Справа № 466/2373/22
Провадження № 2-з/466/95/22
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

02 серпня 2022 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючий суддя Едер П. Т.

секретар с/з Репета К. М.

з участю: представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,-

в с т а н о в и в:

у провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 25 квітня 2022 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 25 травня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 22 червня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

28 липня 2022 року на адресу суду позивачем ОСОБА_2 подано заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , шляхом заборони його відчуження у будь-який спосіб, а саме на 1/3 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Заяву про забезпечення позову позивач мотивує тим, що у провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа про відшкодування збитків за її позовом до ОСОБА_3 .

На праві спільної сумісної власності відповідачу ОСОБА_3 належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Інформацією з державного реєстру речових прав.

Загальна вартість вказаної квартири становить 2022678,63 грн., що підтверджується Довідкою про оціночну вартість об`єкта нерухомості.

Враховуючи викладене просить заяву задовольнити та вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, яке належить відповідачу.

За правилами ч. 4 ст. 153 ЦПК України, для розгляду заяви про забезпечення позову, суд призначив її розгляд у судовому засіданні, яке призначено на 02 серпня 2022 року о 14:00 год.

01 серпня 2022 року на електронну адресу суду представником відповідача ОСОБА_3 - адвокатом Цвікілевичем М. С. подано заперечення на заяву про забезпечення позову.

В обґрунтування заперечень на забезпечення позову представник відповідача покликається на те, що позивачем до заяви про забезпечення позову не долучено жодних доказів того, що квартира АДРЕСА_2 або частка у ній станом на день подання заяви (19.07.2022) належить саме відповідачу на праві власності, оскільки у долученій Інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 305315300 інформація про дату та час її формування відсутня.

Крім того, позивачем не доведено співмірності заходу забезпечення позову із заявленими позовними вимогами.

До заяви про забезпечення позову позивачем долучено Довідку про оціночну вартість об`єкта нерухомості, у якій заявником (отримувачем) вказаної довідки зазначено ОСОБА_4 , яка не є стороною спору у справі, яка розглядається судом.

У заяві про забезпечення позову позивачем не обґрунтовано необхідність забезпечення позову та необхідності застосування саме такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на майно відповідача.

Будь-яких належних та допустимих доказів того, що неприйняття зазначеного заходу може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у заяві не наведено та до заяви не долучено, викладені обставини. На думку представника відповідача, ґрунтуються виключно на припущеннях позивача.

Враховуючи викладене, просить відмовити у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

У судове засідання позивач ОСОБА_2 та її представник адвокат Роюк Л. І. не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Цвікілевич М. С. заперечив щодо поданої заяви, надавши пояснення, викладені у письмових запереченнях на заяву про забезпечення позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно ч. 6 ст. 153 ЦПК України, про забезпечення позову або про відмову в забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається у письмовій формі, підписується заявником і повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Нормою ч. 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, тобто повинні бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Так, до заяви про забезпечення позову не долучено жодних доказів того, що квартира АДРЕСА_2 або частка у ній станом на день подання заяви належить саме відповідачу ОСОБА_3 на праві власності, оскільки у долученій Інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 305315300 інформація про дату та час її формування відсутня.

У заяві про забезпечення позову позивачем не доведено співмірності заходу забезпечення позову із заявленими позовними вимогами.

Таким чином, оскільки подана заява не є підставною для забезпечення позову та відсутні підтверджені належним чином у встановленому процесуальному порядку факти, які б вказували на існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, суд вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст. ст. 149, 150, 151, 153, 247 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

у задоволенні заяви позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди відмовити.

Ухвала Шевченківського районного суду м. Львова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду в 15-денний строк з дня складання ухвали.

Суддя: П. Т. Едер