КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження № 22-ц/824/9731/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року м. Київ

Справа № 754/18047/21

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Махлай Л.Д., Немировської О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кравченко Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Електромережі», яка подана представником Халимон Станіславом Володимировичем, на заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 08 липня 2022 року, ухвалене у складі судді Таран Н.Г.,

у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Електромережі» до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 про відшкодування збитків,

встановив:

У листопаді 2021 року позивач ПАТ «ДТЕК Київські Електромережі» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 про відшкодування збитків, заподіяних в результаті ДТП.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.06.2021 року сталася дорожня-транспортна пригода за участю відповідача, внаслідок якої анкерно-кутова опора № 4 повітряної лінії електропередавання 110 кВ ТЕЦ-6-Лівобережна № 1, 2 зазнала значних пошкоджень та впала на проїзну частину дороги.

Відповідно до протоколу серії АБ № 221138 від 12.06.2021 на вул. Пухівська, 1 в м. Києві, 12.06.2021 о 09 год. 00 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Камаз», д.н.з. НОМЕР_1 , не впевнився в безпечності буксирувального кріплення, що призвело до розриву кріплення та зіткнення буксированого транспортного засобу з анкерно-кутовою опорою лінії 110 кВ, що призвело до механічного пошкодження опори, як наслідок її падіння та обриву високовольтної лінії електропередач. Власником транспортного засобу «Камаз» д.н.з. НОМЕР_2 є ОСОБА_2 .

Згідно з п. 2.2 ПДР України, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 № 1306, власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право користування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб. Отже, позивач вважає, що ОСОБА_1 (відповідач) керував транспортним засобом «Камаз» д.н.з. НОМЕР_2 на законних підставах.

Враховуючи викладене, позивач вважає, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Камаз» д.н.з. НОМЕР_3 на законних підставах, та здійснюючи буксирування транспортного засобу ГАЗ-66 д.н.з. НОМЕР_4 , не перевірив справність зчіпного пристрою, не забезпечив надійність буксирувального кріплення, що призвело до розриву кріплення та зіткнення буксированого транспортного засобу з анкерно-кутовою опорою лінії 110 кВ, чим позивачу завдано матеріальних збитків, як власнику опори в розмірі 813 424,15 грн.

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 08 липня 2022 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням, представник ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» - Халимон С.В. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позов задовольнити, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що у даному випадку на відповідача як на водія покладався обов`язок забезпечити перед початком та під час руху належний технічний стан транспортного засобу марки КАМАЗ, д.н.з. НОМЕР_2 , в т.ч. справність зчіпного пристрою, надійність та безпечність буксирувального кріплення як у транспортного засобу, що буксирує, так і буксированого транспортного засобу.

Протоколом серії ААБ № 221138 від 12.06.2021 підтверджується, що учасником ДТП, по мала місце на вул. Пухівська, 1 в м. Києві 12 червня 2021 року, був лише водій ОСОБА_1 , що керував транспортним засобом марки КАМАЗ, д.н.з. НОМЕР_2 , буксируючи на жорсткому зчепленні транспортний засіб марки ГАЗ-66, д.н.з. НОМЕР_5 . Інших учасників чи потерпілих внаслідок ДТП адміністративними матеріалами не зафіксовано.

Також матеріалами даної справи не підтверджується, що в самому буксированому транспортному засобі перебував водій під час його буксирування. З фотоматеріалів з місця ДТП, долучених до даної справи, також не вбачається перебування водія за кермом буксированого транспортного засобу. У справі №754/9621/21 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 по факту ДТП, що сталась 12 червня 2021 року, останній надав суду усні пояснення та вказав, що він здійснював буксирування автомобіля. Отже, відповідати за збитки, завдані позивачу, як потерпілому має саме ОСОБА_1 .

Посилається на висновок Великої Палати Верховного Суду в постанові від 05.06.2018 року у справі № 243/10982/15-ц та вважає, що відповідальним за матеріальну шкоду, заподіяну позивачу, є ОСОБА_1 , який будучи водієм транспортного засобу марки КАМАЗ під час буксирування транспортного засобу ГАЗ-66, в порушення вимог п.п. 2.3 та 23.1 ПДР не забезпечив надійність буксирувального кріплення, що призвело до його розриву та самовільного руху буксированого транспортного засобу і в подальшому зіткнення з анкерно-кутовою опорою лінії електропередач. Отже, вказане спростовує висновки суду, що матеріальна шкода, завдана позивачу не діями відповідача, адже саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, який тягнув за собою інший транспортний засіб без водія на жорсткому зчепленні.

