ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2022 року м.Суми

Справа №2-о-65/2009

Номер провадження 22-ц/816/664/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Левченко Т. А.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

учасники справи:

заявник: прокурор Білопільського району Сумської області, діючий в інтересах Ворожбянської міської ради,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Авраменка Олександра Олександровича на рішення Білопільського районного суду Сумської області від 25 вересня 2009 року, в складі судді Терещенка О.І., ухвалене в м. Білопілля Сумської області,

встановив:

У серпні 2009 року до Білопільського районного суду Сумської області звернувся прокурор Білопільського району, діючий в інтересах Ворожбянської міської ради, із заявою про визнання спадщини відумерлою, а саме: земельної ділянки площею 4,41 га та вартістю 43592 грн, розташованої на території Ворожбянської міської ради, та передання даного об`єкту нерухомості територіальній громаді Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області.

Свої вимоги прокурор мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла власниця земельної ділянки ОСОБА_2 , яка володіла нею на підставі рішення Білопільської районної державної адміністрації № 37 від 30 лютого 1997 року та сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №0247441 від 11 березня 1997 року. Після її смерті на даний об`єкт нерухомості відкрилася спадщина. Проте, після смерті спадкодавця спадщину не було прийнято ні за законом, ні за заповітом, оскільки відповідно до витягу Спадкового реєстру (спадкових прав) № 20883033, наданого Білопільської державною нотаріальною конторою, інформація про заведення спадкової справи відсутня. Таким чином, це свідчить про відсутність заповіту та неприйняття спадщини за законом спадкоємцями ОСОБА_2 , а отже наявні всі підстави для визнання спадщини відумерлою.

25 вересня 2009 року рішенням Білопільський районний суд заяву прокурора задоволено: визнано відмерлою спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , а саме - земельну ділянку площею 4,41 га та вартістю 43592 грн, розташовану на території Ворожбянської міської ради, та передано даний об`єкт нерухомості територіальній громаді Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області.

24 травня 2022 року на дане судове рішення до Сумського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга від представника особи, яка не приймала участі у справі, ОСОБА_1 адвоката Авраменка Олександра Олександровича.

У своїй апеляційні скарзі ОСОБА_3 зазначав, що ОСОБА_1 є особою, яка вважає, що рішенням Білопільського районного суду від 25 вересня 2009 року було вирішено питання про його права та обов`язки на спадщину. Апелянт просить скасувати дане судове рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні заяви прокурора про визнання відумерлою спадщину у вигляді земельної ділянки площею 4,41 га, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 .

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що ухвалюючи рішення про задоволення заяви прокурора, районний суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, а саме не встановив коло спадкоємців ОСОБА_2 та не перевірив факт прийняття ними спадщини. При цьому, ухвалюючи своє рішення, до уваги взяв лише витяг із Спадкового реєстру про відсутність інформації заведення спадкової справи відносно ОСОБА_2 та довідку Ворожбянської міської ради № 583 від 27 липня 2009 року про те, що після публікування в засобах масової інформації списку невитребуваних та непереоформлених паїв спадкоємці до органу місцевого самоврядування з метою переоформлення спадщини не зверталися.

Наполягаючи на скасуванні судового рішення, апелянт зазначає, що ОСОБА_2 за життя склала заповіт, яким все своє майно заповіла дочці ОСОБА_4 . Заповіт був посвідчений секретарем виконавчого комітету Ворожбянської міської ради народних депутатів Пустовойтовою Л.Г. Більше того, ОСОБА_4 постійно проживала разом із матір`ю ОСОБА_2 , доглядала за нею, а після смерті здійснила її поховання. В подальшому, протягом 6 місяців із дня смерті спадкодавеці, здійснювала догляд за спадковим майном. Даний факт підтверджується довідкою, виданою за запитом апелянта виконавчим комітетом Ворожбянської міської ради № 1625 від 18 жовтня 2021 року. Таким чином, відповідно до ст. 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року ОСОБА_4 фактично прийняла спадщину хоча і не оформила право власності на спадкове майно.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 та про що 25 серпня 2012 року внесено запис в Книгу реєстрації смертей № 2093. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавці на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, в тому числі й на майнові права на земельну ділянку (пай) на території Ворожбянської міської ради.

10 січня 2013 року у приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу була відкрита спадкову справу №1/2013 до спадщини, яка залишилася після смерті ОСОБА_4 а ІНФОРМАЦІЯ_3 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_1 , оскільки він є рідним сином ОСОБА_4 , а відповідно спадкоємцем першої черги за законом.

Таким чином, суд першої інстанції, не перевіривши обставини справи, передчасно прийшов до висновку про наявність підстав для визнання спадщини відумерлою та передачу спірної земельної ділянки (паю) територіальній громаді Ворожбянської міської ради, оскільки ОСОБА_1 є особою, що прийняла спадщину, а тому має право на спадкування спірної земельної ділянки. Отже, лише скасуванням вказаного рішення суду першої інстанції можливо поновити його право на спадкове майно.

У відзиві на апеляційну скаргу Сумська окружна прокуратура, посилаючись ч. 6 ст. 294 ЦПК України зазначає, що оскільки в даній справі наявний спір про спадкове право, то вона повинна розглядатися у порядку позовного провадження. А тому суд має залишити заяву апелянта без розгляду і роз`яснити йому, що він має право подати позов на загальних підставах.

