а також листа Козлівської селищної ради від 13.12.2021 № 01-863/3.9 вбачається, що ці особи станом на 18.04.2019 були зареєстровані за однією адресою: АДРЕСА_1 .

Листом-претензією від 22.05.2021 банк звернувся до відповідача, як до спадкоємця позичальника ОСОБА_2 , з вимогою сплатити заборгованість, що утворилася за кредитним договором, яка була залишена без виконання (а.с. 52).

Судом установлено, що на час смерті ОСОБА_2 за укладеним між нею та ПриватБанком договором, оформленим у вигляді анкети заяви від 12.10.2010 року, утворилась заборгованість, розмір якої банк визначив в сумі 6086,20 гривень заборгованість за простроченим тілом кредиту, що підтверджується анкетою-заявою ОСОБА_2 на отримання кредитних коштів, розрахунком заборгованості, випискою про рух коштів за рахунками позичальника, довідкою про встановлення та зміну кредитного ліміту, довідкою про видані картки.

Кредитні правовідносини не є тісно пов`язаними з особою померлого боржника, тому не припинились із його смертю, а борг, що виник на час її смерті, увійшов до складу спадщини.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що банком пропущено строки пред`явлення вимоги, передбачені ст. 1281 ЦК України, виходячи із наступного.

У претензії від 30.06.2020 року, яку було надіслано в Козівську державну нотаріальну контору, банком зазначено, що позивачу стало відомо, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Із матеріалів справи видно, що відповідач не отримував свідоцтво про право на спадщину, тому висновок суду про те, що позивач пропустив строк пред`явлення кредиторської вимоги, визначений статтею 1281 ЦК України, не відповідає обставинам справи.

Судом установлено, що АТ КБ «ПриватБанк» вперше подало заяву кредитора до нотаріальної контори в межах шестимісячного строку, визначеного ст. 1281 ЦК України.

Разом з тим, направлення листа - претензії банком спадкоємцю у 2021 році є лише додатковою мірою, викликаною тим, що цей спадкоємець відповідач у справі не звернувся до нотаріуса з приводу спадщини.

Стаття 1281 ЦК України не встановлює певного порядку пред`явлення вимоги до спадкоємців померлого боржника і має на меті у передбачений законом строк проінформувати спадкоємців про зобов`язання спадкодавця перед кредитором, а частина перша цієї статті зобов`язує спадкоємців повідомити кредитора про смерть боржника та про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Така вимога може бути заявлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк, встановлений ст. 1281 ЦК України, приймає претензії кредиторів спадкодавця.

При цьому, на відміну від безпосереднього повідомлення спадкоємців, кредитор, повідомляючи останніх про свої вимоги через нотаріуса, не зобов`язаний зважати на факт прийняття спадщини спадкоємцями, оскільки нотаріус повинен прийняти відповідну заяву кредитора незалежно від того, чи прийняв спадщину хоча б один із спадкоємців, і чи встановлені спадкоємці взагалі.

Отже, заявлення кредитором своїх вимог до спадкоємців не безпосередньо до них, а через нотаріуса, не суперечить приписам ч. 2 статті 1281 ЦК України.

Такі висновки зроблено Верховним Судом у постанові від 11.07.2018р. у справі № 495/1933/15-ц, де зазначено, що пред`явлення вимоги може відбуватись як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса.

Таким чином, оскільки спадкоємці до нотаріальної контори не звертались, тому позивач 06.05.2021 року звернувся з окремим листом - претензією до відповідача ОСОБА_1 , вважаючи його спадкоємцем померлої ОСОБА_2 . Направлення такої претензій підтверджується наданою банком копією реєстру, в якому зазначено про прийняття листа поштою 22.05.2021 року ( а.с. 54 зворот).

Частиною 4 ст. 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі № 306/2000/16-ц зазначено, що при вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора необхідно з`ясувати коло спадкоємців, встановити належність спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартість отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника.

З копій паспортів ОСОБА_2 (серія НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 (№ НОМЕР_2 ), вбачається, що ці особи станом на 18.04.2019 були зареєстровані за однією адресою: АДРЕСА_1 .

З інформації №863/3.09 від 13.12.2021 року про склад зареєстрованих за вказаною адресою осіб, наданої Козівською селищною радою Тернопільського району, відомо що станом на 18.04.2019 року в будинку зареєстровані - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З інформації Тернопільського відділу ДРАСЦ, наданої за клопотанням позивача на запит Тернопільського апеляційного суду, відомо, що померла ОСОБА_2 була матір`ю трьох дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_6 .

На запит суду Тернопільським відділом ДРАСЦ надано актовий запис № 645 про одруження, із змісту якого видно, що 08.07.1999 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 одружилася з ОСОБА_8 та змінила прізвище після одруження на ОСОБА_9 .

Таким чином, наявні у справі докази дають можливіть установлення родинних відносин, а саме, що померла ОСОБА_2 була матір`ю трьох дітей відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Отже, з матеріалів справи видно, що до спадкування після смерті ОСОБА_2 закликаються її діти ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які були зареєстровані на день смерті матері за однією адресою, що свідчить про постійність їхнього проживання у цьому будинку. Протилежних доказів матеріали справи не містять та в ході апеляційного розгляду, яким усувалась допущена судом неповнота, не здобуто.

Відповідно до вимог ч. 3 статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно статті 1273 ЦК України відмова від спадщини має бути оформлена письмовою заявою спадкоємця, спрямованою до нотаріального органу за місцем відкриття спадщини.

Зі спадкової справи № 159/2020, наданої Козівською державною нотаріальною конторою на запит суду, вбачається, що до нотаріуса звернувся лише Приватбанк із претензією до одного спадкоємця ОСОБА_1 , на підставі чого заведена спадкова справа, заяв від спадкоємців ані про прийняття спадщини, ані про відмову від спадщини не подано.

Відомостей про складання заповіту ОСОБА_2 у спадковому реєстрі не зазначено, що стверджується інформаційною довідкою із спадкового реєстру (а.с. 90).

З огляду на встановлене, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як спадкоємці першої черги прийняли спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем та не подали заяву про відмову від спадщини.

В той же час, позивач не предявив вимог до ОСОБА_4 , яка не залучена до участі у справі.

Колегія суддів перевірила доводи апеляційної скарги АТ КБ «ПриватБанк» щодо спадкової маси майна, яке залишилося після смерті померлої ОСОБА_2 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованої 22.06.2022 року Тернопільським апеляційним судом, ОСОБА_2 належить на праві власності 1/2 частка житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 . Загальна вартість указаного нерухомого майна становить 50966 гривень, що стверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Тобто, вартість спадкового майна є більшою від суми боргу спадкодавця згідно позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк».

Відповідно до статті 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них.

Про письмову нотаріально посвідчену угоду щодо розподілу часток між спадкоємцями, зокрема, з відступом від їх рівності, матеріали справи не містять, тому презюмується рівність часток всіх спадкоємців.

Відтак, борг спадкодавця перед банком в сумі 6086.20 гривень слід розподілити між спадкоємцями ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у рівних частках, тому кожен із спадкоємців має погасити свою частину боргу у розмірі 3043,10 гривень. Однак, оскільки дочку померлого боржника ОСОБА_4 не було визначено у цій справі відповідачем, то вимоги банку щодо стягнення частини боргу у сумі 3043,10 грн. до задоволення не підлягають.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає вимоги банку до відповідача ОСОБА_1 , який є спадкоємцем першої черги за законом після смерті боржника - ОСОБА_2 , частково обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню на суму 3043,10 гривень.

При таких обставинах відповідно до п.п. 1, 3, 4 ч. 1 статті 376 ЦПК України рішення суду слід скасувати, ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позову. Стягнути з ОСОБА_1 як спадкоємця за законом на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості спадкодавця ОСОБА_2 за кредитним договором № б/н вiд 12.10.2010 року у розмірі 3043,10 гривень (три тисячі сорок три гривні десять копійок).

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постановляючи нове судове рішення про часткове задоволення позову, колегія вирішує питання щодо розподілу судових витрат, які підлягають компенсації позивачеві за рахунок відповідача.

Так, банком сплачено судовий збір за подання позовної заяви в сумі 2270 гривень, за подання апеляційної скарги 3405 гривень, а всього 5675 гривень. Заявлено позов матеріального характеру на суму 6086.20 гривень, задоволено позов на суму 3043,10 гривень. Відтак, відповідач має відшкодувати банку судовий збір у розмірі 2837,50 гривень (5675/2).

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 11 березня 2022 року скасувати, ухвалити нове судове рішення.

Позов акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_3 ) як спадкоємця за законом на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості спадкодавця ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за кредитним договором № б/н вiд 12.10.2010 року у розмірі 3043,10 гривень (три тисячі сорок три гривні десять копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_3 ) на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір в сумі 2837,50 гривень (дві тисячі вісімсот тридцять сім гривень п`ятдесят копійок).

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складений 01.08.2022 року.

Головуючий:

Судді: