ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

12 липня 2022 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/7724/21

Головуючий у першій інстанції Карапута Л. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/623/22

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді: Мамонової О.Є.,

суддів: Висоцької Н.В.,Шитченко Н.В.,

учасники справи:

позивач: Акціонерне товариство «Укрсиббанк»,

відповідач: ОСОБА_1 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Укрсиббанк» на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 листопада 2021 року (повний текст рішення складено 16 листопада 2021 року) у справі за позовом Акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

У С Т А Н О В И В:

У липні 2021 року АТ «Укрсиббанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило з метою погашення 3% річних у розмірі 3 029,48 доларів США на користь АТ «Укрсиббанк» звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та на праві власності належить ОСОБА_1 , встановивши спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку», та стягнути з відповідача понесені судові витрати у розмірі 2 270 грн.

Позов обґрунтовувало тим, що 01.10.2008 між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено договір споживчого кредиту з Правилами №0, відповідно до якого остання отримала кредит в розмірі 39 500 доларів США, зі сплатою процентів у розмірі 16% річних та строком до 30.09.2015. У забезпечення виконання умов кредитного договору між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки № 30207Z185 від 01.10.2008, за яким відповідачка передала в іпотеку належну їй квартиру АДРЕСА_2 .

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07.10.2010 стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість в сумі 317 239,26 грн.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 13.07.2012 звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 30207Z185 від 01.10.2008 посвідченим приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Пінчук Н.Г. - трикімнатну квартиру АДРЕСА_3 , в рахунок погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту з правилами № 0 від 01.10.2008 в сумі 56 377,09 доларів США, що за курсом НБУ станом на 20.03.2012 складає 450 171,05 грн.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28.05.2021 стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ «Укрсиббанк» заборгованість в розмірі 84 131,66 грн, що складає 3% річних в сумі 3 029,48 доларів США.

Позивач вважає, що має право з метою погашення 3% річних в розмірі 3 029,48 доларів США звернути стягнення на предмет іпотеки, що належить майновому поручителю, шляхом продажу з прилюдних торгів.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 09.11.2021 у задоволенні позовних вимог АТ «Укрсиббанк» відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ «Укрсиббанк», посилаючись на незаконність, необґрунтованість судового рішення, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що районним судом взагалі не досліджувались надані позивачем докази на підтвердження своїх вимог, а саме кредитний договір з додатками до нього, договір іпотеки, розрахунок 3% річних, у тому числі відповідні судові рішення у справах № 2-2017/10, № 2506/1801/2012, № 751/1091/21, та не надавалась правова оцінка зазначеним доказам в їх сукупності.

Заявник звертає увагу, що станом на дату ухвалення оскаржуваного рішення 09.11.2021 Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» втратив свою чинність на підставі Кодексу України з процедур банкрутства»

Заявник наголошує, що висновок районного суду про пропуск позовної давності є невірним, оскільки у своїй позовній заяві позивач не просив повторно стягнути заборгованість за кредитом, а звернувся з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки, що належить поручителю, шляхом продажу з прилюдних торгів задля погашення 3% річних у розмірі 3 029,46 доларів США в порядку ст. 625 ЦК України, у зв`язку з тим, що всі раніше винесені судові рішення станом на дату звернення до суду не виконані та заборгованість за кредитним договором не погашена.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - зміні шляхом викладення його мотивувальної частини в іншій редакції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з ч. 4 ст. 376 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що:

- у порушення ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про іпотеку» позивачем не надсилалась письмова вимога відповідачу та третій особі про усунення порушення;

- хоча квартира за адресою: АДРЕСА_1 , що є предметом іпотеки, і придбана не за кредитні кошти надані в іноземній валюті за споживчим кредитом, але суду не надано доказів того, що у позичальника у власності є інше нерухоме житлове майно, а відтак на неї розповсюджується дія мораторію, введеного Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті»;

- позивач пропустив загальний строк позовної давності тривалістю у три роки, оскільки, пред`явивши 14.05.2010 позов про стягнення кредитної заборгованості на власний розсуд змінив строк виконання основного зобов`язання відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України і з цього моменту почав свій перебіг строк позовної давності, який закінчився 14.05.2013, однак з вимогою до відповідача про усунення порушення договору відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» АТ «Укрсиббанк» не звертався, а з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки позивач звертався у квітні 2012 року (справа №2506/1801/2012) та повторно звернувся до суду 15.07.2021.

З висновком районного суду про відмову у задоволенні позову АТ «Укрсиббанк» апеляційний суд погоджується, однак зазначеного місцевий суд дійшов з помилкових мотивів.

Судом у справі встановлено, що 01.10.2008 між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено договір про надання споживчого кредиту з Правилами № 0, за умовами якого позичальниця отримала кредит в розмірі 39 500 доларів США, що дорівнює еквіваленту 192 021,35 грн на день укладення договору, з цільовим призначенням кредиту для особистих потреб позичальника, а саме на споживчі потреби, зі сплатою процентів у розмірі 16 % річних та кінцевим терміном повного погашення заборгованості 30.09.2015 (а.с. 21-26).

01.10.2008 між АКІБ «УкрСиббанк» (іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (іпотекодавець), яка виступала майновим поручителем позичальника ОСОБА_2 , укладено нотаріально посвідчений іпотечний договір (нерухомого майна) №302030207z185, за умовами якого іпотекодавець передала іпотекодержателю нерухоме майно - трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 62,5 кв.м, житловою площею 45,1 кв.м (а.с. 27-29, 35-36).

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07.10.2010 (справа № 2-2017/10) стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість в сумі 317 239,26 грн (за договором про надання споживчого кредиту з Правилами № 0 від 01.10.2008) (а.с. 30-31).

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 13.07.2012, що набрало законної сили 26.09.2012 (справа № 2506/1801/2012) позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено; звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 30207Z185 від 01.10.2008, посвідченим приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Пінчук Н.Г. - трикімнатну квартиру АДРЕСА_3 , в рахунок погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту з правилами № 0 від 01.10.2008 в сумі 56 377,09 доларів США, що за курсом НБУ станом на 20.03.2012 складає 450 171,05 грн.

Встановлено спосіб реалізації нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності - трикімнатної квартири АДРЕСА_3 , шляхом проведення прилюдних торгів предмета іпотеки, у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку», з встановленням початкової ціни на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

У зустрічному позові ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк», третя особа ОСОБА_2 , про визнання кредитного договору та іпотечного договору недійсними відмовлено (а.с. 32-34).

08 лютого 2014 року філією 25 ПП «Нива В.Ш.» проведено прилюдні торги з реалізації квартири АДРЕСА_3 , про що було складено протокол №2514010/1, квартира була продана за ціною 201 000,00 грн переможцю торгів ОСОБА_4 в особі ОСОБА_4 за довіреністю №295 від 05.02.2014.

10 лютого 2014 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. на підставі акта державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки №6/13/14 від 10.02.2014, затвердженого в.о. начальника Деснянського відділу ДВС Чернігівського МУЮ, видано свідоцтво про те, що ОСОБА_4 належить на праві власності квартира АДРЕСА_2 вартістю 201 000,00 грн.

Рішенням Апеляційного суду м. Чернігова від 08.09.2014 задоволено позов ОСОБА_1 до Деснянського відділу Державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції, Приватного підприємства Нива-В.Ш, ОСОБА_4 про визнання недійсними: прилюдних торгів, протоколу проведення прилюдних торгів, акту державного виконавця та свідоцтва про право власності на квартиру (третя особа Публічне акціонерне товариство УкрСиббанк) та визнано недійсними прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна - квартири АДРЕСА_2 , які відбулися 08 лютого 2014 року, протокол № 2514010/1 від 08 лютого 2014 року проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна - квартири АДРЕСА_2 , акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки № 6/13/14 від 10.02.2014 року, а саме квартири АДРЕСА_2 , затверджений виконуючим обов`язки начальника Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції, а також визнано недійсним свідоцтво від 10 лютого 2014 року про право власності на квартиру АДРЕСА_2 , видане приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А., яке зареєстровано в реєстрі за № 329 (а.с. 68, 92-94).

За Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна квартира АДРЕСА_4 (нині Захисників України), будинок АДРЕСА_5 зареєстрована на праві власності за ОСОБА_1 (а.с. 35-36).

Заочним рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28.05.2021 стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ «Укрсиббанк» заборгованість в розмірі 84 131,66 грн, що складає 3% річних в сумі 3 029,48 доларів США. Рішення набрало законної сили 30.06.2021.

Згідно з частиною першою статті 509, статтею 526 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частин першої та другої статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

За правилами статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За частиною першою статті 575 ЦК України та частиною першою статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її.

Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3, абзаци другий і сьомий частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку», пункт 1 частини першої статті 593 ЦК України). Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (стаття 599 ЦК України).

За правилом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вирішуючи правове питання, чи забезпечуються іпотекою вимоги кредитора про стягнення 3 % річних, нарахованих за правилами статті 625 ЦК України, суд повинен враховувати умови та правила укладеного між сторонами іпотечного договору.

Як зазначалось вище, 01.10.2008 між АКІБ «УкрСиббанк» (іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (іпотекодавець), яка виступала майновим поручителем позичальника ОСОБА_2 , укладено нотаріально посвідчений іпотечний договір (нерухомого майна) №302030207z185, за умовами якого іпотекодавець передала іпотекодержателю нерухоме майно - трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 62,5 кв.м, житловою площею 45,1 кв.м.

Відповідно до визначення термінів у вказаному іпотечному договорі: кредитний договір договір про надання споживчого кредиту № 0 від 01.10.2008, укладений між ОСОБА_2 (боржник) та іпотекодержателем, в забезпечення виконання грошових зобов`язань за яким укладається даний договір;

основне зобов`язання зобов`язання іпотекодавця або боржника, якщо він є відмінним від іпотекодавця, за будь-яким кредитним договором або кредитними договорами окремо та/або разом, який(-і) укладений(-их) із іпотекодержателем, за яким(и) боржник або іпотекодавець має грошові зобов`язання перед іпотекодержателем, та виконання якого(-их) в повному обсязі забезпечується іпотекою за цим договором;

предмет іпотеки нерухоме майно, що є забезпеченням виконання грошових зобов`язань в повному обсязі іпотекодавця або боржника за основним зобов`язанням, якщо він є відмінним від іпотекодавця.

За умовами п. 4 іпотечного договору іпотекодержатель має право звернення стягнення на предмет іпотеки:

у разі порушення іпотекодавцем будь-якого зобов`язання за цим договором або будь-якого зобов`язання, що забезпечено іпотекою за цим договором;

у разі виникнення загрози знищення, пошкодження чи втрати предмета іпотеки;

в інших випадках відповідно до діючого законодавства.

Звернення стягнення здійснюється на підставі: рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; позасудового врегулювання у відповідності до умов цього договору та Закону України «Про іпотеку»; з інших, передбачених законодавством України, підстав.

Вищезазначеними рішеннями Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07.10.2010 (справа № 2-2017/10) та Деснянського районного суду м. Чернігова від 13.07.2012 (справа № 2506/1801/2012) на користь ПАТ «УкрСиббанк» було стягнуто кредитну заборгованість в сумі 317 239,26 грн та, відповідно, звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 30207Z185 від 01.10.2008 в рахунок погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту з правилами № 0 від 01.10.2008 в сумі 56 377,09 доларів США, що за курсом НБУ станом на 20.03.2012 складає 450 171,05 грн.

Зміст іпотечного договору свідчить, що іпотекою забезпечено виконання грошових зобов`язань боржника за основним зобов`язанням, а саме за договором про надання споживчого кредиту, тобто зобов`язання боржника щодо виплати передбачених кредитним договором таких сум як тіло кредиту, проценти за користування кредитом, сплата можливої неустойки, зокрема, комісії.

Враховуючи, що вимоги за статтею 625 ЦК України є заходами цивільно-правової відповідальності за порушення грошового зобов`язання, а не вимогами про відшкодування збитків, іпотекою (як це визначили сторони в укладеному між ними договорі) не забезпечено виконання зобов`язання за вимогами, пред`явленими на підставі статті 625 ЦК України, а отже, у справі, яка переглядається, іпотекою не забезпечені вимоги кредитора, нараховані банком за правилами статті 625 ЦК України.

У цьому висновку визначальним є зміст та умови іпотечного договору, в якому сторони дійшли домовленості про перелік вимог кредитора, виконання яких забезпечується встановленою іпотекою.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 626 ЦК України).

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 14.07.2021 у справі № 186/1376/19.

За викладених обставин, у задоволенні позову АТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки належить відмовити саме із вищевказаних мотивів.

Доводи апеляційної скарги АТ «Укрсиббанк» не є слушними з огляду на відсутність передбачених іпотечним договором № 30207Z185 від 01.10.2008 правових підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення 3% річних, нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України.

З урахуванням того, що до висновку про відмову у задоволенні позову районний суд дійшов з помилкових мотивів, рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 09.11.2021 належить змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Керуючись ст. 367, 374, 376 ч. 4, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсиббанк» - задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 листопада 2021 року - змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча О.Є.Мамонова

Судді: Н.В.Висоцька

Н.В.Шитченко