В судовому засіданні представник заявника підтримав апеляційну скаргу і просив задовольнити.

Прокурор заперечив проти скасування рішення, оскільки рішення приймалося на підставі даних наданих міською радою в 2009 році.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що після смерті ОСОБА_2 спадкова справа не заводилась, спадкоємці за оформленням свої спадкових прав не звертались, тому на підставі положень ст. 1277 ЦК України, визнав спадщину відумерлою та передав її територіальній громаді Ворожбянської міської ради.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду був передчасним виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів цивільної справи, ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , за життя володіла земельною ділянкою площею 4,41 га та вартістю 43 592 грн, розташованою на території Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області. Право її власності на даний об`єкт нерухомості підтверджується Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0247441 від 11 березня 1997 року (а.с.3).

За життя ОСОБА_2 склала заповіт на ім`я своєї доньки ОСОБА_4 , який був нотаріально посвідчений 24 лютого 1994 року Ворожбянською міською радою Білопільського району (а.с. 21). Даний заповіт складено і посвідчено у м. Ворожба секретарем виконкому міської ради та зареєстровано у реєстрі за №12.

Заповіт ОСОБА_2 не змінювався і не скасовувався, що підтверджується довідкою №1625, виданої виконавчим комітетом Ворожбянської міської ради 18 жовтня 2021 року (а.с. 22).

Отже вирішуючи питання щодо кола спадкоємців не було перевірено факту складання заповіту померлою ОСОБА_2 .

Після смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 на дану земельну ділянку відкрилась спадщина. Згідно з інформацією Спадкового реєстру спадкова справ не заводилась, а свідоцтво про право на спадщину не видавалося (а.с.8).

Відповідно до інформації, викладеної в довідці Ворожбянської міської ради від 27.07.2009 , спадкоємці ОСОБА_2 після публікування органом місцевого самоврядування в засобах масової інформації списку невитребованих та непереоформлених паїв з питанням переоформлення спадщини до міської ради не зверталися (а.с. 7)

Відповідно до довідки №1625, виданої виконавчим комітетом Ворожбянської міської ради 18 жовтня 2021 року, ОСОБА_2 постійно до дня смерті проживала разом з донькою ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 . Після смерті матері ОСОБА_4 протягом 6 місяців здійснювала догляд за спадковим майном (а.с. 22).

Відповідно до ст. 534 ЦК УРСР у редакції 1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Ст. 549 даного Кодексу визначено, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Пунктом 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 року № 18/5 передбачено, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути, зокрема довідка виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця.

Факт перебування у родинних відносинах між померлою ОСОБА_2 та ОСОБА_4

( до шлюбу прізвище ОСОБА_5 ) доведено витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження ОСОБА_4 та про реєстрацію нею шлюбу з ОСОБА_6 .

Таким чином, є підстави вважати, що донька ОСОБА_2 ОСОБА_4 за життя прийняла спадщину після смерті матері, як спадкоємець який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла.

03 червня 2013 року ОСОБА_1 видано свідоцтво на право спадщини за законом після смерті ОСОБА_4 .

В силу статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Ст. 1261 ЦКУ у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Оскільки у довідці виданої Ворожбянською міською радою вказано, що донька ОСОБА_4 вступила у управління майном, що залишилося після смерті ОСОБА_2 , але ці обставини, як і заповіт, складеним останньою за життя, не були предметом дослідження судом першої інстанції, але мають суттєве значення для правильного вирішення справи, суд першої інстанції передчасно задовольнив заяву, притому, що вбачається існування спору про право на спадщину, яке мала померла мати апелянта ще за життя..

За ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: визнання спадщини відумерлою.

Згідно порядку розгляду справ окремого провадження відповідно до ст. 294 цього Кодексу під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до ст.ст.337,338 цього Кодексу справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов`язковою участю заявника та з обов`язковим повідомленням усіх заінтересованих осіб. Справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов`язковим залученням до участі у справі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини та (або) за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини. Суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

За змістом частин 1-3,6 ст. 293 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Ураховуючи викладене вище, колегія суддів на підставі ст. 376 ЦПК України через неповно з`ясування обставин справи, що мають значення, судом першої інстанції під час ухвалення оскарженого рішення, визнає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвалене рішення суду в порядку окремого провадження слід скасувати і залишити заяву прокурора без розгляду через наявність спору про право.

Враховуючи приписи частини 7 ст. 294 та частини 1 ст. 141 ЦПК України, а саме, при ухваленні судом рішення в прядку окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом, колегія суддів визнає, що фактично понесені судові витрати за подання апеляційної скарги не підлягають відшкодуванню.

Керуючись, ст.ст.294, 367, 374, 376, 381-382, 389 ЦПК України

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Авраменка Олександра Олександровича задовольнити.

Рішення Білопільського районного суду Сумської області від 25 вересня 2009 року у даній справі скасувати і залишити заяву без розгляду.

Роз`яснити заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04 серпня 2022 року.

Головуючий С.С. Ткачук

Судді: О.Ю. Кононенко

Т.А. Левченко