Справа № 686/1577/22
Провадження № 2/686/2433/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2022 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді Козак О.В.,

при секретарі Коваль І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю/невиконанням рішення суду в справі №686/8422/20,

встановив:

В січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю/невиконанням рішення суду в справі №686/8422/20, в якому просить: стягнути з держави Україна на його користь два мільйони гривень моральної шкоди, завданої йому очевидною бездіяльністю/невиконанням рішення суду у справі №686/8422/20 за період з 11 січня 2021 року по 17 січня 2022 року.

В обгрунтування позову позивач вказав, що рішення суду в справі №686/8422/20 не виконано до сьогоднішнього дня. Моральна шкода, завдана йому, полягає у порушенні його прав. Він вчергове змушений звертатись до суду, що вимагає від нього додаткових витрат його часу.

Внаслідок невиконання рішення судів порушено його наступні права:

-конституційне право споживача на доброякісну послугу від органів державної влади держави Україна в частині правомірності та добросовісності, оскільки неналежне виконання відповідачем свого обов`язку щодо своєчасного виконання рішення суду є недоліком продукції (неналежне надання послуги) у розумінні законодавства про захист прав споживачів і відповідно до статей 4 та 22 Закону України «Про захист прав споживачів» має наслідком відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу таким неналежним наданням послуги;

-право правомірного очікування на справедливий суд та відшкодування витрат, які були понесені ним на відновлення порушених його прав, яке держава Україна зобов`язана забезпечити і яке є реальним, а не уявним чи примарним / законний інтерес, який отримує законний захист є правом очікування, а покладені обов`язки на судову владу та державу Україна, полягають в тому, щоб рішення було не просто винесене, а й виконане;

-право на справедливий суд /порушення ст.6 Конвенції/«Рисовський проти України»: виконання остаточного рішення, постановленого національним судом, є невід`ємною частиною «суду» у розумінні ст. 6 Конвенції (п.1 ст.6 Конвенції, заява № 29979/04 від 20 жовтня 2011 року);

-право на судовий захист, адже виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18- рп/2012);

-невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини рішення КСУ від 25.04.2012 №11-рп/2012), а невиконання судового рішення до сього дня є триваючим правопорушенням. Юридичнийм фактом є не виконання рішення суду та фактом реальної дійсності і нормою права, з якою пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення цивільних прав та обов`язків. Таким чином оцінений ним розмір моральної шкоди у два мільйони гривень є достатнім покриттям його страждань, які у разі незгоди з ним відповідачем, обов`язок доказування його не співмірності завданої йому моральної шкоди у відповідності до закріпленої в ЦК України презумпції вини особи, яка вчинила правопорушення, покладається на відповідача. Це означає, що особа вважається винною у завданні шкоди, невиконанні зобов`язання або іншому правопорушенні, оскільки не буде доведено іншого (ст. 614 та ч.2 ст. 1166 ЦК).

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують процес чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

З врахуванням наведеного позивач просить: стягнути з держави Україна на його користь два мільйони гривень моральної шкоди, завданої йому очевидною бездіяльністю/невиконанням рішення суду у справі №686/8422/20 за період з 11 січня 2021 року по 17 січня 2022 року.

В судове засідання позивач не з`явився, в позовній заяві вказав про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову, оскільки позивачем не доведено розмір шкоди та причинний зв`язок цієї шкоди з діями відповідача. Крім того, відповідно до ч.5 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 17.06.2021р. по справі №686/7986/21 позов ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, завданної невиконанням рішення суду у справі №686/8422/20 задоволено в сумі 2700грн, тому вважають поданий позов про повторне стягнення моральної шкоди незаконним та необґрунтованим.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05.10.2020 року у справі № 686/8422/20 позов ОСОБА_1 до Держави Україна, представник Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області про відшкодування моральної шкоди, задоволено частково, стягнуто з державного бюджету України через Державну казначейську службу на користь ОСОБА_1 10510 грн. моральної шкоди, завданої бездільнстю Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області. В задоволенні решти вимог, відмовлено.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 19.01.2021 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області залишено без задоволення, а рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05.10.2020 року без змін.

Постановою Верховного Суду від 20.09.2021 року касаційні скарги управління Державної міграційної служби Укрїни в Хмельницькій області та ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05.10.2020 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 19 січня 2021 року - без змін.

Вищевказані обставини підтверджуються матеріалами справи №686/8422/20.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 червня 2021 року в справі № 686/7986/21 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з державного бюджету України через Державну казначейську службу на користь ОСОБА_1 2700 грн. компенсації моральної шкоди завданої невиконанням рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 жовтня 2020 року у справі № 686/8422/20 у встановлений законом строк.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 05 жовтня 2021 року рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 червня 2021 року залишено без змін.

Згідно вказаного рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 червня 2021 року в справі № 686/7986/21 та постанови Хмельницького апеляційного суду від 05 жовтня 2021 року, судами було встановлено, що на виконання рішення суду у справі № 686/8422/20 видано виконавчий лист від 05.02.2021 року.

08.02.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління ДКСУ у Хмельницькій області із заявою про прийняття до виконання виконавчого листа в справі № 686/8422/20 від 05.02.2021 року.

Листом № 04-20-10/916 від 09.02.2021 року ГУ ДКСУ просило надати Управління Державної міграційної служби в Хмельницької області відповідні документи (відомості), які можуть бути підставою для зупинення безспірного списання коштів державного бюджету і їх перерахування на рахунок стягувача.

УДМС України в Хмельницькій область повідомило про відсутність підстав для зупинення безспірного списання коштів станом на 22.02.2021 року.

25.02.2021 року ГУ ДКСУ надіслало пакет документів щодо безспірного списання коштів державного бюджету для відшкодування шкоди на користь ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України.

Листом № 5-05-05/5910 від 19.03.2021 року Державна казначейська служба України звернулася до Міністерства фінансів України, в якому вказувала, що Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» за КПКВК 3504030 передбачено 150000 тис. грн.; Казначейством протягом січня лютого 2021 року за КПКВК 3504030 виконано 41 судове рішення на суму 19000 тис.грн., залишок коштів складає 131000 тис. грн. і станом на 19.03.2021 року на виконанні за КПКВК 3504030 залишається 468 судових рішень на суму понад 184895,9 тис. гривень; тому просило збільшити у 2021 році бюджетні призначення за КПКВК 3504030 у передбачений бюджетним законодавством спосіб на 54000 тис. грн. Аналогічні листи направлялись відповідачу на адресу Міністерства фінансів України щомісячно до серпня 2021 року.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно статті 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Статтею 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частин другої-п`ятої цієї статті моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статями 1173 та 1174 ЦК України відповідно.

Відповідно до вимог ст. 1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідно до вимог ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

За змістом приписів ст.ст. 1173, 1174 ЦК України обов`язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування чи посадових осіб цих органів, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю яких завдано шкоду, а на державу.

Відповідно до частини другої статті 2, частини першої статті 170 ЦК України учасниками цивільних відносин є: держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права. Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Згідно з частиною другою статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Згідно положень ч. 4 ст. 58 ЦПК України, держава бере участь у справі через відповідний орган державної влади відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник або представник.

Згідно з ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем не зазначено, в чому саме полягає незаконність дій чи бездіяльність Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю/невиконанням рішення суду в справі №686/8422/20 за період з 11 січня 2021 року по 17 січня 2022 року, та заподіяння такими діями чи бездіяльністю моральної шкоди позивачу.

Не надано позивачем суду належних та допустимих доказів на підтвердження заявленого ним розміру моральної шкоди двох мільйонів гривень за вказаний період.

Крім наведеного, відповідно до положень ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 червня 2021 року в справі № 686/7986/21 вже стягнуто з державного бюджету України через Державну казначейську службу на користь ОСОБА_1 2700 грн. компенсації моральної шкоди завданої невиконанням рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 жовтня 2020 року у справі № 686/8422/20 у встановлений законом строк.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю/невиконанням рішення суду в справі №686/8422/20, слід відмовити.

Керуючись ст.ст.2, 12, 13, 30. 48, 76, 81, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст.19, 56, 129-1 Конституції України, ст.ст. 23,170,1167,1173, 1174, 1176 ЦК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю/невиконанням рішення суду в справі №686/8422/20, відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 , житель: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Держава Україна в особі Державної казначейської служби України (адреса: 01601, Київ, вул. Бастіонна 6).

Дата складання повного тексту рішення суду - 14.07.2022 року.

Суддя: