Справа № 466/4616/21
Провадження № 2/466/367/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2022року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі головуючої судді Свірідової В.В.

при секретарі Шаповалової Ю.О.

справа №466/4616/21, 2/466/367/22

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про захист прав споживача,-

установив:

25.05.2021 ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в особі представника за довіреністю Батюка Сергія Ігоровича, звернулась в суд із позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», яке знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Золота,42, про захист прав споживача, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення комісії Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» щодо затвердження акту про порушення №005306 від 18.11.2020.

Крім того, представник позивача адвокат Соляник Р.А. подав на адресу суду заяву про зменшення розміру витрат позивача на оплату правничої допомоги, в якій просить зменшити розмір витрат позивача на оплату правничої допомоги адвоката до 3500,00грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 04.12.2020 працівниками АТ «Львівгаз» складено акт про порушення №009202 про те, що споживачем нібито допущено порушення, а саме: «заводська пломба не відповідає заводу виробника».

Тоді ж, було складено протокол про направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу.

17.12.2020 було проведено експертизу лічильника, про що складено акт №1014, в якому зазначено: «виявлено втручання з ЗВТ».

26.03.2021 відбулося засідання комісії з розгляду актів про порушення, за наслідками якого було задоволено акт про порушення №009202 та здійснено нарахування до оплати 25425,36грн.

Вважає, що акт про порушення було складено без дотримання вимог кодексу до його форми та протокол про направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу, також складено із порушенням вимог законодавства.

Таким чином, позивач змушена звертатись до суду за захистом свої прав та законних інтересів у спосіб, який передбачений нормами ЦК України (ст.16).

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова Свірідової В.В. від 09.06.2021 відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого розгляду (а.с.17).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 25.01.2022 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду (а.с.114).

Позивач та його представник адвокат Соляник Р.А. в судове засідання не з`явились, однак адвокат подав до суду заяву, в якій просить суд розглядати справу у його та позивача відсутності, а тому суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів.

Представник відповідача Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» у судове засідання не з`явилась, однак подала на адресу суду відзив на позовну заяву, в якій просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі (а.с.57-60, 78-81).

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позову не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. (ч.1-4 ст. 77 ЦПК України).

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд встановлено, що між сторонами укладено договір розподілу природного газу, умови якого є обов`язковими для сторін.

Договір розподілу природного газу, що укладений між сторонами, регламентує правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи і є обов`язковим до виконання.

Позивач приєднався до умов договору розподілу природного газу на умовах Типового договору розподілу природного газу, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2498

Цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Відповідно до п.8.1 розд. 8 Типового Договору розподілу природного газу, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2498 за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність згідно з цим Договором та чинним законодавством України. Відповідно до пп.7 п. 7.4. розд.7 Договору, споживач зобов`язується: дотримуватись інших вимог цього Договору та Кодексу газорозподільних систем.

Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. 1 Глави 5 Розділу XI Кодексу ГРС у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 Глави 5 Розділу XI Кодексу ГРС акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) Оператора ГРМ, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акта про порушення.

Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення (п. 1,2 гл. 5 розд. ХІ Кодексу ГРМ).

У разі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чи його складових або контрольного огляду вузла обліку ознак нижченаведених порушень представник Оператора ГРМ на місці перевірки складає у порядку, визначеному цим Кодексом, акт про порушення, зокрема про наявність ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ (п.7 гл.9 розд.Х Кодексу ГРМ).

Таким чином, при складанні Акту про порушення працівники Оператора ГРМ повинні лише зазначити візуально наявні ознаки втручання в роботу ЗВТ, а не описувати детально суть чи вид порушення, оскільки це неможливо зробити без проведення експертизи ЗВТ, про що позивач зазначає далі.

04.12.2020 р. представниками АТ «Львівгаз» складено Акт про порушення №009202 в якому зазначено, про порушення, а саме: заводська пломба не відповідає заводу виробнику.

До акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження, заперечення та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в акті про порушення (п.5 гл.5 розд. ХІ Кодексу ГРМ).

Вказаний Акт про порушення підписано споживачем.

Разом із Актом про порушення складено Протокол щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу №0006211. Відповідно до протоколу, лічильник газу запаковано, опломбовано пломбою № R 30013942 та направлено на експертизу.

Цей Протокол споживачем підписано без зауважень, що свідчить про згоду із викладеним у ньому.

За результатами проведеної експертизи виявлено втручання в роботу ЗВТ.

Експертиза ЗВТ та/або пломби має бути проведена протягом десяти робочих днів з дня складання протоколу (п.3 гл.10 розд.Х Кодексу ГРМ).

Споживач (суміжний суб`єкт ринку природного газу) зобов`язаний бути присутнім під час проведення експертизи. За неможливості бути присутнім під час проведення експертизи споживач (суміжний суб`єкт ринку природного газу) може дати письмову згоду у довільній формі на проведення експертизи без його присутності або у присутності уповноваженої ним іншої особи. У разі неприбуття споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) та/або уповноваженої ним особи на експертизу проведення експертизи ЗВТ та/або пломби проводиться без його участі (п.4 гл.10 розд.Х Кодексу ГРМ).

За результатами проведення експертизи комісією виявлено втручання в роботу ЗВТ. Так, відповідно до Акту експертизи № 1014 від 17.12.2020 р. виявлено втручання в роботу ЗВТ, а саме: порушення пломби, не відповідає заводу-виробнику, підроблена.

Відповідно до абз.17 п.4 гл.1 розд.І Кодексу ГРМ, експертизою засобу вимірювальної техніки/експертиза пломб визнається комплекс заходів, які здійснюються комісією з проведення експертизи ЗВТ та пломб, яка затверджується наказом оператора ГРМ, або суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України«Про судову експертизу», з метою отримання даних щодо відповідності засобу вимірювальної техніки/пломб параметрам, визначеним їх виробниками, умовам монтажу та експлуатації, їх цілісності чи відповідності метрологічним характеристикам, а також пересвідчення у відсутності інших ознак впливу на засіб вимірювальної техніки/пломбу, які можуть свідчити про втручання в засіб вимірювальної техніки/пломбу та викривлення результатів вимірювання.

Аналіз вказаного абзацу дає підстави для висновку, що метою експертизи ЗВТ є отримання даних, а саме:

-встановлення відповідності засобу вимірювальної техніки/пломб параметрам, визначеним їх виробниками, умовам монтажу та експлуатації, їх цілісності чи відповідності метрологічним характеристикам;

-встановлення інших ознак впливу на ЗВТ.

Таким чином, у першу чергу під час проведення експертизи ЗВТ має бути досліджено та встановлено відповідність засобу вимірювальної техніки/пломб параметрам, визначеним їх виробниками, умовам монтажу та експлуатації, їх цілісності чи відповідності метрологічним характеристикам. Лише після цього встановлюються інші ознаки впливу на ЗВТ.

Кожний вид встановлених даних є окремим видом інформації про несанкціоноване втручання в засіб вимірювальної техники, яка разом або кожна окремо може свідчити про втручання в засіб вимірювальної техники/пломбу, а також може свідчити про викривлення результатів вимірювання.

За збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ та пломб (відбитків їх тавр) відповідає власник (користувач), на території або у приміщенні якого вони встановлені (п.4 гл.6 розд.Х Кодексу ГРМ).

Власник комерційного ВОГ або сторона, відповідальна за збереження комерційного ВОГ, згідно з відповідним договором про відповідальне зберігання та/або актом про пломбування чи іншим документом, який був оформлений при встановленні пломб/магнітних індикаторів, відповідає за збереження і цілісність пломб (номерних, з відбитками тавр), пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломби (дріт, кордова нитка тощо), та гвинтів, на яких закріплено пломбувальний матеріал (п.5 гл.5 розд.Х Кодексу ГРМ).

Таким чином, як вбачається з Акту експертизи, споживачем було здійснено пошкодження цілісності заводського та повірочного тавра на ЗВТ, що слід розцінювати як несанкціоноване втручання в ЗВТ.

При цьому кожен із передбачених способів втручання в ЗВТ є несанкціонованим втручанням в ЗВТ, тобто несанкціоноване втручання у будь-якій спосіб і є викривленням даних обліку природного газу.

Таким чином, пошкодження пломби (порушення цілісності заводського тавра на ЗВТ, встановлення невідповідності її параметрам визначеним їх виробниками) є несанкціонованим втручанням в роботу ЗВТ/лічильника газу.

Виходячи з наведеного, у розумінні поняття несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу визначеного у п.4 гл.1 розд.І Кодексу ГРМ законодавець визначив два окремих способи втручання в ЗВТ, які є самостійними видами та не пов`язані між собою, оскільки можуть бути здійснені окремо один від іншого: втручання в роботу або втручання в конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу). При цьому кожен із передбачених способів втручання в ЗВТ є несанкціонованим втручанням в ЗВТ, що і є викривленням даних обліку природного газу. Кодекс ГРМ не вказує про необхідність встановлення зв`язку між втручанням в ЗВТ та викривленням даних обліку природного газу.

Сам факт порушення цілісності тавра заводу виробника (зазначеного у паспорті) є достатньою підставою для визнання такого лічильника непридатним для подальшого використання та нарахування у відповідності до п.11 гл.5 розд. ХІ Кодексу, необлікованого об`єму та обсягу природного газу і його вартості згідно Акту розрахунку (таку правову позицію викладено в постанові Кропивницького апеляційного суду від 31 серпня 2020 року по справі №401/2730/19, яку не було оскаржено).

Як зазначив ВС/КЦС у своїй ухвалі від 12.06.2018 у справі №619/2499/17: Що стосується доводів заявника про недоведеність його вини у несанкціонованому втручанні в ЗВТ, то судами попередніх інстанцій правильно враховано, що вони спростовуються матеріалами справи, а саме актом перевірки в якому зазначено, що виявлено пошкодження (зрив) пломбувального матеріалу (дріт) на лічильнику газу Gallus № 05044093, що надавало можливість зняття лічильника та використання газу, що не обліковується.

Сам факт порушення цілісності тавра заводу виробника (зазначеного у паспорті) є достатньою підставою для визнання такого лічильника непридатним для подальшого використання та нарахування у відповідності до п.11 гл.5 розд. ХІ Кодексу, необлікованого об`єму та обсягу природного газу і його вартості згідно Акту розрахунку (таку правову позицію викладено в постанові Кропивницького апеляційного суду від 31 серпня 2020 року по справі №401/2730/19).

Усе вищенаведене свідчить про зовнішній цілеспрямований вплив на ЗВТ, що повністю відповідає виявленим зовнішнім ознакам, які зафіксовані в Акті про порушення.

Донарахування необлікованого (спожитого) об`єму газу здійснено у відповідності до закону.

Розрахунок необлікованого або облікового частково об`єму природного газу внаслідок порушення здійснюється за наявності акта про порушення та у порядку, визначеному в розділі ХІ цього Кодексу (абз.2 п.7 гл.9 розд.Х Кодексу ГРМ).

Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення (абз 1 п. 8 гл. 5 розд. ХІ Кодексу ГРМ).

Споживач (несанкціонований споживач) зобов`язаний бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення, на якому буде розглядатися складений на нього акт про порушення. (абз. 1 п. 10 гл. 5 розд. ХІ Кодексу ГРМ).

За результатами засідання Комісія прийняла рішення про задоволення акту про порушення (п.11 гл. 5 розд. ХІ Кодексу ГРМ).

Вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку Оператора ГРМ, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі (абз. 1 п.12 гл. 5 розд. ХІ Кодексу ГРМ).

Після задоволення акта про порушення АТ Львівгаз направило Позивачу супровідним листом рахунок на оплату вартості необлікованого (донарахованого об`єму) разом із актом-розрахунком необлікованого об`єму природного газу.

Вищезазначене доводить правомірність дій АТ «Львівгаз» та відсутність порушення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду з даною позовною заявою.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно гуртуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі відмови в позові судовий збір та інші судові витрати, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу покладається на позивача.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про захист прав споживача та про стягнення витрат на оплату правничої допомоги адвоката слід відмовити.

Оскільки позивач при подачі позову звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 13, 76, 81, 82, 83, 89, 95, 141, 247, 263-265, 268, 352 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про захист прав споживача відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», місце знаходження за адресою: м. Львів, вул. Золота,42.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення апеляційної скарги.

Повний текст рішення складено 05 серпня 2022року.

Суддя В. В. Свірідова