Провадження №22-ц/824/634/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2022 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

за участю секретаря Сас Ю.В.,

розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову зазначив, що є власником квартири у багатоквартирному будинку за адресою АДРЕСА_1 та споживачем послуги з централізованого опалення, виконавцем якої є КП «Київтеплоенерго».

У 2021 році йому почали надходити рахунки на оплату комунальної послуги з централізованого постачання гарячої води, в яких суми, нараховані для сплати, не відповідають обсягу використання гарячої води, спожитому мешканцем квартири. Позивач звернувся з листом від 25 лютого до відповідача з вимогою наведення ладу як з частими та довготривалими перервами в наданні послуги гарячої води, так й щодо визначення відповідно чинному законодавству України початку та тривалості міжповірочного інтервалу квартирного вузла обліку гарячої води (далі - КВОГВ). Відповідач у своєму листі-відповіді інформував позивача про «зняття ознаки наявності квартирного вузла обліку гарячої води» з 01.03.2021 р. Починаючи з рахунку-повідомлення станом на 01.04.2021 р. відповідач висуває до позивача неправомірні вимоги про оплату неспожитої позивачем гарячої води в обсягах, свавільно визначених відповідачем.

З цих підстав позивач просив суд:

- Визнати відповідача - виконавця послуги - КП «Київтеплоенерго» винним в порушені прав споживача позивача - ОСОБА_1 за договором надання послуги з постачання гарячої води за адресою АДРЕСА_1 .

-Визнати протиправними дії відповідача - виконавця послуги - КП «Київтеплоенерго» «зняття ознаки наявності квартирного вузла обліку гарячої води» з належного позивачеві КВОГВ №7305465 з 01.03.2021р. до збігу тривалості міжповірочного інтервалу, визначеного ухвалою суду в цій справі в узгодженні з вимогами карантинних обмежень.

-Визнати протиправними вимоги відповідача - виконавця послуги - КП «Київтеплоенерго» до позивача - ОСОБА_1 - про оплату неспожитих ним обсягів гарячої води поза облікованих КВОГВ №7305465, починаючи з 01.03.2021 р.

-Визнати протиправними вимоги відповідача - виконавця послуги - КП «Київтеплоенерго» до позивача - ОСОБА_1 - про оплату неспожитих ним обсягів гарячої води, починаючи з 01.02.2021 р. в обсязі 11,4032м3 станом на 01.07.2021 р.

-Зобов`язати відповідача - виконавця послуги - КП «Київтеплоенерго» поновити облік споживання Позивачем - ОСОБА_1 - послуги з постачання гарячої води за даними поточного споживання, облікованими КВОГВ № 7305465 з 01.03.2021 р..

-Визнати протиправними дії відповідача - виконавця послуги - КП «Київтеплоенерго» з унеможливлення позивачеві - ОСОБА_1 - відображення даних про поточне споживання ним в рахунках-повідомленнях відповідача та квитанціях про оплату спожитої ним послуги з постачання гарячої води засобами Веб-банкінгу.

-Зобов`язати відповідача - виконавця послуги - КП «Київтеплоенерго» до уможливлення позивачеві - ОСОБА_1 відображення даних про поточне споживання ним в рахунках-повідомленнях відповідача та в квитанціях про оплату спожитої ним послуги з постачання гарячої води засобами Веб-банкінгу.

-Зобов`язати відповідача - виконавця послуги - КП «Київтеплоенерго» вести відлік початку міжповірочного інтервалу належного позивачеві КВОГВ № 7305465 з дати його підключення та введення в експлуатацію, а саме, з 25 липня 2017 р.

-Зобов`язати відповідача - виконавця послуги - КП «Київтеплоенерго» враховувати в строк міжповірочного інтервалу КВОГВ 7305465 строки ненадання КП «Київтеплоенерго» як виконавцем послуги з постачання гарячої води з провини відповідача, з тим, щоб строк безперервного надання послуги дорівнював строку міжповірочного періоду, що у відповідності до паспорту НОМЕР_1 складає чотири роки, тобто 1461 діб безперервного надання послуги з постачання гарячої води виконавцем послуги - КП «Київтеплоенерго».

-Зобов`язати відповідача - виконавця послуги з постачання гарячої води - КП Київтеплоенерго» до поточного інформування споживача - позивача - ОСОБА_1 - про перерви в наданні послуги з провини виконавця послуги протягом строку, котрий, за виключенням перерв в наданні послуги Виконавцем, налічуватиме не менш 1461 доби безперервного надання послуги з постачання гарячої води виконавцем послуги для квартирних засобів обліку гарячої води з паспортним міжповірочним інтервалом в чотири роки.

-Визнати відповідача - КП «Київтеплоенерго» винним в порушені майнових прав позивача - ОСОБА_1 .

-Зобов`язати відповідача - КП «Київтеплоенерго» до відшкодування порушених майнових прав позивача - ОСОБА_1 .

-Визнати протиправними дії відповідача - виконавця послуги - Відповідача - КП «Київтеплоенерго» «зняття ознаки наявності квартирного вузла обліку гарячої води» з належного позивачеві КВОГВ № 7305465 з 01.03.2021р. або будь-якої пізнішої дати та дії відповідача, спрямовані на примус позивача до здійснення повірки КВОГВ №7305465 протягом карантинних обмежень незалежно від тривалості міжповірочного інтервалу.

-Визнати КП «Київтеплоенерго» в порушені немайнових прав позивача - ОСОБА_1 - завданні йому моральної шкоди через посягання на його честь та гідність і зазіхання на його здоров`я.

-Зобов`язати КП «Київтеплоенерго» до відшкодування завданої ним позивачеві - ОСОБА_1 - моральної шкоди через посягання відповідача на його честь та гідність позивача і зазіхання на здоров`я позивача.

-Стягнути з відповідача - Комунального підприємства «Київтеплоенерго» на користь позивача ОСОБА_1 - з зарахуванням на вказаний в цій Позовній заяві картковий рахунок Позивача, в строк, визначений судом, на відшкодування порушених майнових прав позивача суму 12219,00 грн.

-Стягнути з відповідача - Комунального підприємства «Київтеплоенерго» на користь позивача ОСОБА_1 - з зарахуванням на вказаний в цій Позовній заяві картковий рахунок позивача, в строк, визначений судом, на відшкодування завданої позивачеві моральної шкоди суму 12219,00 грн.

-Стягнути з відповідача - Комунального підприємства «Київтеплоенерго» на користь Позивача - ОСОБА_1 - з зарахуванням на вказаний в цій Позовній заяві картковий рахунок позивача, в строк, визначений судом, в повному обсязі видатки на судовий збір та правову допомогу, у випадку залучення адвоката за договором про правову допомогу.

-Стягнути з відповідача - Комунального підприємства «Київтеплоенерго» на користь позивача ОСОБА_1 - з зарахуванням на вказаний в цій Позовній заяві картковий рахунок позивача, в строк, визначений судом видатки позивача на листування у сумі 426,81 грн.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2021 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що оскаржуване рішення вважає незаконним та таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права. Вказує на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та є помилковими. У зв`язку з цим апелянт просить апеляційний суд рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

10.12.2021 року до Київського апеляційного суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

10.06.2022 року від імені відповідача на електронну адресу Київського апеляційного суду надійшло клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції.

Відповідно до положень ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. При цьому, відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст. 6 цього Закону, для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Згідно ч.4 ст.18 Закону України «Про електронні довірчі послуги», кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису.

В даному випадку, жодної інформації про те, що відповідач підписав клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції цифровим підписом матеріали справи не містять.

З огляду на вищевказане, наведені недоліки позбавляють суд апеляційної інстанції ідентифікувати особу, яка подала вищевказане клопотання та встановити чи можливо з огляду на положення ч. 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» визнати вищевказане клопотання у якості процесуального документу.

В судове засідання 14.07.2022 року представник комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» не з`явився, про розгляд справи належним чином повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи без участі представника підприємства до суду не надав.

Згідно вимог ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання відповідної процедури та наявності передбачених законом підстав) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Положеннями ст. 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги.

Під час розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_1 належить квартира АДРЕСА_1 .

Відповідно до Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплекс міста Києва від 27.09.2001 (Угода), укладеною між Київською міською державною адміністрацією т акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго» (в подальшому перейменована на ПА «КИЇВЕНЕРГО» та АТ «КИЇВЕНЕРГО»), майно енергетичного комплексу міста Києва було передано володіння та користування ПАТ «КИЇВЕНЕРГО».

Згідно рішення Київської міської ради від 24.04.2018 № 517/4581 зазначена Угода припиняє свою дію стосовно майна ТЕЦ №5 та ТЕЦ №6, сміттєспалювального заводу (Завод «Енергія») з 01.08.2018. а стосовно іншого майна - з 01.05.2018 р.

Вищезазначене майно в подальшому було закріплене за підприємством на праві господарського відання на виконання розпорядження Київської міської державної адміністрації від 27.12.2017 № 1693 «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.2001, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго», та наказу Департаменту комунальної власності виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації») від 04.05.2018 № 224 із змінами та доповненнями, внесеними від 01.08.2018 № 370.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив із недоведеності позовних вимог.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне:

Суть частини вимог позивача полягала в тому, що відповідач безпідставно з точки зору позивача припинив облік спожитої теплової енергії відповідно до встановленого приладу обліку і почав обліковувати обсяг послуг його за нормативними показниками.

Відповідно до ч. 7 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції на час виникнення договірних правовідносин) договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання.

Відповідно до ч.2 ст.638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частиною другою ст. 642 ЦК України встановлено, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції.

28.03.2018 у газеті Київської міської ради «Хрещатик» від 28.03.2018 № 34 (5085), розміщено оголошення про те, що КГГ «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» стає виконавцем послуг з ЦО та ЦПГВ та розміщеного договір про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, який є договором приєднання та вважається акцептованим усіма споживачами, які в установленому законом порядку не надали заперечення щодо його умов.

Таким чином правовідносини між відповідачем та позивачем врегульовуються умовами вищевказаного договору.

Питання надання послуг з ЦО та ЦПГВ регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (Правила), Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та іншими нормативно- правовими актами у сфері житлово-комунальних послуг.

Відповідно до п. 11 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року, споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю та які не мають квартирних засобів обліку (у разі обладнання всіх квартир квартирними засобами обліку - споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю), оплачують послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями всіх квартирних засобів обліку.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби. Отже, на законодавчому рівні відповідачу заборонено приймати до уваги показники лічильника, який не пройшов повірку в строк, передбачений в технічному паспорті.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», періодична повірка засобів вимірювальної техніки вузлів розподільного обліку здійснюється згідно з міжповірочннм інтервалом, зазначеним у технічному паспорті на цей засіб, але не менш як один раз на шість років для засобів механічного типу та не менш як один раз на дев`ять років для засобів інших типів.

Навівши вказані норми, суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, проте такого свого висновку належним чином не обґрунтував.

Відповідно до представлених до суду доказів, в квартирі позивача було встановлено КВОГВ. В технічному паспорті вказаного КВОГВ зазначено, що повірку він пройшов 03.04.2017 року.

Пунктом 3.3.2 вказаного технічного паспорту встановлено повірочний інтервал не більше чотирьох років. За таких умов, термін повірки вказаного лічильника спливав 02.04.2021 року. При цьому, як було встановлено в ході розгляду справи, відповідач вже починаючи з 01.03.2021 року без повідомлення позивача дійшов до висновку про те, що міжпровірочний термін обліку споживанні сплив і почав нараховувати обсяг спожитої теплової енергії відповідно до встановлених нормативів.

Колегія суддів апеляційного суду не може погодитися з позицією позивача щодо того, що міжпровірочний термін слід обліковувати з часу встановлення КВОГВ, а також вираховувати з цього періоду час, коли фактично гаряче водопостачання не здійснювалося, оскільки дана позиція не відповідає вимогам законодавства, в тому числі і ч. 2 ст. 6 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».

Ст. 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках було б порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим.

В своїй позовній заяві позивач зазначив дев`ятнадцять позовних вимог. В той же час, більшість таких вимог фактично не є самостійними вимогами, а відповідають обставинам, які підлягають встановленню в ході розгляду справи.

Серед іншого позивач заявив вимогу про стягнення на його користь відшкодування моральної шкоди, завданої йому неправомірними діями відповідача. При цьому позивач жодного обґрунтування обставин спричинення такої шкоди, як і взагалі визначення її розміру, не зазначив.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За таких умов, вказані вимоги не підлягають до задоволення.

Не підлягають до задоволення і вимоги у вигляду стягнення коштів на користь позивача, оскільки відновлення прав позивача у даній справі суд вважав обґрунтованим у вигляді зобов`язання відповідача здійснити перерахунок вартості нарахованих послуг за безпідставно неврахований період. Обґрунтованість вимог щодо стягнення сум, які позивач вважав спричиною йому матеріальною шкодою, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Зважаючи на вищевикладене та враховуючи принцип jura novit curia «суд знає закони», колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

У відповідності до положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення серед іншого є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення по справі нового рішення про часткове задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2021 року в частині вирішення вимог про визнання протиправними дій відповідача та зобов`язання здійснити дії скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Визнати протиправним зняття комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» ознаки наявності квартирного вузла обліку гарячої води ОСОБА_1 в період з 01.03.2021 року по 02.04.2021 року включно та нарахування в цей період плати за споживання гарячої води не за показниками зазначеного лічильника.

Зобов`язати комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» провести перерахунок оплати вартості споживання ОСОБА_1 послуг, що надана комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.03.2021 року по 02.04.2021 року включно згідно показників квартирного вузла обліку гарячої води.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді Т.О. Писана

К.П. Приходько