ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/20301/21

Провадження № 22-ц/4820/743/22

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Кошельник В.М.,

з участю апелянта та її представника,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 лютого 2022 року, суддя Карплюк О.І., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

встановив:

В серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

В обґрунтування позову вказала, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 06 червня 1992 року по 25 травня 2020 року. Під час якого набули у власність автомобіль марки «Сітроен Берлінго», 2006 року випуску, д.н.з НОМЕР_1 та мотоблок «Зубр», які відповідач без її згоди та відома продав третім особам, у зв`язку з чим просила стягнути на свою користь Ѕ їх ринкової вартості.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 лютого 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову суд вказав, що ОСОБА_1 не надано доказів придбання спірного майна за спільні кошти подружжя під час шлюбу. Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 вказаного також не підтвердив.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування скарги вказала, що суд неповно дослідив усі обставини справи та не врахував як доказ відчуження спірного автомобіля без згоди іншого з подружжя її звернення до правоохоронних органів та показань свідка.

В суді апелянтка та її представник підтримали доводи апеляційної скарги.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи судом був повідомлений належним чином. Від представника відповідача надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі, проти апеляційної скарги заперечив.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Встановлено, що 06 червня 1992 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб, який рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 травня 2020 року розірвано.

27 листопада 2012 року на ім`я відповідача ОСОБА_2 було проведено державну реєстрацію автомобіля марки «Сітроен Берлінго», 2006 року випуску, д.н.з НОМЕР_1 , номер кузова № НОМЕР_2 , придбаного в торговельній організації.

09 січня 2020 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу вищевказаного автомобіля за 5000 грн.

Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи №091/21 від 18 грудня 2021 року, вартість транспортного засобу Сітроен Берлінго», 2006 року випуску, д.н.з НОМЕР_3 , становить 108500 грн.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення міститься у статті 368 ЦК України.

Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розмір часток майна дружини та чоловіка при поділі майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визначається за правилами статті 70 СК України.

Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільної сумісної власності подружжя на майно, яке набуте ними за час шлюбу. Ця презумпція може бути спростована, один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Відповідний правовий висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21 листопада 2018 року в справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18).

Тлумачення норм сімейного законодавства свідчить, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті.

Поділ майна, що є об`єктом права спільної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частина перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України).

Відповідно до статті 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпорядження майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до ЦК України.

У випадку коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року в справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18) зазначено, що «…як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 22, 30 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Отже, вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Таким чином, у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України).

Колегія суддів зазначає, що оскільки спірний транспортний засіб придбаний сторонами 27 листопада 2012 року, під час їх перебування у зареєстрованому шлюбі за спільні кошти подружжя, то автомобіль марки «Сітроен Берлінго», 2006 року випуску, д.н.з НОМЕР_1 , є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

ОСОБА_2 здійснив продаж спірного автомобіля без повідомлення про це ОСОБА_1 та без отримання її згоди, тому має відшкодувати останній 1/2 частину його вартості, визначену відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи №091/21 від 18 грудня 2021 року, що становить 54250 грн. (108500 грн./2).

Апеляційний суд відхиляє доводи ОСОБА_2 щодо продажу спірного транспортного засобу за згодою сторін під час перебування у шлюбі, оскільки доказів на підтвердження згоди ОСОБА_1 на відчуження спірного автомобіля справа не містить. Показання допитаного в суді в якості свідка сина сторін, ОСОБА_3 , вказаних обставин не підтвердили і не спростували.

Оскільки у справі відсутні докази на підтвердження обставин щодо надання позивачем згоди на відчуження автомобіля та отримання половини коштів від його реалізації, колегія суддів дійшла висновку про порушення відповідачем майнових прав позивача на належну їй частку у праві спільної сумісної власності на автомобіль, оскільки відчужив майно без згоди іншого співвласника, використавши кошти на особисті потреби.

Порушені права ОСОБА_1 підлягають захисту шляхом стягнення з ОСОБА_2 на її користь частини від вартості спірного автомобіля (постанова Верховного Суду від 09 грудня 2020 року у справі № 301/2231/17).

В частині стягнення половини вартості мотоблока «Зубр» колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно необґрунтованості зазначених вимог, оскільки позивачем не надано доказів перебування цього майна у власності подружжя та його відчуження без згоди позивача третій особі.

Ураховуючи викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не дослідив всі наявні у справі докази у їх сукупності, не надав їм належної оцінки та не вірно застосував норми матеріального права, у зв`язку з чим оскаржуване рішення підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позову щодо стягнення грошової компенсації Ѕ вартості транспортного засобу марки «Сітроен» з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 Ѕ ринкової вартості транспортного засобу «Сітроен Берлінго» 2006 року випуску, в сумі 54250 грн.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в суді першої інстанції в сумі 737,93 грн.: (54250 грн.:66750 грн. х 100%) = 81,27% х 908 грн. : 100% = 737,93 грн.), та 1106,90 грн. (81,27% х 1362 грн. : 100% = 1106,90 грн.) в суді апеляційної інстанції.

Крім того, за рахунок відповідача позивачу підлягає компенсація здійснених нею витрат по оплаті судової автотоварознавчої експертизи №091/21 від 18 грудня 2021 року, висновки якої було взято судом апеляційної інстанції в якості доказу вартості спірного транспортного засобу «Сітроен Берлінго». Розмір грошової компенсації становить 2000 грн., які були сплачені ОСОБА_1 на користь судового експерта згідно з квитанцією від 28 грудня 2021 року.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 лютого 2022 року в частині відмови у стягненні з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошової компенсації Ѕ вартості автомобіля скасувати та ухвалити нове судове рішення в цій частині.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 Ѕ вартості автомобіля марки «Сітроен Берлінго», 2006 року випуску, д.н.з НОМЕР_1 , номер кузова № НОМЕР_2 , що становить 54250 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 737,93 грн. судових витрат по сплаті судового збору в суді першої інстанції та 2000 грн. судових витрат по сплаті судової експертизи.

В решті рішення суду залишити без з мін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1106,90 грн. судових витрат по сплаті судового збору в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13 червня 2022 року.

Судді: Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова