Справа № 309/2620/22
Провадження № 2/309/525/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2022 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: судді Довжанина М.М.

за участю секретаря судового засідання Томищ Б.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітніх дітей,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітніх дітей.

В позові посилається на те, що вони з відповідачкою 25 жовтня 2008 року уклали шлюб, який було зареєстровано у виконавчому комітеті Рокосівської сільської ради Хустського району за актовим записом № 26. У шлюбі у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Протягом останніх півтора року сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю, ведення спільного господарства, виховання дітей, місця та країни проживання, внаслідок чого у них виникали сварки. Погіршення відносин між ними було підсилене постійними втручаннями батьків відповідачки у їх подружнє життя. Постійні наміри та намагання дружини всією сім`єю виїхати за кордон, не узгоджується з його поглядами на майбутнє. Крім того, при обговоренні проблемних питань, відповідачка реагує надміру емоційно, навіть у присутності їх неповнолітніх дітей, уперто нав`язуючи свою точку зору без бажання досягнення компромісу. Відповідачка не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у їх сім`ї, вона не здатна підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між ними на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Протягом тривалого часу відповідачка взагалі самоусунулася від необхідності матеріально забезпечувати свою сім`ю. В листопаді минулого року вона звільнилася з роботи і відтоді ніде не працює та обґрунтовує свої дії тим, що планує виїхати за кордон на постійну роботу. В грудні 2021 року відповідачка зібрала свої особисті речі і переїхала проживати до своїх батьків, де і мешкає на сьогоднішній день, при цьому діти залишились проживати з ним. Шлюб між ними фактично існує формально, вони не підтримують сімейні відносини, відповідно, проживати у такому шлюбі він не бажає. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. Вони дійшли до спільного переконання, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки у них на ґрунті сімейно-побутових проблем та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, розвинулась неприязнь один до одного та втрачено почуття любові і поваги.

Разом з тим, оскільки відповідачка має намір виїхати за кордон, усвідомлюючи відповідальність за виховання та піклування про дітей, створення для них належних соціально-побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоров`я, духовного та розумового розвитку, вони дійшли до спільної згоди, що більш прийнятним буде, щоб діти виховувались та спільно проживали разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 . Просить шлюб між ним та відповідачкою розірвати та визначити місце проживання малолітніх дітей разом батьком.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився. Подав заяву про розгляд справи у його відсутності позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася. До суду надіслала відзив на позов, у якому повідомила, що не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем, а також зазначила, що у зв`язку з її виїздом 14 липня 2022 року за кордон вони з позивачем дійшли згоди щоб діти виховувались та спільно поживали разом з батьком.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу.

Заяв та клопотань від сторін до суду не поступало. Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не проводилось.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 25 жовтня 2008 року сторони уклали шлюб, який було зареєстровано виконавчим комітетом Рокосівської сільської ради Хустського району Закарпатської області за актовим записом № 26. У шлюбі в них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6, 11, 12).

Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони є людьми різних характерів та поглядів на сімейне життя. Подружжя втратило повагу один до одного, що виключає примирення між ними. З грудня 2021 року разом не проживають.

Крім того, з наявної у матеріалах справи копії нотаріально завіреної заяви відповідачки ОСОБА_2 вбачається, що остання не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем ОСОБА_1 та визначення місця проживання їх спільних дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з батьком ОСОБА_1 .

Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що шлюб сторін носить формальний характер та не виконує свого прямого призначення, тому збереження шлюбу є недоцільним і його слід розірвати.

Одночасно, в судовому засіданні з`ясовано, що 14 липня 2022 року відповідачка виїхала за кордон. Малолітні діти сторін залишились проживати спільно з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , а також знаходяться на його утриманні та вихованні. Дані обставини стверджені в ході розгляду справи копією закордонного паспорту відповідачки ОСОБА_2 та актом обстеження від 05 липня 2022 року, складеного депутатом Рокосівської сільської ради про фактичне проживання малолітніх дітей спільно з батьком (а.с. 14).

Таким чином, враховуючи, що на сьогоднішній день відповідачка ОСОБА_2 перебуває за кордоном, а також зважаючи на позицію відповідачки, яка не заперечила проти визначення місця проживання їх спільних з позивачем дітей разом з батьком, суд вважає, що безперервне проживання дітей з батьком в оточенні інших рідних для них людей, в цьому випадку, забезпечить їх розвиток у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним, а тому слід визначити місця проживання малолітніх дітей сторін: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спільно з батьком ОСОБА_1 і залишити їх на його утриманні та вихованні.

Визначення місця проживання дітей з батьком не впливатиме на їх взаємовідносини з матір`ю, оскільки визначення місця проживання дітей з однім із батьків, не позбавляє іншого батьківських прав та не звільняє його від виконання своїх батьківських обов`язків.

Вищезазначене повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 21 липня 2021 року у справі № 404/3499/17, провадження № 61-9074св20.

У зв`язку з визнанням відповідачкою позову до початку розгляду справи по суті на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, що становить 496,20 грн. Решту судових витрат у сумі 496,20 грн. суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача з відповідачки.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 247, 258-268 ЦПК України, ст.ст. 104, 105, 112, 141, 157, 160, 161 СК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 25 жовтня 2008 року у виконавчому комітеті Рокосівської сільської ради Хустського району Закарпатської області за актовим записом № 26 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвати.

Визначити, що неповнолітні діти - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 будуть самостійно виховуватися й утримуватися їхнім батьком ОСОБА_1 та спільно проживати разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 .

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 % сплаченого судового збору у розмірі 496 гривень 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 496 гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд Закарпатської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Хустського

районного суду: Довжанин М.М.