ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3988/22 Справа № 194/1400/21 Суддя у 1-й інстанції - Корягін В. О. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Барильської А.П.,

суддів - Деркач Н.М., Куценко Т.Р.

сторони:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, в порядку ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 12 січня 2022 року, яке постановлено суддею Корягіним В.О. у місті Тернівка, повний текст рішення суду складений 17 січня 2022 року, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, яку в подальшому уточнила.

Уточнені позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач є її батьком. 11 липня 2021 року їй виповнилося 18 років. В теперішній час позивач навчається заочно в Міжрегіональній Академії управління персоналом на 1 курсі, форма навчання платна, термін навчання - з 20 серпня 2021 року до 20 лютого 2023 року. У зв`язку з навчанням позивач потребує матеріальної допомоги від батьків. Відповідач не надає допомоги в добровільному порядку на її утримання у зв`язку з продовженням нею навчання, хоч і має таку можливість, бо працює на Хмельницькій атомній електростанції, його дохід складає близько 40000,00 грн., інших утриманців у відповідача не має. Позивач ніякими пільгами не користується, стипендію не отримує, інших доходів не має. Вартість її навчання у місяць складає 1275,00 грн. Крім того, у зв`язку з навчанням позивач витрачає грошові кошти на проїзд до міста навчання, оскільки мешкає в м. Тернівка, а навчальний заклад знаходиться в м. Павлоград, на користування мережею Інтернет, на роздрукування рефератів, купівлю канцелярських товарів, навчальних матеріалів, харчування. Крім того, позивач перебуває на обліку у міській лікарні і потребує постійного лікування, кошти на яке витрачає її мати. Тому просить стягнути з відповідача на її користь на її утримання аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку(доходів) позивача, щомісяця, на весь час її навчання, починаючи з 12 липня 2021 року до 20 лютого 2023 року, але не більше ніж до досягнення позивачем віку 23 років. Заявляючи вимогу про стягнення аліментів за минулий період позивач посилалася на те, що вона відвідувала додаткові зайняття для підготовки до вступу і проходила вступні випробування, у зв`язку з чим витрачала кошти. Позивач намагалася попросити у батька матеріальної допомоги, але у зв`язку з його агресивною поведінкою не наважилася. Отже, позивач вважає, що можливе стягнення аліментів за минулий час.

Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 12 січня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на її утримання, у зв`язку з продовженням нею навчання, починаючи з 17 вересня 2021 року та до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років, щомісяця.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 992грн. 40 коп. на користь держави.

Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми з один місяць.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду змінити, зменшити розмір стягнутих з нього аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання з 1/6 частини його заробітку (доходу), щомісячно, до 1/20 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу ОСОБА_2 не погоджується з визначеним судом першої інстанції розміром аліментів, вважає його завищеним, зазначає, що його донька навчається на заочному відділенні, дистанційно, є працездатною особою, а тому має можливість працювати.

Крім того, зазначає, що враховуючи розмір його середньомісячного заробітку, розмір аліментів 1/20 частини його заробітку (доходу) буде достатнім для матеріального забезпечення його повнолітньої доньки на період навчання.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просила оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що батьками позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Нетішинського міського управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 236. (а.с.7)

Згідно довідки, виданої Міжрегіональною Академією управління персоналом № 125 від 01 вересня 2021 року, позивач ОСОБА_1 навчається на першому курсі в Міжрегіональній Академії управління персоналом на заочній формі навчання за спеціальністю правоохоронна діяльність, термін навчання з 20 серпня 2021 року до 20 лютого 2025 року. (а.с.8)

З виписки Пенсійного Фонду України від 31 серпня 2021 року вбачається, що в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відомості щодо відповідача ОСОБА_1 відсутні. (а.с.9)

З відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників про суми виплачених доходів та утриманих податків про доходи вбачається, що в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків, станом на 01 вересня 2021 року, інформація про доходи позивач ОСОБА_1 за період з 1 кварталу 2021 року по 2 квартал 2021 року відсутня. (а.с.10)

Згідно довідки Управління соціального захисту населення Тернівської міської ради №514 від 25 серпня 2021 року, позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Тернівської міської ради. (а.с.11)

Згідно довідки Тернівської міської філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості № 543 від 25 серпня 2021 року, позивач ОСОБА_1 , станом на 25 серпня 2021 року, на обліку в Тернівській міській філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості та інших центрах зайнятості України не перебуває та допомогу по безробіттю не отримує. (а.с. 12)

Відповідно до платіжного доручення № ІВ88101063 від 02 вересня 2021 року ОСОБА_3 на користь отримувача ПрАТ «ВНЗ «МАУП» сплатила за навчання ОСОБА_1 - 1275,00 грн. (а.с.14).

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, та у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. При визначенні розміру аліментів, суд першої інстанції врахував, що відповідач працює, третім особам аліменти не сплачує.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто наявність у батька можливості надавати матеріальну допомогу дитині, що продовжує навчання у сукупності з іншими обставинами є вирішальною підставою для стягнення з батька аліментів на утримання дочки, що продовжує навчання після досягнення вісімнадцятирічного віку.

Таким чином, однією з обов`язкових обставин, що підлягають доказуванню у цій справі, є наявність у відповідача можливості надавати таку матеріальну допомогу.

Згідно ст. ст. 12, 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно зі ст. 76, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вирішуючи даний спір по суті, суд першої інстанції врахував матеріальний стан сторін та інші обставини у справі, та відповідно до положень вищенаведених норм Сімейного кодексу України, дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Задовольняючи позов частково та стягнувши аліменти на утримання повнолітньої доньки, у визначеному судом розмірі, суд першої інстанції взяв до уваги вимоги ст.ст. 182, 200 СК України, врахувавши при цьому можливість відповідача надавати допомогу у визначеному судом розмірі.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що його донька навчається на заочному відділенні, дистанційно, є працездатною особою, а тому має можливість працювати не заслуговують на увагу, оскільки судом першої інстанції встановлені обставини справи та вірно визначений розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на утримання повнолітньої дочки на період її навчання, але не більше ніж до досягнення нею віку 23 років.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що враховуючи середньомісячний заробіток, розмір аліментів 1/20 частини його заробітку (доходу) буде достатнім для матеріального забезпечення його повнолітньої доньки на період навчання, колегія суддів не бере до уваги, оскільки при визначені розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд першої інстанції врахував положення ст.ст. 182, 200 СК України, врахувавши при цьому можливість відповідача надавати допомогу у визначеному судом розмірі та потребу позивача у матеріальній допомозі з боку відповідача на період навчання.

Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 12 січня 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає

Повний текст постанови складений 13 червня 2022 року.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: Н.М. Деркач

Т.Р.Куценко