Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

01 серпня 2022 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Пустовіт О.Г., секретаря судового засідання Голуб О.В., без участі сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження у залі суду міста Кривого Рогу цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ОСОБА_1 та ПАТ «УкрСиббанк» був укладений Кредитний договір №0 від 12.01.2019 року, за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 32962,04 гривень на строк до 12.01.2021 року включно.

Позичальник взяв на себе зобов`язання в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом.

Банк належним чином виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, надавши Позичальнику кредитні кошти на загальну суму у розмірі 32962,04 гривень.

27.09.2019 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛС ВЕСТА» був укладений Договір факторингу №148, відповідно до якого ПАТ «УкрСиббанк» відступило ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛС ВЕСТА», а ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛС ВЕСТА» набуло права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за Договором №0 від 12.01.2019 року.

30.09.2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛС ВЕСТА» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» був укладений Договір факторингу №30-09/19/01, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛС ВЕСТА» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за Договором №0 від 12.01.2019 року.

Таким чином, ТОВ «Вердикт Капітал» наділено правом грошової вимоги до Відповідача.

За період користування кредитними коштами, Позичальником здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту, проте заборгованість Позичальника за кредитним договором в повному обсязі не погашена.

Позивач стверджує, що оскільки Позичальником прострочено грошове зобов`язання по поверненню Кредитних коштів, отриманих на підставі Кредитного договору №0 від 12.01.2019 року, то у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат та 3% річних.

Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, загальний розмір заборгованості по сплаті інфляційних втрат та 3% річних за користування кредитом, що підлягає стягненню станом на 26.11.2021 року, відповідно до розрахунку заборгованості, складає 37290,65 гривень, з яких:

- заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 31588,04 гривень;

- заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 194,77 гривень;

- заборгованість з комісії 2000,00 гривень;

- нараховані 3 % річних у розмірі 825,62 гривень;

- втрати від інфляції 2682,22 гривень.

Відповідно до викладеного, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором №0 від 12.01.2019 року у розмірі 37290,65 гривень, витрати на сплату судового збору у розмірі 2270,00 гривень та витрати на правову допомогу у розмірі 9000,00 гривень.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 січня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 серпня 2022 року постановлено проведення заочного розгляду справи.

Представник позивача ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» до суду не з`явився, до початку розгляду справи надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав, просив проводити розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення у разі неявки до суду відповідача не заперечував.

Відповідач, ОСОБА_1 , про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, однак до суду не з`явилась, у запропонований судом строк відзиву на позовну заяву не надала. Заяв про відкладення розгляду справи та/або про розгляд справи за її відсутності на адресу суду не надходило, про причини неявки суду не повідомила.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 12.01.2019 року між ОСОБА_1 та ПАТ «УкрСиббанк» був укладений Кредитний договір №0, за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 32962,04 гривень на строк до 12.01.2021 року включно. Позичальник взяв на себе зобов`язання в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача, у зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору, станом на 26.11.2021 року становить 37290,65 гривень, з яких:

- заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 31588,04 гривень;

- заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 194,77 гривень;

- заборгованість з комісії 2000,00 гривень;

- нараховані 3 % річних у розмірі 825,62 гривень;

- втрати від інфляції 2682,22 гривень.

27.09.2019 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛС ВЕСТА» був укладений Договір факторингу №148, відповідно до якого ПАТ «УкрСиббанк» відступило ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛС ВЕСТА», а ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛС ВЕСТА» набуло права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за Договором №0 від 12.01.2019 року.

30.09.2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛС ВЕСТА» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» був укладений Договір факторингу №30-09/19/01, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛС ВЕСТА» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за Договором №0 від 12.01.2019 року. Таким чином, ТОВ «Вердикт Капітал» наділено правом грошової вимоги до Відповідача.

Згідно ст. ст.12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно із ст.ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Устатті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У ч.2 ст. 1054 ЦК України, встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із ч.1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із ч.ч.1,2 ст. 551 ЦК України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Відповідно до ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановивши, що позивач набув права вимоги долі ОСОБА_2 , як до боржника за кредитним договором № 0 від 12.01.2019, а також те, що остання не спростувала факт наявності у неї заборгованості за цим договором, суд прийшов до висновку про необхідність захисту прав ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» шляхом стягнення з відповідача суми заборгованості.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Позивачем не надано докази на підтвердження сплати витрат на правничу допомогу у розмірі 9000 (дев`ять тисяч) гривень відповідно до Заявки на надання юридичної допомоги №30 від 27.09.2021 року.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між учасниками справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» судовий збір за подання позовної заяви у сумі 2270,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.4, 12, 76-81, 83, 137, 141, 258, 259, 265, 268, 272-273, 352-355 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором №0 від 12.01.2019 року на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» у розмірі 37290,65 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 понесені витрати на сплату судового збору Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» у розмірі 2270,00 гривень.

В іншій частині позовних вимог відмоити.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», , юридична адреса: 04082, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, буд. 15, кв. 15.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Повне рішення складено 01 серпня 2022 року і підписано без його проголошення.

Суддя: О. Г. Пустовіт