Справа № 466/7707/22
Провадження № 2-з/466/115/22
У Х В А Л А

12 грудня 2022 року суддя Шевченківського районного суду м. Львова Білінська Г.Б, вивчивши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_2 , в інтересах якого звертається адвокат Тодеренчук Софія Ігорівна до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

встановив:

30.09.2022 ОСОБА_2 , в інтересах якого звертається адвокат Тодеренчук Софія Ігорівна, пред`явив в суд позовну заяву до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

23.11.2022 представник позивача ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить постановити ухвалу, якою накласти арешт на об`єкти нерухомого майна, що належать на праві власності ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), а саме: - земельну ділянку площею 0,05 га (кадастровий номер :06:004:1030), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 215, розмір частки: 1. - земельну ділянку площею 0,0872 га (кадастровий номер :08:001:0376), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, розмір частки: 1. - господарську будівлю (А-1) загальною площею 122,20 кв.м., господарську будівлю навіс (Б-1) загальною площею 27, 4 кв.м., убиральню (В), розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100, розмір частки: 1. - квартиру, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 41,2 кв.м., житлова площа 19,2 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, розмір частки: 1. - квартиру, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 43,7 кв.м., житлова площа 33 кв.м., за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 15555165, розмір частки: 1. - нежилі приміщення з № 1 по № 8 (групи приміщень № 220 (літ. А), загальною площею 187,9кв.м за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00, розмір частки: 1.- усі наявні банківські рахунки ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_2 , Адреса місця реєстрації: АДРЕСА_6 ) в межах суми заборгованості, що підлягає стягненню. Заборонити суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо об`єктів нерухомого майна: - земельна ділянка площею 0,05 га (кадастровий номер :06:004:1030), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 215, розмір частки: 1. - земельна ділянка площею 0,0872 га (кадастровий номер :08:001:0376), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, розмір частки: 1.- господарська будівля (А-1) загальною площею 122,20 кв.м., господарська будівля навіс (Б1) загальною площею 27, 4 кв.м., убиральня (В), розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100, розмір частки: 1. - квартира, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 41,2 кв.м., житлова площа 19,2 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, розмір частки: 1. - квартира, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 43,7 кв.м., житлова площа 33 кв.м., за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 15555165, розмір частки: 1. - нежилі приміщення з № 1 по № 8 (групи приміщень № 220 (літ. А), загальною площею 187,9кв.м за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00, розмір частки: 1.

Необхідність забезпечення позову обґрунтовує тим, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова Білінської Г.Б. від 03.10.2022 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Відповідно до частини 2 статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Положеннями статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є заборона іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

Відповідно до частини 3 статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом в постановах від 08 травня 2019 року у справі № 487/7097/18 та від 25 вересня 2019 року у справі №320/3560/18.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Таким чином, при розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Окрім того, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

При цьому забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

На думку суду, позивачем не доведено, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а захід забезпечення не є співмірним заявленим позовним вимогам, а також не долучено до матеріалів заяви про забезпечення позову належним чином завірених копій документів на підтвердження підставності доводів, викладених у ній.

Метою вказаного позову є захист прав споживача шляхом стягнення коштів.

Разом з тим, позивачем не було вказано обґрунтованих доводів щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням заявлених позовних вимог та яким чином невжиття вказаного виду забезпечення позову призведе до невиконання судового рішення щодо стягнення коштів у разі задоволення позову.

Отже, наявність самого по собі позову про стягнення заборгованості не є підставою для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на вищезгадане майно.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, викладених у постанові 10 лютого 2021 року у справі №709/853/20.

Позивачем не доведено ризики утруднення виконання можливого рішення суду або неможливості його виконання, без вжиття заходів забезпечення позову.

Так, матеріали заяви не містять належних і допустимих доказів на підтвердження необхідності вжиття заходів забезпечення позову у спосіб, про який просить позивач, а посилання у заяві лише на потенційну можливість, припущення позивача щодо ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. В матеріалах заяви відсутні відомості та належним чином завірені копії документів про приналежність, вказаного у ній майна відповідачу. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

З огляду на викладене, заява позивача представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. ст.149, 150, 153, 260, 353 ЦПК України, суддя, -

постановив:

у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_2 , в інтересах якого звертається адвокат Тодеренчук Софія Ігорівна до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Г. Б. Білінська