Звертає увагу на те, що постанова Деснянського районного суду м. Києва від 06.07.2021 у справі №754/9621/21 мотивована тим, що згідно з протоколом серії ААБ № 221138 від 12.06.2021 ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3 а, 22.2 ПДР та вчинив правопорушення, що стосується перевезення вантажу, тоді як правила буксирування транспортних засобів регламентовані іншим розділом ПДР, а саме розділом 23 вказаних Правил. Відтак, суд встановив відсутність ознак порушення пункту 22.2 ПДР, який був зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки порушник здійснював буксирування транспортного засобу, а не перевезення вантажу, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Таким чином, суд не притягнув до адміністративної відповідальності відповідача з тих підстав, що уповноважені представники Національної поліції України при складанні протоколу про адміністративне правопорушення вказали не той пункт ПДР, який порушив ОСОБА_1 . Однак, наявність вини не має значення в спорі про відшкодування шкоди, зважаючи, що в даному випадку шкода заподіяна дією джерела підвищеної небезпеки.

В постанові від 21.04.2021 у справі № 450/4163/18 Верховний Суд зазначив, що особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної безпеки (крім випадку відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки), є те, що володілець такого джерела зобов`язаний відшкодувати завдану шкоду незалежно від його вини.

Вказує, що внаслідок недотримання ОСОБА_1 обов`язків, покладених на нього як на водія, що передбачені ст.ст. 14 ,16 Закону України «Про дорожній рух» та п. 2.3. ПДР, 12.06.2021 на вул. Пухівська, 1 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю відповідача, в результаті якої позивачу було завдано матеріальної шкоди, що свідчить про протиправну поведінку відповідача. Між протиправною поведінкою відповідача та фактом заподіяння шкоди позивачу прослідковується явний причинно-наслідковий зв`язок.

Вказує, що посилання захисника порушника при розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на те, що ДТП сталася не з вини водія, а з вини дорожніх служб, оскільки колесо буксированого транспортного засобу потрапило в яму близько 20-25 см, внаслідок чого конструкція жорсткого зчеплення розірвалась, жодними доказами не підтверджується, а тому є його припущеннями. Крім того, з фотоматеріалів з місця ДТП, долучених до справи, вбачається, що стан дорожнього полотна автомобільної дороги поблизу зіткнення буксированого транспортного засобу з опорою лінії електропередач є задовільним та має ознаки виконаного ямкового ремонту.

Звертає увагу на те, що буксированим транспортним засобом був вантажний автомобіль марки ГАЗ-66, що за своїм призначенням є повнопривідним автомобілем підвищеної прохідності з колесами великого діаметру близько 1 м, штатною шириною протектора 320 мм, та розроблений для використання у військовій сфері.

В судовому засіданні представник позивача Халимон С.В. підтримав доводи апеляційної скарги, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив рішення суду залишити без змін.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про день та час розгляду справи у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому колегія суддів вважала можливим розглянути справу за його відсутності відповідно до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що підстави для цивільної відповідальності ОСОБА_1 лише через те, що він керував транспортним засобом «Камаз» д.н.з. НОМЕР_2 відсутні, оскільки, в даному випадку, вина у скоєні ДТП відповідачем не доведена через відсутність в діях відповідача ознак складу адміністративного правопорушення, транспортним засобом «Камаз » д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням відповідача шкода не заподіяна, позивачем не надано та матеріали справи не містять підтверджень про відсутність водія у буксированому транспортному засобі через наявність конструкції жорсткого зчеплення, що забезпечує буксированому транспортному засобу повторення траєкторії руху транспортного засобу, що буксирує незалежно від величини поворотів (п. 23.5 ПДР). У зв`язку з вищевикладеним доводи позивача не ґрунтуються на нормах матеріального права є безпідставними та не доведеними належними та допустимими доказами.

Виходячи з наявних у матеріалах справи, досліджених судом першої інстанції письмових доказів, колегія суддів вважає, що висновки суду про відсутність підстав для задоволення позову відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Як вбачається з матеріалів справи, ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» є оператором системи розподілу електричної енергії та здійснює господарську діяльність з надання послуг з розподілу електричної енергії на підставі ліцензії, виданої постановою НКРЕКП від 13.11.2018 № 1411, згідно з Додатком до якої місцем провадження ліцензованої діяльності з розподілу електричної енергії ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» є, зокрема, територія м. Києва.

ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» на праві власності належить повітряна лінія електропередавання напругою 110 кВ ТЕЦ-6 - Лівобережна № 1,2,інвентарний номер 6, до складу якої входять анкерно-кутові опори, що територіально розташована по АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортом повітряної лінії електропередавання та довідкою про балансову належність (а.с. 12-17, 18).

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 06.07.2021 року у справі № 754/9621/21 провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Власником транспортного засобу - автомобіля «Камаз» д.н.з. НОМЕР_2 , є ОСОБА_2 , що підтверджується матеріалами справи.

Для проведення ремонту пошкодженої повітряної лінії електропередач та заміни анкерно-кутової опори позивач уклав з ТОВ «Енерготехнології» договір підряду № 3400-21 від 15.07.2021, згідно з яким були проведені будівельно-монтажні роботи, що підтверджується актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт від 20.07.2021 до договору підряду.

Оплата вартості виконаних будівельних робіт згідно з договором підряду підтверджується платіжним дорученням № 2117823 від 16.07.2021 на суму 495 425,20 грн. та платіжним дорученням № 2136751 від 05.08.2021 на суму 317 998,95 грн. В загальному розмірі нанесені збитки відповідачу становить - 813 424,15 грн.

Частиною 1 статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Встановлено, що 12 червня 2021 року відбулось зіткнення буксированого транспортного засобу ГАЗ 66, д.н.з. НОМЕР_1 з анкерно-кутовою опорою № 4 повітряної лінії електропередавання 110 кВ ТЕЦ-6 Лівобережна №1, 2яка зазнала пошкоджень та впала на проїзну частину дороги (а.с. 43-48).

Звертаючись до суду з позовом, позивач посилається на те, що відповідач ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «КАМАЗ» д.н.з. НОМЕР_3 на законних підставах, та здійснюючи буксирування транспортного засобу «ГАЗ-66 д.н.з. НОМЕР_4 , не перевірив справність зчіпного пристрою, не забезпечив надійність буксирувального кріплення, що призвело до розриву кріплення та зіткнення буксированого транспортного засобу з анкерно-кутовою опорою лінії 110 кВ, чим позивачу завдано матеріальних збитків, як власнику опори в розмірі 813 424,15 грн.

Згідно з постановою від 06.07.2021 року у справі № 754/9621/21 про закриття провадження за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що набрала законної сили, судом встановлено наступне.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 12 червня 2021 року о 09 год. 00 хв. в м. Києві на вул. Пухівська, 1, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом КАМАЗ, д.н.з. НОМЕР_2 , під час буксирування транспортного засобу ГАЗ-66, д.н.з. НОМЕР_1 , не впевнився в безпечності кріплення, що призвело до розриву кріплення та зіткнення буксированого транспортного засобу з анкерною опорою 110 КВТ, що призвело до пошкоджень та матеріальних збитків, чим порушив вимоги п. 2.3 а, 22.2 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Пунктом 2.3а ПДР України визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.

Згідно з п. 22.2 ПДР України, водій перед початком руху зобов`язаний перевірити надійність розташування і кріплення вантажу, а під час руху - контролювати це, щоб запобігти його падінню, волочінню, травмуванню супроводжуючих осіб чи створенню перешкод для руху.

Судом встановлено, що в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , відсутні ознаки порушення пункту 22.2 ПДР України, який був зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки ОСОБА_1 здійснював буксирування транспортного засобу, а не перевезення вантажу. Відтак, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 5, 6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

За таких обставин, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, позивачем не доведено вину ОСОБА_1 у скоєні ДТП у зв`язку з відсутністю в діях відповідача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції належним чином з`ясувавши обставини справи та дослідивши надані позивачем докази, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для покладення на відповідача обов`язку щодо відшкодуванню позивачеві шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, оскільки позивачем не доведено, що саме з вини водія транспортного засобу КАМАЗ, д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 , відбулось зіткнення буксированого транспортного засобу ГАЗ 66, д.н.з. НОМЕР_1 з анкерно-кутовою опорою № 4 повітряної лінії електропередавання 110 кВ ТЕЦ-6 Лівобережна №1, 2 яка зазнала пошкоджень та впала на проїзну частину дороги.

Доводи апеляційної скарги щодо наявності в діях водія ОСОБА_1 вини, що призвело до пошкодження майна позивача (анкерно-кутової опори № 4 повітряної лінії електропередавання 110 кВ ТЕЦ-6 Лівобережна №1, 2), оскільки саме на водія покладався обов`язок забезпечити перед початком та під час руху належний технічний стан транспортного засобу марки КАМАЗ, д.н.з. НОМЕР_2 , в т.ч. справність зчіпного пристрою, надійність та безпечність буксирувального кріплення як у транспортного засобу, що буксирує, так і буксированого транспортного засобу, є безпідставним, адже в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено складу адміністративного правопорушення за порушення пункту 22.2 ПДР України, який був зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки ОСОБА_1 здійснював буксирування транспортного засобу, а не перевезення вантажу.

ПостановаДеснянського районного суду м. Києва від 06.07.2021 року у справі № 754/9621/21 про закриття провадження за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не оскаржувалась та набрала законної сили.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом КАМАЗ, д.н.з. НОМЕР_2 , який тягнув за собою інший транспортний засіб ГАЗ 66, д.н.з. НОМЕР_1 без водія на жорсткому зчепленні, а тому відповідати за збитки, завдані позивачу, як потерпілому, має ОСОБА_1 колегія суддів відхиляє, враховуючи наступне.

