Справа № 684/140/22
Провадження № 2/684/84/2022
смт.Стара Синява Хмельницької області
Старосинявський районний суд Хмельницької області у складі:
головуючого судді Волошина Р.Р.,
за участю секретаря судового засідання Басок Н.Д.,
представник позивача - адвокат Куцоконь В.В.,
представника органу опіки та піклування Данілковича В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт.Стара Синява Хмельницької області в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування Старосинявської селищної ради Хмельницької області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,
У червні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Старосинявського районного суду із позовом до ОСОБА_3 про позбавлення його батьківських прав відносно сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнення на її користь аліментів на утримання малолітнього сина. В обґрунтування заявленого позову позивачка посилається на те, що відповідач є батьком їх спільної дитини, яку вона народила перебуваючи із ним у зареєстрованому шлюбі, - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказує, що шлюб з відповідачем розірвано рішенням Старосинявського районного суду Хмельницької області від 07.11.2011 року. З листопада 2010 року вона з відповідачем проживає окремо, дитина залишилась проживати з нею. Перші роки після розірвання шлюбу відповідач матеріально допомагав утримувати дитину, потім ця допомога припинилась. Потім була періодична допомога, в 2016 році купив дитині спортивний костюм до школи. Позивачка зазначає, що в 2019 році одружилася з ОСОБА_5 , з яким проживає по даний час, він добре відноситься до дитини і між ними є взаєморозуміння. Оскільки з 2017 року відповідач до їхньої спільної дитини не приїжджав, не допомогає матеріально її утримувати, не цікавився життям, здоров`ям та вихованням, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, просить суд позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з часу подання даного позову до суду і до досягнення дитиною повнолітя.
Ухвалою суду від 06.06.2022 року було відкрито провадження у вказаній справі із призначенням підготовчого засідання та викликом сторін.
Ухвалою суду від 15.07.2022 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.
У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник - адвокат Куцоконь В.В., позовні вимоги підтримали повністю, просили задовольнити позовні вимоги. Судові витрати позивачки по сплаті судового збору просили залишити за нею.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з?явився повторно, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву, жодних заяв чи клопотань до суду не подав. Враховуючи згоду позивачки суд ухвалює рішення у відсутність відповідача в порядку заочного розгляду справи.
Представник третьої особи органу опіки та піклування Старосинявської селищної ради в підготовчому судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, надав висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав.
Вислухавши учасників судового розгляду, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 26.02.2010 року, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .
Згідно довідок старости сіл Пилява, Олексіївка, Миколаївка Старосинявської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області №142 від 31.05.2022 року ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 , її син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться на утриманні матері, проживає разом з нею.
Відповідно до акту обстеження умов проживання сім`ї ОСОБА_1 , проведеного комісією в складі: начальника відділу-служби у справах дітей Старосинявської селищної ради та головного спеціаліста ССД Хмельницької РДА від 15.06.2021 року, встановлено, що санітарний стан помешкання за місцем проживання позивача із дитиною добрий, сім`я проживає в приватному будинку, у якому створені місця для відпочинку, сну та занять дитини. ОСОБА_1 одружена з ОСОБА_5 , з яким спільно виховують її сина ОСОБА_4 , якому забезпечили всі необхідні умови для проживання та виховання, дитина забезпечена усім необхідним.
30.06.2022 року рішенням виконавчого комітету Старосинявської селищної ради Хмельницької області №08/2022 затверджено висновок виконавчого комітету як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно його малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно вказаного висновку органу опіки та піклування позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно сина ОСОБА_4 буде відповідати інтересам дитини, так як встановлено, що батько дитини не проживає з ним та не піклується про його духовний і фізичний розвиток, не займається вихованням та розвитком, підготовкою до самостійного життя, матеріально не забезпечує, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, тобто систематично ухиляється від виконання батьківських обов`язків.
Як слідує із довідки про врахування думки дитини при вирішенні питань, що стосуються її життя від 15.06.2022 року, виданої начальником відділу служби у справах дітей малолітній ОСОБА_4 пояснив, що проживає з мамою та її чоловіком, якого називає татом. Рідний батько ОСОБА_3 , з ними не проживає більше трьох років (точно пригадати не міг), не приїжджає до нього, не телефонує, не вітає з днем народження. За результатами проведеної бесіди з малолітнім ОСОБА_4 з`ясовано, що батько ОСОБА_3 не приділяє уваги його вихованню та утриманню.
Допитані у судовому засіданні свідки підтвердили обставини щодо невиконання відповідачем ОСОБА_3 батьківських обов`язків щодо малолітнього сина ОСОБА_4 .
Так, свідок ОСОБА_9 пояснила суду, що вона більше десяти років знайома з позивачкою. Приблизно у 2012 році Відповідач поїхав на заробітки і з того часу вона його не бачила. Матеріально дитині не допомагає, вихованням не займається. З вітчимом у дитині гарні відносини, дитина називає його татом.
Свідок ОСОБА_5 пояснив суду, що він з позивачкою одружений близько п`яти років. За цей час відповідач долею дитини не цікавиться. Востаннє приїздив до ОСОБА_4 перед першим вересня, як він мав іти до першого класу. З тих пір долею дитини не цікавиться, не виховує дитину, на утримання дитини кошти не надає.
Допитана як свідок позивачка ОСОБА_1 пояснила суду, що з відповідачем вони розлучились у 2011 році, коли дитині було один рік. До трьох років відповідач ще надавав матеріальну допомогу а потім зник. Перед тим, як ОСОБА_4 мав йти до школи в перший клас, відповідач з`явився, купив деякі речі і знову зник. Періодично він телефонував дитині, однак з того часу дитину не бачив. Матеріально дитині не допомагає, долею дитини не цікавиться, участі у вихованні дитини не бере. Окрім цього, постійно чинить перешкоди для виїзду дитини за кордон, оскільки він зловживає спиртними напоями та втратив паспорт громадянина України, від пропозиції позивачки допомогти поновити паспорт відмовився.
Дитина - ОСОБА_4 суду пояснив, що його батько ОСОБА_3 не спілкується з ним, його долею не цікавиться. Востаннє бачив батька близько п`яти років тому, після цього періодично спілкувався з ним по телефону, однак уже тривалий час батько на зв`язок не виходить.
Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Згідно з частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»).
Виходячи з положень ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.
В силу п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Відповідно до п. п. 15, 16, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58).
Проаналізувавши письмові докази по справі, оцінивши покази свідків, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні доведено факт ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини ОСОБА_4 2010 року народження, так як встановлено, що ОСОБА_3 при відсутності перешкод у спілкуванні батька з дитиною свідомо не займається вихованням та розвитком сина, підготовкою до самостійного життя, матеріально не забезпечує, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не вітає із днем народження та іншими святами, не приймає будь-якої участі у житті малолітньої дитини. Жодних доказів протилежного відповідачем надано не було.
Також, в ході розгляду справи в суді не встановлено наявності у ОСОБА_3 бажання на спілкування з дитиною та виконання ним своїх батьківських обов`язків. Так, відповідач ОСОБА_3 , будучи повідомленим телефонограмою про день та час проведення судових засідань у справі на розгляд справи не з`явився, жодних доказів про участь у вихованні дитини не надавав, та навіть після подачі позову до суду, будучи обізнаним про розгляд справи, протягом червня-липня 2022 року не вчинив жодних дій для зустрічі із сином, на засідання комісії із захисту прав дитини також не з`явився, що свідчить про його поведінку та відсутність інтересу як батька до дитини, що дає підстави для можливості застосування до нього такого крайнього заходу, як позбавлення батьківських прав.
Будь-яких доказів щодо безпідставності позовних вимог та доказів своєї участі у вихованні дитини відповідач ОСОБА_3 суду не надав. У матеріалах справи відсутні докази того, що позивачкою чи іншими особами чинились перешкоди у спілкуванні відповідача з сином, заяв чи позову про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способів участі у вихованні дитини ОСОБА_3 не подавав.
Таким чином, з врахуванням обставин справи, оскільки факт ухилення відповідача ОСОБА_3 від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи, відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків та протягом тривалого часу не приймає будь-якої участі у житті малолітньої дитини, враховуючи висновок органу опіки та піклування та те, що будь-яких контактів з дитиною за час розгляду справи судом з боку відповідача не відбувалось, суд приходить до висновку, що є підстави для позбавлення ОСОБА_3 його батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно відповідних положень ст.164 Сімейного Кодексу України.
В силу вимог ч. 2 ст. 166 СК України особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
В силу вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по утриманню неповнолітнього сина, хоча має всі можливості брати матеріальну участь в його утриманні, так як за віком та станом здоров`я є працездатним.
Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, враховуючи те, що відповідач є працездатним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів також слід задовольнити повністю, розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є мінімальний передбачений законодавством - 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.06.2022 року і досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
За заявою позивачки суд не стягує її судові витрати по сплаті судового збору з відповідача.
Керуючись ст.ст. 76-83, 133, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 280-283 ЦПК України,
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Позбавити громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.06.2022 року і досягнення дитиною повноліття.
Рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Судові витрати ОСОБА_1 по сплаті судового збору залишити за нею.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачем на рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів до Хмельницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повне судове рішення складено 08.08.2022 року.

Суддя Роман ВОЛОШИН