Справа № 168/340/22
Провадження № 2/168/178/22
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

12 липня 2022 року суддя Старовижівського районного суду Волинської області Хаврона О.Й., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Старовижівської селищної ради Ковельського району Волинської області, ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння.

В позовній заяві представник позивача просить задовольнити клопотання позивача ОСОБА_1 , який є дитиною війни про звільнення від сплати судового збору, оскільки у ОСОБА_1 відсутні високі доходи, необхідні для сплати цього судового збору, а всі його заощадження, які він збирав тривалий період часу аби убезпечити себе на схилі літ, поки отримував пенсію, у нього були вилучені відповідачами Старовижівською селищною радою та ОСОБА_2 та незаконно утримуються ними вже більше року. Отримувана пенсія повністю іде на лікування, придбання медикаментів. Так лише у 2022 році він тричі проходив лікування в умовах стаціонару. Будь, яких інших виплат, крім пенсії він не отримує. Згідно з Випискою з медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_1 27.06.2022 р. проходив лікування від хронічного бронхіту, інших захворювань, на що витратив значні кошти та не має можливості сплатити судовий збір.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, виходячи з такого.

Згідно з ч.1 ст.136 ЦПК України суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у ч. 1 ст.136 ЦПК України, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати (ч.3 ст.136 ЦПК України).

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з ч.2 цієї статті суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Зі змісту даних норм встановлено, що підставою для відстрочення від сплати судового збору або звільнення від його сплати може бути майновий стан сторони.

Крім того, дані дії є правом, а не обов`язком суду і застосовуються у виключних випадках за наявності лише вагомих для цього підстав.

Необхідною умовою, за якої може мати місце відстрочка чи розстрочка, а також звільнення від сплати, - це майновий стан сторони, який повинен бути підтверджений доказами.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з ст.12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

На підтвердження вказаних обставин представник позивача не подав достатніх доказів про незадовільний майновий стан позивача, який виключає можливість сплати судового збору. Як стверджує представник позивача позивач отримує пенсію, отже має доходи, розмір судового збору, який слід сплати, не є значним, представник позивача надав документи про те, що позивач перебував на лікуванні один раз. Будь яких доказів, щодо незадовільного стану здоров`я, вартості лікування, що суттєво впливає на його майновий стан позивач не надав.

Таким чином, наведені представником позивача обставини не відносяться до підстав, передбачених ст. 136 ЦПК України, для звільнення від сплати судового збору.

У ст.129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Крім того, з огляду на предмет позову та вимоги Закону України "Про судовий збір" вбачається, що розмір судового збору, який слід сплатити за подання даної позовної заяви, є не суттєво критичним.

Враховуючи, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, що при вирішенні судами питань про судові витрати має бути забезпечений баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами щодо можливості звернення до суду з другого, у клопотанні про звільнення від сплати судового збору належить відмовити.

Отже, позивачу слід надати належні докази на підтвердження наявності підстав, передбачених Законом України «Про судовий збір», для звільнення його від сплати судового збору або сплатити судовий збір у порядку та розмірі, визначених Законом України «Про судовий збір».

Ч.4 ст.177 ЦПК України визначено, що до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В даному випадку, позивач звернувся до суду з майновими вимогами, зазначив ціну позову в розмірі 100000 грн., однак, судовий збір не сплатив.

За подання до суду позовної заяви фізичною особою майнового характеру судовий збір сплачується, який відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір за подання відповідної позовної заяви у розмірі 10000 грн. за такими реквізитами: отримувач коштів ГУК у Волин.об/смт Ст.Вижівка/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38009371, Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача UA0003544, Код класифікації доходів бюджету 22030101, Призначення платежу Судовий збір, за позовом « ОСОБА_1 » Старовижівський районний суд Волинської області (назва суду, де розглядається справа).

З огляду на вказане та відповідно до положень ч.1 ст.185 ЦПК України подану представником позивача позовну заяву слід залишити без руху та надати йому строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків шляхом сплати судового збору відповідно до вимог закону та надання до суду підтверджуючих документів про сплату судового збору або звільнення від його сплати.

Керуючись ст.ст. 136, 177, 185, 260, 353 ЦПК України, суддя

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Старовижівської селищної ради Ковельського району Волинської області, ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння залишити без руху.

Вказані в ухвалі недоліки позовної заяви позивачу та її представнику слід усунути протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали у зазначений в ухвалі спосіб.

Роз`яснити позивачу та її представнику, що відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, то позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. У разі невиконання цієї ухвали у встановлений судом строк позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя О. Й. Хаврона