Згідно з п. 23.5 ПДР України, буксирування механічного транспортного засобу на жорсткому або гнучкому зчепленні повинно здійснюватися лише за умови, що за кермом буксированого транспортного засобу перебуває водій (крім випадків, коли конструкція жорсткого зчеплення забезпечує буксированому транспортному засобу повторення траєкторії руху транспортного засобу, що буксирує, незалежно від величини поворотів).

Однак, позивачем не надано доказів на підтвердження відсутності водія у буксированому транспортному засобі ГАЗ 66, д.н.з. НОМЕР_1 через наявність конструкції жорсткого зчеплення, що забезпечує буксированому транспортному засобу повторення траєкторії руху транспортного засобу, що буксирує незалежно від величини поворотів.

З фотоматеріалів з місця ДТП, долучених до даної справи, не вбачається, як відсутність (перебування) водія за кермом буксированого транспортного засобу ГАЗ 66, д.н.з. НОМЕР_1 , так і наявність конструкції жорсткого зчеплення, що забезпечує цьому буксированому транспортному засобу повторення траєкторії руху транспортного засобу, що буксирує незалежно від величини поворотів.

Отже, судом не встановлено, що дії саме водія ОСОБА_1 знаходилися у причинному зв`язку із подією ДТП, під час якої було пошкоджено анкерно-кутову опору № 4 повітряної лінії електропередавання 110 кВ ТЕЦ-6 Лівобережна №1, адже безпосереднього зіткнення транспортного засобу «КАМАЗ» д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував відповідач ОСОБА_1 , із вказаною анкерно-кутовою опорою не відбулось.

Відповідно до висновків Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 199/4320/17 (провадження № 61-162св18), преюдиціальні факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені в порядку, передбаченому процесуальним законодавством, у процесуальній формі, а тому немає необхідності встановлювати їх знову. Такі правила спрямовані на додержання процесуальної економії в новому процесі. У випадку встановлення певних обставин особам, які беруть участь у справі, не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їх повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії.

Встановивши, що постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 травня 2017 року провадження по адміністративній справі №202/2056/17 відносно ОСОБА_2 закрито на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, суди, з урахуванням вимог статей 58-61 ЦПК України (у редакції, чинній на момент прийняття рішень), статей 1167, 1187 ЦК України, зробили правильний висновок про відсутність підстав для стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, з відповідача.»

Відповідно до висновків Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05 вересня 2019 року в цивільній справі №234/16272/15-ц, постанова суду про відсутність в діях водія складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, звільняє такого водія від відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП.

З огляду на викладене, оскільки позивачем не доведено та не надано доказів відповідно до положень ст. 76-79 ЦПК України на підтвердження вини саме відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 12 червня 2021 року о 09 год. 00 хв. в м. Києві на вул. Пухівська, 1, під час якої було пошкоджено анкерно-кутову опору № 4 повітряної лінії електропередавання 110 кВ ТЕЦ-6 Лівобережна №1 та причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та шкодою, яку завдано позивачу, доводи апеляційної скарги колегія суддів відхиляє.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач, як особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини несе цивільно-правову відповідальність, колегія суддів також вважає безпідставними.

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» за №6 від 27.03.1992 року із змінами та доповненнями роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).

Матеріалами справи встановлено, що безпосереднього зіткнення транспортного засобу «КАМАЗ» д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував відповідач ОСОБА_1 та який був володільцем саме зазначеного транспортного засобу, з анкерно-кутовою опорою № 4 повітряної лінії електропередавання 110 кВ ТЕЦ-6 Лівобережна №1, 2 не відбувалось. За викладених обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач ОСОБА_1 може нести цивільно-правову відповідальність за заподіяння майнової шкоди позивачу лише в разі доведення вини відповідача у зіткненні з анкерно-кутовою опорою транспортного засобу ГАЗ 66, д.н.з. НОМЕР_1 , буксирування якого здійснював відповідач, керуючи транспортним засобом «КАМАЗ» д.н.з. НОМЕР_2 .

Посилання представника позивача в апеляційній скарзі на висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 05.06.2018 року у справі № 243/10982/15-ц колегія суддів вважає безпідставними, оскільки у вказаній справі мали місце інші фактичні обставини, було заявлено позов про відшкодування шкоди внаслідок зіткнення двох джерел підвищеної небезпеки.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи сторін і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції є безпідставними, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні суду.

Згідно зі ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Отже, рішення ухвалене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу позивача слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374- 376, 381-383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Електромережі», яка подана представником Халимон Станіславом Володимировичем, - залишити без задоволення.

Заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 08 липня 2022 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 09 березня 2023 року.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Махлай Л.Д.

Немировська О.В.