Справа № 523/2056/20
Провадження №2/523/1689/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" липня 2022 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді Кисельова В.К.

за участю секретарів Дзюба Г.І., Квятковської Я.В.

за участю позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивача, адвоката Гаврилюка Ю.С.

представників відповідача Макаренко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Північтранс», за участю третіх осіб - ПрАТ «СК «ПЗУ Україна, ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди завданої злочином, -

ВСТАНОВИВ:

Рух справи.

В процесі розгляду Суворовським районним судом м. Одеси кримінального провадження №0005293 щодо звинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України, ОСОБА_1 яка потерпіла та цивільний позивач звернулась з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Північтранс» про відшкодування моральної шкоди завданої злочином.

Вироком Суворовського районного суду міста Одеси від 15 травня 2018 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 286 КК, та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

Цивільний позов ОСОБА_1 до ПАТ «Північтранс» про відшкодування моральної шкоди задоволено, стягнуто з ПАТ «Північтранс» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 500 000 грн.

Цивільний позов ОСОБА_3 до ПАТ «Північтранс» про відшкодування моральної та матеріальної шкоди задоволено частково, стягнуто з ПАТ «Північтранс» на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 182 537, 89 грн. У частині відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 14 січня 2020 року вирок місцевого суду у частині вирішення цивільних позовів скасовано і призначено новий розгляд у порядку цивільного судочинства. В решті вирок місцевого суду залишено без змін.

Ухвалою суду від 10.02.2020р. судом відкрито провадження по справі щодо розгляду позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Північтранс», про відшкодування моральної шкоди завданої злочином. (Т.1, а.с 13)

Ухвалою суду від 30.11.2020р. судом було прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог до Публічного акціонерного товариства «Північтранс» про відшкодування моральної шкоди завданої злочином.

Окрім того, ухвалою суду від 30.11.2020р. судом було залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні відповідача - ПрАТ «СК ПЗУ Україна та ОСОБА_4 (Т.1, а.с. 61-69, а.с.127-128)

Ухвалою суду від 03.02.2021р. по справі допущено процесуальне правонаступництво та замість відповідача Публічного акціонерного товариства «Північтранс» допустити до участі в справі Товариство з обмеженою відповідальністю - «Північтранс». (а.с. Т.1, а.с. 180)

Ухвалою суду від 05.04.2021р. було закрито підготовче провадження та призначено розгляду справи по суті. (Т.2,а.с.108)

Ухвалою суду від 21.05.2021р. по справі була призначена судова медична експертиза та провадження по справі зупинено. (Т.2,а.с. 126-128)

Ухвалою суду від 17.03.2022р. було відновлено провадження по справі. (Т.2,а.с. 198)

07 липня 2022р. судом розглянуто справу по суті.

Підстави заявлених позовних вимог.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка посилається на наступні обставини.

Так, 10 серпня 2016 року о 07 год 10 хв, ОСОБА_2 , керуючи технічно справним автобусом марки «I-VAN», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись на вулиці Миколаївська, зі сторони вулиці Векслера у напрямку вулиці Лиманна, у місті Одеса, порушуючи вимоги пунктів 2.3 б, 8.7.3 ґ, 13.1 Правил дорожнього руху України, допустив зіткнення із автомобілями марки «Chevrolet», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 та «Kia», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , внаслідок чого здійснив наїзд на пішоходів ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , які перетинали проїжджу частину по пішохідному переходу. У результаті вищезазначених дій потерпіла ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості.

У ОСОБА_1 в результаті ДТП були наявні тілесні ушкодження, які не були небезпечними для життя, проте викликають тривалий розлад здоров`я строком понад три тижні та відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи № 2881 від 28.10.2016р. та довідками КУ «Одеської обласної клінічної лікарні» від 10.08.2016р..

Так у позивачки були тілесні ушкодження у вигляді великої рваної рани правої стопи з дефектами внутрішньої та підошовної поверхонь з відкритими переломами та дефектами човноподібної та п`яткової кісток й ушкодженням та дефектами зв`язкового апарату таранно-човноподібного та човноподібно-клиновидного суглобів, рваної рани лівої сідниці, правого стегна, лівої гомілки, садно лівої гомілки, закритої черепно-мозкової травми в формі струсу головного мозку, забої (що проявилися набряками) м`яких тканин голови.

В зв`язку з отриманими травмами ОСОБА_1 стала особою з інвалідністю 2ої групи, у зв`язку з чим, вимушена була перейти на неповний графік роботи, а тому не має можливості повноцінно використовувати свої професійні можливості.

Крім того за весь час з моменту ДТП, позивач зазнає фізичні страждання, які виражаються в тому, що Позивач змушена періодично та систематично, тобто кожний рік, приймати амбулаторне та стаціонарне лікування в неврологічних відділеннях м. Одеса. Зазначене лікування Позивач змушений приймати через інтенсивний головний біль, запаморочення, швидку втомлюваність, значне прогресуюче зниження слуху, зору, пам`яті, як наслідок після ЗЧМТ в результаті ДТП.

З 2018 року у Позивача відмічаються напади, які тривають до 5- ти годин, супроводжуючі значним головним болем, запамороченням, слабкістю у всіх кінцівках, тремтінням всього тіла, нудотою і позивами до блювання, почуттям страху і тривоги.

Також інтенсивний головний біль, запаморочення, швидка втомлюваність, значне прогресуюче зниження слуху, зору, пам`яті спричиняють Позивачу не тільки фізичних страждань, а й значних емоційних страждань, що в свою чергу впливає на характер Позивач, на його настрій, і як наслідок, на стосунки з оточуючими людьми; в сім`ї, з друзями, в трудовому колективі.

У позивача після ДТП тривають фізичні та психологічні наслідки ДТП, а саме: повністю змінився спосіб життя Позивача, повністю змінився психологічний та емоційний стан.

В момент отримання тілесних ушкоджень під час ДТП, ОСОБА_1 перенесла значний фізичний біль, пережила емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, образи, обурення, приниженої гідності, тривоги, страху за своє здоров`я та життя; також перенесення операцій та післяопераційна реабілітація, що супроводжувалися значним емоційним стресом.

Враховуючи вищевикладені обставини, отримання 2 групи інвалідності, порушення нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, тяжкість вимушених змін в особистих та трудових стосунках, ступень зниження працездатності та ділової репутації, позивач вважає, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, яка має бути виплачена Відповідачем повинна становити суму у розмірі 600 000 гривень 00 копійок.(Т.1, а.с. 61-69)

Позиція відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Північтранс».

Так відповідач не визнав той факт, що 10 серпня 2016 року о 07 год. 10 хв., ОСОБА_2 , керуючи автобусом марки «I-VAN», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебував у трудових відносинах з ПАТ «Північтранс». Окрім того, цивільно-правова відповідальність водія автобуса марки «I-VAN», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 була застрахована ПрАТ СК «Страхова компанія ПЗУ Україна», яка в межах ліміту відповідальності повинна виплатити позивачці страхове відшкодування за спричинену шкоду. Окрім того, представник відповідача вважає, що посилання позивачки на те, що у результаті ДТП у неї зменшилась працездатність не доведена. Відповідач також вважає, що розмір моральної шкоди занадто завищений та не відповідає фактичним обставинам справи. (Т.1., а.с. 131-137)

Позиція третьої особи ПрАТ «СК «ПЗУ Україна».

Так згідно письмових пояснень ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» загальний розмірі страхового відшкодування здоров`ю потерпілої ОСОБА_1 внаслідок ДТП становить суму у розмір 46117грн. 70 коп., при цьому моральна шкоду складає суму у розмірі 2305 грн. 88 коп., які були сплачені ОСОБА_1 платіжним дорученням №4960 від 31.07.2019р.. (Т.2, а.с. 1-3)

Позиція третьої особи ОСОБА_2

ОСОБА_2 письмових пояснень на позовні вимоги не надавав.

Пояснення сторін в судовому засіданні.

Позивачка ОСОБА_1 в процесі розгляду справи позовні вимоги підтримала у повному обсязі, а також пояснила, що після ДТП у неї змінився спосіб життя, вона відчувала великий емоційний стрес, як супроводжувався нестерпною біллю. Весь цей час вона вимушена постійно проходити курс лікування та реабілітації, у зв`язку з чим, вона не має можливості повноцінно працювати. Після ДТП вона отримала інвалідність, у зв`язку з чим, вона змушена була перейти на інші умови праці, що зменшило її заробіток.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Північтранс» Макаренко В.С. позовні вимоги не визнав у повному обсязі, підтримуючи раніше поданий відзив на позовні вимоги.

Представники ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» в судове засідання не з`явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся за місцем реєстрації, проте за даною адресою не проживає, що підтверджується поштовими повідомленнями.

Встановлені судом обставини справи та відповідні правовідносини, оцінка доказів.

Так судом встановлено, що Вироком Суворовського районного суду міста Одеси від 15 травня 2018 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 286 КК, та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

Цивільний позов ОСОБА_1 до ПАТ «Північтранс» про відшкодування моральної шкоди задоволено, стягнуто з ПАТ «Північтранс» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 500 000 грн.

Цивільний позов ОСОБА_3 до ПАТ «Північтранс» про відшкодування моральної та матеріальної шкоди задоволено частково, стягнуто з ПАТ «Північтранс» на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 182 537, 89 грн. У частині відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Цим вироком ОСОБА_2 визнано винуватим у тому, що він 10 серпня 2016 року о 07 год. 10 хв., керуючи технічно справним автобусом марки «I-VAN», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись на вулиці Миколаївська, зі сторони вулиці Векслера у напрямку вулиці Лиманна, у місті Одеса, порушуючи вимоги пунктів 2.3 б, 8.7.3 ґ, 13.1 Правил дорожнього руху України, допустив зіткнення із автомобілями марки «Chevrolet», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 та «Kia», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , внаслідок чого здійснив наїзд на пішоходів ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , які перетинали проїжджу частину по пішохідному переходу. У результаті вищезазначених дій потерпіла ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 14 січня 2020 року вирок місцевого суду у частині вирішення цивільних позовів скасовано і призначено новий розгляд у порядку цивільного судочинства. В решті вирок місцевого суду залишено без змін.

Судом встановлено, що в результаті ДТП у ОСОБА_1 були наявні тілесні ушкодження, які не були небезпечними для життя, викликають тривалий розлад здоров`я строком понад три тижні та відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи № 2881 від 28.10.2016р. та довідками КУ «Одеської обласної клінічної лікарні» від 10.08.2016р..

Так у позивачки були тілесні ушкодження у вигляді великої рваної рани правої стопи з дефектами внутрішньої та підошовної поверхонь з відкритими переломами та дефектами човноподібної та п`яткової кісток й ушкодженням та дефектами зв`язкового апарату таранно-човноподібного та човноподібно-клиновидного суглобів, рваної рани лівої сідниці, правого стегна, лівої гомілки, садно лівої гомілки, за критої черепно-мозкової травми в формі струсу головного мозку, забої (що проявилися набряками) м`яких тканин голови.

Наслідками тілесних ушкоджень стали части кризові стани змішаного ґенезу (гіпертензивно- лікворні та симпатоадреналові) вестібуло-атактичний синдром, вегетативна дисфункція та двостороння туговухість з права по змішаному типу II ст., зліва - нейросенсорна II ст. Наслідками травми правої стопи є деформуючий рубець підошовної поверхні правої стопи та укорочення стопи на 0,5 см.

Окрім того, наявний причинно-наслідковий зв`язок між травмами, які були отримані 10.08.2016р. у результаті ДТП.

В результаті ДТП у ОСОБА_1 стійка втрата професійної працездатності 35%, яка перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з ДТП, яке відбулось 10.08.2016р..

Вищевказані факти підтверджуються висновком судово-медичної експертизи № 136 від 11.02.2022р., яка була проведена КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи», яка були призначена на підставі ухвали суду від 21.05.2021р.. (Т.2, а.с. 154-192)

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Вироком Суворовського районного суду міста Одеси від 15 травня 2018 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України, тобто дії ОСОБА_2 перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з травмами, яка отримана ОСОБА_1 в результаті ДТП, що є обставиною, яка не підлягає доказуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частиною 1 ст. 1172 ЦК України встановлено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Відповідач не визнав той факт, що 10 серпня 2016 року о 07 год. 10 хв., ОСОБА_2 , керуючи автобусом марки «I-VAN», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебував у трудових відносинах з ПАТ «Північтранс».

Оцінка судом пояснення представника відповідача.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до чч. 1,2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування . Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ч. 1 ст. 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ч. 3 ст. 89 ЦПК України суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Необхідно відзначити, що в процесі розгляду справи судом неодноразово роз`яснювалось представнику відповідача про можливість надати до суду довідку бухгалтерії або інформацію з податкової служби про відсутність трудових правовідносини та сплати заробітної плати, податків за найманого працівника. Однак дані докази суду не були надані.

Судом в процесі розгляду справи вивчались матеріали кримінального провадження №0005293 щодо звинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України.

З яких вбачається, що 31.03.2015р. між ОСОБА_6 та ПАТ «Північтранс» був укладений договір оренди транспортних засобів, у тому числі автобуса «I-VAN», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до якого ПАТ «Північтранс» отримало в оренду вищевказаний автобус. (Т.1, а.с. 85-86 кримінального провадження).

З фотографій ДТП, які наявні в матеріалах кримінального провадження убачається, що числі автобус «I-VAN», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 виконував регулярний маршрутний рейс «190», а також на автобусі наявний відповідний напис «Північтранс». (Т.1, а.с. 131 кримінального провадження).

В судовому засіданні представник відповідача не заперечував той факт, що основною діяльністю ПАТ «Північтранс» є надання транспортних послуг, у точу числі здійснення регулярних перевезень. В той же час, представник ПАТ «Північтранс» не надав інформації (наказу) щодо перебування ОСОБА_2 за кермом автомобіля «I-VAN», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під час ДТП.

На підставі викладеного, оцінивши у сукупності наявні докази, суд вважає, що ТОВ «Північтранс», як правонаступник ПАТ «Північтранс» повинний відповідати за шкоду, яка була спричинена в результаті ДТП на підставі 2 ст. 1187 ЦК України, оскільки саме у користуванні відповідача на час ДТП перебував автомобіль «I-VAN», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , водій якого є винуватцем ДТП.

Суд також вважає, що відсутність відомостей у справі про наявність трудових відносин, не впливає на обов`язок відповідача відшкодувати шкоду, оскільки саме ПАТ «Північтранс» допустило до керування автомобілем «I-VAN», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 водія ОСОБА_7 ..

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно п.п. 1,2,3 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода може полягати у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів .

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

На підставі викладеного, суд вважає, що ТОВ «Північтранс» повинно відшкодувати спричинену моральну шкоду на користь позивачки.

Суд погоджується з доводами позивачки, що в момент отримання тілесних ушкоджень під час ДТП, ОСОБА_1 перенесла значний фізичний біль, пережила емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, образи, обурення, приниженої гідності, тривоги, страху за своє здоров`я та життя.

Судом також встановлено, що позивачка змушена періодично та систематично, тобто кожний рік, приймати амбулаторне та стаціонарне лікування в неврологічних відділеннях м. Одеса. Зазначене лікування Позивач змушений приймати через інтенсивний головний біль, запаморочення, швидку втомлюваність, значне прогресуюче зниження слуху, зору, пам`яті, як наслідок після ЗЧМТ в результаті ДТП.

Окрім того, у позивача після ДТП повністю змінився спосіб життя, її психологічний та емоційний стан, оскільки вона втратила частково працездатність, вимушена була перейти на неповний графік роботи, а тому не має можливості повноцінно використовувати свої професійні можливості.

Враховуючи вищевикладені обставини, отримання 2 групи інвалідності, порушення нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, тяжкість вимушених змін в особистих та трудових стосунках, ступень зниження працездатності, враховуючи принципи розумності і справедливості, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки підлягаю стягненню моральна шкода у розмірі 210000 гривень.

Керуючись ст.ст. 2,5,10,12,258,259,263-265,268 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Північтранс», за участю третіх осіб - ПрАТ «СК «ПЗУ Україна, ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди завданої злочином задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Північтранс» (, м. Одеса, 21км. Старокиївської дороги) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП № НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) моральну шкоду у розмірі 210000 (двісті десять) тисяч.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Північтранс» (, м. Одеса, 21км. Старокиївської дороги) на користь Держави судовий збір у розмірі 2100 гривень.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 30 -ти денний строк з дня отримання повного тексту рішення.

Повний текст рішення буде складено та підписано у десятиденний строк з дати проголошення рішення.

Суддя

Повний текст рішення складено та підписано 15.07.2022