Справа № 755/6093/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" грудня 2022 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого судді - Гончарука В.П.

при секретарі - Гриценку О.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лазурний блюз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

В С Т А Н О В И В:

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лазурний блюз» (далі - ОСББ «Лазурний блюз») звернулося до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за щомісячні внески на утримання багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 та прибудинкової території, на експлуатацію неподільного та загального майна зазначеного будинку, внеску на охорону та платежів за опалення будинку, разового внеску на підготовку та організацію опалювального сезону 2020/2021 років та платежів за опалення будинку за період з жовтня 2019 року по 31 травня 2022 року на суму основного зобов`язання - 23298,13 грн, інфляційні нарахування в сумі 4943,50 грн та 3 % річних в сумі 1914,73 грн, що разом становить 30156,36 грн, а також відшкодувати за рахунок відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 2481,00 грн та витрати на правничу допомогу в сумі 5300,00 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачу ОСОБА_1 на праві власності належить приміщення АДРЕСА_2 . На підставі Рішення загальних зборів ОСББ «Лазурний блюз» від 28 квітня 2015 року з 01 червня 2015 року функції управителя будинку виконує зазначене об`єднання. З 01 червня 2015 року щомісячні внески членів об`єднання та/або власників приміщень на утримання багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 та прибудинкової території, експлуатацію неподільного та загального майна затверджено у розмірі 4,40 грн за 1 кв. м загальної площі житлових приміщень, а з 01 листопада 2020 року на Загальних зборах ОСББ «Лазурний блюз», що відбулися 27 листопада 2020 року, щомісячні внески затверджено у розмірі 7,00 грн за 1 кв. м загальної площі житлового приміщення.

Крім того, в період з 21 травня 2015 року по 29 травня 2015 року проводилось письмове опитування членів ОСББ «Лазурний блюз», за результатами якого затверджено щомісячний внесок на організацію цілодобової охорони прибудинкової території у розмірі 150 гривень з квартири або нежитлового приміщення, з подальшим зменшенням внеску для житлових приміщень по мірі зростання кількості внесків, що його сплачують та обов`язковим перерахунком оплат для всіх приміщень з метою вирівнювання виплачених сум внеску на охорону між власниками. 10 жовтня 2015 року Протоколом засідання ОСББ «Лазурний блюз» прийнято рішення про зменшення внеску на охорону для житлових приміщень з 01 листопада 2015 року та визначено його в розмірі 100 грн на місяць з квартири.

Також рішенням Загальних зборів ОСББ «Лазурний блюз» від 26 листопада 2019 року затверджено Методику нарахування платежів за опалення будинку та встановлено обов`язковий для всіх співвласників платіж за опалення будинку, який нараховується та сплачується відповідно до вказаної Методики.

Відповідач щомісячні внески на утримання будинку та прибудинкової території, експлуатацію неподільного та загального майна, внесок на охорону, компенсацію витрат на електроенергію та холодне водопостачання, платежі за опалення будинку сплачує частково, у зв`язку з чим за період з жовтня 2019 року по 31 травня 2022 року утворилася заборгованість в розмірі 23298,13 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 21 липня 2022 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.

18 жовтня 2022 року відповідач ОСОБА_1 подала відзив на позов, в якому з приводу викладених у позові обставин заперечувала в повному обсязі. Зазначила, що 17 вересня 2021 року між нею та позивачем було укладено Договір №б/н про реструктуризацію заборгованості, за умовами якого вона мала погасити заборгованість за спожиті комунальні послуги, що виникла протягом 2020-2021 років, а саме: за жовтень 2021 року -7100,00 грн, за листопад 2021 року -0 7320,00 грн, за грудень 2021 року - 6100,00 грн, разом - 20520,70 грн. На даний час нею погашено борг за даним договором в розмірі 18900,00 грн. Відповідач вважає, що оскільки між нею та позивачем досягнуто згоди щодо погашення суми боргу в розмірі 23298,13 грн, тому відсутні підстави для стягнення 3% річних та інфляційних втрат. Також відповідач заперечує щодо стягнення з неї витрат на правову допомогу в розмірі 5300,00 грн.

03 листопада 2022 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому уточнено зміст заявлених позовних вимог. Представник позивача зазначив, що між сторонами дійсно було укладено договір про реструктуризацію заборгованості та відповідачем частково погашено існуючу заборгованість. Станом на момент подання відповіді на відзив ОСОБА_1 має заборгованість зі сплати щомісячних внесків на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, на експлуатацію неподільного та загального майна зазначеного будинку, внеску на охорону, платежів за опалення будинку, разового внеску в розмірі 9542,29 грн. Оскільки відповідач умови укладеного між сторонами договору про реструктуризацію заборгованості від 17 вересня 2021 року належним чином не виконувала, крім того частково сплатила суму боргу лише після звернення до суду, стягненню з неї підлягає також 3 % річних та індекс інфляції в загальному розмірі 6858,23 грн.

Строки для подання відзиву та відповіді на відзив закінчились, а тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України та частини п`ятої статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд приходить до таких висновків.

Правовідносини із споживання житлово - комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги», відповідно до статті 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.

Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Згідно із пунктом 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, обов`язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення.

Відповідно до статті13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Згідно із статтею 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку. До компетенції загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку належить визначення розмірів платежів та внесків членів об`єднання.

За змістом статті 12Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління. За рішенням загальних зборів функції з управління багатоквартирним будинком можуть бути передані (всі або частково) управителю або асоціації. Об`єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об`єднання.

Частиною шостою статті 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду.

Згідно із частиною першою статті 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» з метою надання населенню, що проживає в багатоквартирних будинках, у яких створено об`єднання, пільг та субсидій для відшкодування витрат на оплату комунальних послуг визначається розмір внесків (платежів) на відповідні потреби, затверджений загальними зборами об`єднання, але не більше найвищого у відповідному населеному пункті тарифу на відповідні комунальні послуги, встановленого відповідним державним органом або органом місцевого самоврядування для суб`єктів господарювання.

Положеннями частини третьої статті 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів.

Судом встановлено, що 29 січня 2013 року проведено державну реєстрацію Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лазурний блюз».

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лазурний блюз» діє на підставі Статуту, який затверджено Загальними зборами ОСББ «Лазурний блюз» (протокол від 12 грудня 2019 року).

Згідно із Статутом ОСББ «Лазурний блюз» створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Метою створення Об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом.

Відповідно до пунктів 3.2, 3.2.1 статуту ОСББ «Лазурний блюз» неподільне майно, до якого належать й інженерні комунікації та технічні пристрої, які забезпечують санітарно-гігієнічні умови та безпечну експлуатацію квартир (зокрема, загальні будинкові мережі електропостачання), перебуває у спільній сумісній власності співвласників багатоквартирного будинку.

На підставі Рішення загальних зборів ОСББ «Лазурний блюз» від 28 квітня 2015 року з 01 червня 2015 року функції управителя будинку виконує ОСББ «Лазурний блюз», а з 01 червня 2015 року встановлено щомісячні внески членів ОСББ та/або власників приміщень на утримання багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 та прибудинкової території, за експлуатацію неподільного та загального майна у розмірі 4,40 грн за 1 кв. м загальної площі приміщень.

27 листопада 2020 року відбулися Загальні Збори ОСББ «Лазурний блюз» та з 01 листопада 2020 року затверджено щомісячні внески на утримання будинку та прибудинкової території, експлуатацію неподільного та загального майна для співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 у розмірі 7,00 грн за 1 кв. м загальної площі житлового приміщення.

В період з 21 травня 2015 року по 29 травня 2015 року затверджено щомісячний внесок на організацію цілодобової охорони прибудинкової території у розмірі 150,00 грн, який 10 жовтня 2015 року зменшено до 100,00 грн на місяць з квартири.

Також протоколом Загальних зборів ОСББ «Лазурний блюз» проведених ініціативною групою, було погоджено підписання Головою правління ОСББ договорів щодо забезпечення початку опалювального сезону 2019-2020 років та затверджено методику нарахування платежів за опалення будинку та встановлено обов`язковий для всіх співвласників платіж за опалення будинку, який нараховується і сплачується відповідно до вказаної методики.

Рішенням Загальних зборів ОСББ «Лазурний блюз» від 26 листопада 2019 року затверджено Методику нарахування платежів за опалення будинку та встановлено обов`язковий для всіх співвласників платіж за опалення будинку, який нараховується та сплачується відповідно до вказаної Методики.

Згідно із інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04 липня 2022 року, квартира АДРЕСА_3 , загальною площею 98,5 кв. м, належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 1388, виданий 09 серпня 2016 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Єгоровою М.Є.

Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до статті 5Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно із частиною першою статті 12Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Відповідно до частини першої статті 13Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.

Статтею 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що за рішенням співвласників багатоквартирного будинку (уповноваженого органу управління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку), прийнятим відповідно до закону, договір про надання комунальної послуги укладається з виконавцем відповідної комунальної послуги, визначеним статтею 6 цього Закону: кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно (індивідуальний договір); від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою (колективний договір); об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір про надання комунальних послуг, як колективним споживачем.

За змістом статей 319, 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Сторони не заперечують, що між ними укладався Договір №б/н про реструктуризацію заборгованості та щодо часткового погашення відповідачем заборгованості за надані житлово-комунальні послуги.

Згідно уточненого розрахунку заборгованості, станом на 27 жовтня 2022 року, в якому позивачем враховано всі проплати ОСОБА_1 , здійснені нею після звернення до суду з даними позовом та укладення Договору про реструктуризацію заборгованості, розмір заборгованості за житлово-комунальні послуги становить 9542,29 грн.

Такий розмір заборгованості відповідачем не оспорюється, та підлягає стягненню з відповідача.

Щодо стягнення 3% річних в розмірі 1914,73 грн та інфляційних втрат в розмірі 4943,50 грн суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України (висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2023цс15).

Разом з тим, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)» від 17 березня 2020 року № 530-ІХ, на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 зі змінами «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19», з 12 березня 2020 року на всій території України запроваджено карантин. Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 зі змінами, з 19 грудня 2020 року до 31 серпня 2022 року на території України продовжено дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби Covid-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Зважаючи на те, що на території України з 12 березня 2020 року було запроваджено карантин, на період дії якого Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)» від 17 березня 2020 року № 530-ІХ заборонено нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги, нарахування та стягнення судом 3 % річних та інфляційних втрат, отже їх нарахування з 17 березня 2020 року на суму боргу за надані послуги, є помилковим та порушує норми чинного законодавства.

Крім того, згідно з Постановою кабінету Міністрів України № 206 від 05 березня 2022 року «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 р.№ 64 "Про введення воєнного стану в Україні", Кабінет Міністрів України постановив, що припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги в частині стягнення 3 % річних та інфляційних втрат за період з 17 березня 2020 року по 01 червня 2022 року, протягом якого штрафні санкції не нараховуються в силу імперативної вказівки закону, не підлягають задоволенню.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20 листопада 2020 року у справі № 910/13071/19, сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця. Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Виходячи з наведеного, за період з 01 листопада 2019 року по 16 березня 2020 року включно, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати в сумі 139,35 грн (сума боргу x індекс інфляції - сума боргу) та 3% річних в розмірі 262,00 грн (сума боргу x 3 % x кількість днів : 366 : 100).

Що стосується інших доводів сторін, викладених у заявах по суті справи, то Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладене, на підставі доказів, поданих учасниками справи, беручи до уваги принцип змагальності сторін, виходячи із встановлених судом фактів і відповідних їм правовідносин, належності, допустимості і достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку в їх сукупності, враховуючи наявність заборгованості за спожитими житлово-комунальними послугами з боку відповідача, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову ТОВ «Новобудова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Відповідно до частин першої, другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

За змістом частин першої, третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень частин першої, другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 ЦПК Україн).

Відповідно до частин четвертої-шостої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу.

Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо).

Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Судом встановлено, що 29 червня 2022 року між Головою правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лазурний блюз» та Адвокатським об`єднанням «Захист 24» укладено Договір про надання правничої допомоги № 12-05/42, відповідно до умов якого Адвокатське об`єднання взяло на себе зобов`язання надати правничу допомогу щодо можливостей, механізмів і процедури судового захисту прав Клієнта у зв`язку із звернення до суду про стягнення заборгованості з власника квартири АДРЕСА_2 , аналіз наданих документів, підготовка та подача позовної заяви, участь у судових засіданнях.

Згідно із пунктом 3.2.2 Договору Клієнт зобов`язався оплачувати правничу допомогу шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Адвокатського об`єднання у розмірі 5300,00 грн протягом трьох днів з моменту підписання даного Договору.

Відповідно до Акту приймання-передавання наданих послуг від 01 липня 2021 року № 1 до Договору від 04 липня 2022 року № 12-05/42, підписаного замовником Головою правління ОСББ «Лазурний блюз» та Адвокатським об`єднанням «Захист 24», останнім виконано роботи, визначені Договором про надання правничої допомоги № 12-05/42 щодо підготовки документів та позовної заяви про стягнення з власника квартири АДРЕСА_2 заборгованості на користь ОСББ «Лазурний блюз». Загальна вартість правової допомоги становить 5300,00 грн.

Відповідно до платіжного доручення від 01 липня 2022 року № 446 ОСББ «Лазурний блюз» сплачено гонорар у розмірі 5300,00 грн, передбачений Договором про надання правничої допомоги від 29 червня 2022 року № 12-05/42.

Таким чином, оцінивши надані позивачем докази на підтвердження заявлених вимог в частині стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені та документально підтверджені витрати на правничу допомогу згідно із Договором про надання правничої допомоги від 29 червня 2022 року № 12-05/42, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1749,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 818,73 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 319, 322, 625 ЦК України, статтями 1, 4, 12, 13, 14, 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», статтями 4, 10, 12, 20, 22, 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», Правилами користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, статтями 81, 89, 133, 137, 141, 259, 263-265, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лазурний блюз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4 , на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лазурний блюз» (, адреса місцезнаходження: 02002, м. Київ, вул. Ованеса Туманяна, 15-А) заборгованість за щомісячні внески на утримання багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 та прибудинкової території, на експлуатацію неподільного та загального майна зазначеного будинку, внеску на охорону, платежів за опалення будинку та разового внеску, за період з жовтня 2019 року по травень 2022 року у розмірі 9542,29 грн, інфляційні нарахування в розмірі 139,35 грн, 3 % річних в розмірі 262,00 грн, що разом становить 9943,6 грн (дев`ять тисяч дев`ятсот сорок три гривні 64 коп.), а також витрати на правничу допомогу у розмірі 1749,00 грн (одна тисяча сімсот сорок дев`ять гривень 00 коп.) та судовий збір в розмірі 818,73 грн (вісімсот вісімнадцять гривень 73 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повне рішення суду виготовлено 26 грудня 2022 року.

Суддя: