693/125/22
2/693/171/22
РІШЕННЯ

Іменем України

14.11.2022 м. Жашків

Жашківський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді - Шимчика Р.В.,

за участю секретаря судового засідання - Коломієць С.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Жашків цивільну справу за позовною Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за навчання, 3% річних та інфляційної складової від суми заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Національна академія внутрішніх справ (далі-позивач) звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі-відповідач) про стягнення заборгованості за навчання, 3% річних та інфляційної складової від суми заборгованості.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що наказом ректора НАВС №10 дск від 11.08.2014р. відповідач був зарахований курсантом першого курсу денної форми навчання.

Між НАВС, комплектуючим органом ГУ МВС України в Луганській області та відповідачем укладено договір №506/1 про підготовку фахівця у НАВС, відповідно до умов якого відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобов`язався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу в органах внутрішніх справ, а у разі відмови відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням в навчальному закладі.

Відповідач перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житловим із наданням комунальних послуг.

Після закінчення навчання, відповідно до наказу НАВС №890 від 21.06.2018 відповідачу видано диплом за напрямком підготовки «Правознавство» та направлено до місця проходження служби.

Наказом Департаменту оперативної служби №0035 о/с від 21.04.2020р. ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за власним бажанням до відпрацювання трирічного терміну після закінчення навчання.

Таким чином, відповідач не виконав свої зобов?язання за договором №506/1, а тому зобов?язаний відшкодувати НАВС витрати пов?язані з утриманням у навчальному закладі, а також 3% річних та інфляційну складову від суми заборгованості.

Враховуючи заборгованість відповідача та розрахунок 3% річних від суми заборгованості з урахуванням індексу інфляції за невиконання грошового зобов?язання за період з 22.04.2020р. до 31.01.2022р. відповідач зобов?язаний сплатити на користь позивача 93468 грн. 14 коп., з яких:

-78457 грн. 15 коп. заборгованість пов?язана з утриманням у навчальному закладі;

-10823 грн. 93 коп. інфляційне збільшення боргу;

-4187 грн. 07 коп. 3% річних від несплаченої суми заборгованості.

У зв`язку з вищевикладеними обставинами позивач звернувся до суду з позовною заявою та просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість в загальній сумі 93468 грн. 14 коп.та судові витрати.

Ухвалою суду від 28 вересня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення осіб, у якій роз`яснено відповідачу право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.2 ст.279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.

Відзив на позов від відповідача до Жашківського районного суду Черкаської області не надходив.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

На підставі ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судом установлено наступні обставини.

Національна академія внутрішніх справ є державним вищим навчальним закладом, основним завданням якого є освітня діяльність згідно з державними стандартами вищої освіти у відповідності до вимог ЗУ «Про вищу освіту».

Наказом ректора НАВС №10 дск від 11.08.2014р. ОСОБА_1 був зарахований курсантом першого курсу денної форми навчання для здобуття освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр за державним замовленням з 15.08.2014р.

30 вересня 2014 року між НАВС та ОСОБА_1 укладений договір №506/1 про підготовку фахівця у НАВС, відповідно до умов якого відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобов`язався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу в органах внутрішніх справ, а у разі відмови - відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням в навчальному закладі.

Пунктом 2.1.3 договору передбачено, що виконавець зобов`язаний забезпечити особу харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами України. ОСОБА_1 перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням комунальних послуг.

Відповідно до наказу №890 від 21 червня 2018 НАВС ОСОБА_1 видано диплом за напрямком підготовки «Правознавство» на направлено до місця проходження служби.

Відповідно до ч.6 ст.18 Закону України «Про міліцію» (який діяв під час навчання ОСОБА_1 ) особи навчального складу ОВС, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу МВС України за власним бажанням, через службу невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують МВС України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судому порядку.

Наказом №0035 о/с від 21.04.2020р. Національної поліції України ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п.7 ч.1 ст.77 за власним бажанням до відпрацювання трирічного терміну після закінчення навчання.

Відповідно до п.2.3.6 договору ОСОБА_1 зобов`язувався, у випадку звільнення з ОВС до відпрацювання трирічного терміну після випуску з НАВС, відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що підставою відшкодування витрат є звільнення з ОВС за власним бажанням протягом трьох років після закінчення навчання. Також відповідно до п.3.2 договору підставою для відшкодування фактичних витрат на підготовку фахівця є відмова від подальшого проходження служби в ОВС протягом трьох років після закінчення навчання.

Відповідно до п.4.1 договору відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Відповідно до п.4.2 договору у разі дострокового розірвання договору здійснюється розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення згідно з нормами утримання на день, який зазначено в наказі про відрахування з навчального закладу та звільнення з органів внутрішніх справ.

Також обов`язок відшкодування витрат за навчання у разі дострокового звільнення було закріплено у Типовому договорі, затвердженому Наказом №150 від 14.05.2007р. МВС України «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України», чинного на момент вступу на навчання відповідача.

Обов`язок укладення договору про здобуття освіти у ВНЗ, які здійснюють підготовку поліцейських, передбачено наказом №173 від 01.03.2017 р. МВС "Про затвердження Типової форми контракту про здобуття освіти у ВНЗ із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських", відповідно до умов якого особа, яка укладає контракт про здобуття освіти з ВНЗ, які здійснюють підготовку поліцейських, зобов`язується у разі дострокового розірвання контракту, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання, відшкодувати МВС України витрати, пов`язані з утриманням у ВНЗ, відповідно до п.4 ст.74 Закону України «Про національну поліцію».

На момент вступу ОСОБА_1 до НАВС обов`язок відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі у разі дострокового звільнення, було закріплено ст.18 Закону України «Про міліцію» від 20 грудня 1990 року N 565-XII.

Обов`язок відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі у разі дострокового звільнення, передбачено ч.4 ст.74 Закону України «Про Національну поліцію», відповідно до якого особи, які навчаються за державним замовленням у ВНЗ, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі пунктів 2,4 ч.1 ст.77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2,4 ч.1 ст.77 цього закону, відшкодовують МВС України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному КМУ.

На момент навчання ОСОБА_1 діяв порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з утриманням у вищих начальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затверджений Постановою КМУ №313 від 01.03.2000р., відповідно до п.2 якого відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим забезпеченням, перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, зокрема оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

На момент випуску та звільнення ОСОБА_1 вступив в силу Порядок відшкодування особами витрат пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затверджений Постановою №261 КМУ від 12.04.2017р.

Відповідно до п.3 Порядку відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням, оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв. Розрахунок витрат на утримання осіб у ВНЗ здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю. Розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у відповідному вищому навчальному закладі на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі. Під час проведення розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для населення, і діють у місцевості, в якій розташований ВНЗ, у відповідному навчальному році.

Згідно Порядку відшкодування, витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її навчання.

Згідно Довідки від 21.06.2018р. про розрахунок фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 в НАВС в період навчання з 15.08.2014р. по 21.06.2018р., фактичні витрати становлять 78457 грн. 15 коп. та складаються з:

- 13 840,13 грн. грошового забезпечення;

- 26591,10 грн. продовольчого забезпечення;

- 112,07 грн. медичного забезпечення;

- 5417,38 грн. речового забезпечення;

- 32496,47 грн. оплати комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Пунктами 5 і 6 Порядку передбачено, що після видання наказу про звільнення особі надається 30-денний строк для відшкодування витрат у добровільному порядку. Особа має право на розстрочення платежу до одного року з укладенням з вищим начальним закладом, у якому вона навчалася, договору із зазначенням строків та розмірів платежів.

Позивач у позовній заяві зазначає, що ОСОБА_1 з сумою витрат ознайомлений та поінформований про необхідність її відшкодування. Станом на день подання позову до НАВС від ОСОБА_1 не надходило грошових коштів для погашення заборгованості та звернень щодо добровільної сплати або розстрочення суми заборгованості. Перебіг строку прострочення відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у начальному закладі, почався з моменту спливу 30-денного терміну після звільнення зі служби.

Згідно з п.п.4.4 договору та п.8 Порядку у разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати, таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. Претензійно-позовну діяльність провадить вищий начальний заклад, у якому навчалася особа.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства.

Ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановленні договором або законом (ст.611 ЦК України).

Згідно ст.623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки.

Частиною 1 ст.509 ЦК України, визначено, що зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передпти майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.

За правилами встановленими ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, є договори та інші правочини.

Частиною 2 ст.625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми.

Так як ОСОБА_1 не виконує своїх зобов`язань за договором, він зобов`язаний відшкодувати НАВС витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі, а також 3 % річних та інфляційну складову від суми заборгованості.

У зв`язку з порушенням зобов`язань за договором №506/1 про підготовку фахівця у НАВС відповідач ОСОБА_1 за період з 22 червня 2020 року до 31 січня 2022 року має заборгованість в розмірі 93468 грн. 14 коп., яка складається з наступного:

- 78457 грн. 15 коп. - заборгованість пов`язана з утриманням у навчальному закладі;

- 10823 грн. 92 коп. - інфляційне збільшення боргу;

- 4187 грн. 07 коп. - 3 % річних від несплаченої заборгованості.

Таким чином, з урахуванням досліджених обставин справи суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 був обізнаний з умовами договору та з наслідками у разі їх невиконання, і як сторона договору, він не вчинив жодних дій в частині виконання договору щодо відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладіна користь Національної академії внутрішніх справ, тому вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню, оскільки обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені.

Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно із ч.ч.1,5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.76 ЦПК України ці данні встановлюються на підставі письмових, речових і електронних доказів; висновків експертів; показань свідків.

Згідно ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.89 ЦПК України суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Проаналізувавши вищевикладені обставини, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, стягнувши із ОСОБА_1 на користь Національної академії внутрішніх справ заборгованість в загальній сумі 93468 грн. 14 коп.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Оскільки позовну заявузадоволено повністю, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача Національної академії внутрішніх справ підлягає стягненню сума судового збору сплаченого на підставі платіжного доручення від 07.02.2022р. в розмірі 2481 грн. 00 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.2,4,5,19, 76, 77, 81, 89, 141, 258-259, 263, 265, 268, 272-273, 354 Цивільного процесуального України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за навчання, 3% річних та інфляційної складової від суми заборгованості задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Національної академії внутрішніх справ (ІВАN НОМЕР_2 в ДКС України, МФО 820172, код ЄРДПОУ 08751177) заборгованість в загальній сумі 93468(дев?яносто три тисячі чотириста шістдесят вісім) гривень 14 копійок, що включає в себе:

- 78457 грн. 15 коп. - заборгованість пов`язану з утриманням у навчальному закладі;

- 10823 грн. 92 коп. - інфляційне збільшення боргу;

- 4187 грн. 07 коп. - 3 % річних від несплаченої заборгованості.

Стягнути із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Національної академії внутрішніх справ (ІВАN НОМЕР_2 в ДКС України, МФО 820172, код ЄРДПОУ 08751177) суму сплаченого судового збору у розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) гривня 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі в порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Рішення складено 14.11.2022р.

Головуючий суддя: Роман Васильович Шимчик