Ухвала

22 листопада 2022 року

м. Київ

справа № 454/1352/21

провадження № 61-9984ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Ігнатенка В. М., Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу Приватної агрофірми «Селекціонер» на рішення Сокальського районного суду Львівської області

від 7 вересня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 18 липня 2022 року у справі за позовом Приватної агрофірми «Селекціонер» до Фермерського господарства «Юзепівка», виконавчого комітету Сокальської міської ради Львівської області, ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

4 жовтня 2022 року подана касаційна скарга Приватної агрофірми «Селекціонер» на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 7 вересня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 18 липня 2022 року, повний текст якої складено 28 липня 2022 року.

Ухвалою Верховного Суду від 20 жовтня 2022 року поновлено Приватній агрофірмі «Селекціонер» строк на касаційне оскарження рішення Сокальського районного суду Львівської області від 7 вересня 2021 року та постанови Львівського апеляційного суду від 18 липня 2022 року у цій справі; касаційну скаргу залишено без руху і надано заявнику десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених недоліків.

Вказані в ухвалі недоліки у встановлений судом строк усунено.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження рішення Сокальського районного суду Львівської області від 7 вересня 2021 року та постанови Львівського апеляційного суду від 18 липня 2022 року заявник вказує неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 587/2135/16-ц (провадження № 14-74цс19), від 20 березня 2019 року у справі № 587/2110/16-ц (провадження № 14-25цс19), від 2 жовтня 2019 року у справі № 587/2331/16-ц (провадження № 14-411цс19) (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Крім того, підставою касаційного оскарження судових рішень заявник визначає те, що суд першої інстанції необґрунтовано відхилив клопотання про витребування доказів; суди встановили обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містить підстави касаційного оскарження, передбачені

пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

З огляду на викладене, касаційний суд доходить висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Приватної агрофірми «Селекціонер» на рішення Сокальського районного суду Львівської області

від 7 вересня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 18 липня 2022 року.

Витребувати з Сокальського районного суду Львівської області матеріали цивільної справи № 454/1352/21 за позовом Приватної агрофірми «Селекціонер» до Фермерського господарства «Юзепівка», виконавчого комітету Сокальської міської ради Львівської області, ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки.

Роз`яснити учасникам справи право подати до суду касаційної інстанції з додержанням вимог статті 395 ЦПК України відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом десяти днів з дня вручення ухвали про відкриття касаційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Карпенко

В. М. Ігнатенко

В. А. Стрільчук