Провадження № 2/752/3779/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 грудня 2022 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Машкевич К.В.

при секретарі Гненик К.П.

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просить стягнути з відповідача на користь позивача майнову шкоду, завдану внаслідок пошкодження автомобіля, в розмірі 294134,52 грн та витрати у зв`язку із оплатою за проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 3400,00 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 04.07.2021 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Hyundai Accent д.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , та автомобіля Toyota Land Cruiser д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , що призвело до пошкодження обох транспортних засобів.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 30.07.2021 р. по справі №752/17457/21 відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На момент скоєння ДТП автомобіль під керуванням відповідача було застраховано у ТДВ "СГ "ОБЕРІГ" згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-203515647.

27.08.2021 позивач звернувся до ТДВ "СГ "ОБЕРІГ" із заявою на виплату страхового відшкодування.

07.09.2021 ТДВ "СГ "ОБЕРІГ" складено страховий акт про визначення суми страхового відшкодування у сумі 117000 гривень, яку у цей же день було перераховано позивачу на його банківський рахунок.

Згідно Звіту № 312-2021 про оцінку колісного транспортного засобу і проведення автотоварознавчого дослідження, складеного 28.07.2021 ТОВ «Незалежна Експертно-Асистуюча Компанія», вартість матеріального збитку, завданого автомобілю позивача, складає 411134,52 грн.

За проведення експертного дослідження позивач сплатив ТОВ «Незалежна Експертно-Асистуюча Компанія» 3400,00 грн.

Відповідач в добровільному порядку не відшкодовує позивачу майнову шкоду, заподіяну внаслідок ДТП.

На підставі зазначеного позивач просить суд про задоволення позову.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 01.11.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

У встановлений судом строк відзив на позовну заяву від відповідача не надійшов.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено 04.07.2021 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Hyundai Accent д.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , та автомобіля Toyota Land Cruiser д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , що призвело до пошкодження обох транспортних засобів.

Власником транспортного засобу Toyota Land Cruiser д.н. НОМЕР_2 є ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 30.07.2021 по справі №752/17457/21 відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою.

За загальними правилами, зазначеними вище, тягар цивільної відповідальності у таких випадках має нести винна у завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля чи особа, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем та з вини якої сталась ДТП.

Положення ч. 6 ст. 82 ЦПК України фактично позбавляють особу, вину якої встановлено вироком у кримінальному провадженні або постановою у справі про адміністративне правопорушення, можливості спростувати наявність такої вини.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії відповідача ОСОБА_2 вочевидь не відповідали вимогам ПДР України, а тому він є єдиною винною особою дії якої призвели до ДТП.

Вбачається, що внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди позивачу було заподіяно матеріальну шкоду на суму 411134,52 грн, що підтверджується звітом № 312-2021 про оцінку колісного транспортного засобу і проведення автотоварознавчого дослідження, складеним 28.07.2021 ТОВ «Незалежна Експертно-Асистуюча Компанія».

За проведення експертного дослідження позивач сплатив ТОВ «Незалежна Експертно-Асистуюча Компанія» 3400,00 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Вбачається, що на момент скоєння ДТП автомобіль Hyundai Accent д.н. НОМЕР_1 було застраховано у ТДВ "СГ "ОБЕРІГ" згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-203515647.

27.08.2021 позивач звернувся до ТДВ "СГ "ОБЕРІГ" із заявою на виплату страхового відшкодування.

07.09.2021 ТДВ "СГ "ОБЕРІГ" складено страховий акт про визначення суми страхового відшкодування у сумі 117000 гривень, яку у цей же день було перераховано позивачу на його банківський рахунок, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

За змістом ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене і упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Відповідних висновків дійшов у своїй постанові Верховний суд України по справі № 638/11853/15-ц від 22.06.2017 року.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до матеріалів справи вбачається, що різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яка була сплачена страховою компанією на користь позивача, становить 294134,52 грн. Зазначена матеріальна шкода не була відшкодована відповідачем на користь позивача.

Окрім того, як встановлено вище, позивачем були понесені витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 3400,00 грн.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що позивачем доведено обставини, на які позивач посилався при зверненні до суду з даним позовом, а відтак вимоги позивача про стягнення з відповідача матеріальної шкоди в розмірі 297534,52 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

З урахуванням задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в розмірі 2975,35 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 22, 386, 1166, 1167, 1188, 1192, 1194 ЦК України, статтями 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 82, 141, 259, 263-265, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) майнову шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 294134,52 грн, витрати у зв`язку із оплатою за проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 3400,00 грн та судовий збір в розмірі 2975,35 грн.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: