Справа № 303/5308/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

08 грудня 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючої - судді Кожух О.А.,

суддів - Кондора Р.Ю., Куштана Б.П.,

за участі секретаря - Чичкало М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 лютого 2022 року (головуючий суддя Куцкір Ю.Ю.) у справі № 303/5308/21 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Акцент-Банк» про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

У червні 2021 року (згідно з відміткою календарного штемпелю на поштовому конверті) ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до АТ «Акцент-Банк» (далі - Банк) про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 21.11.2012 між сторонами було укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання ОСОБА_1 . Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у А-Банку (угода № SAMAB0540), на підставі якого позивачці було видано кредитну картку № НОМЕР_1 з установленим кредитним лімітом (а.с. 97-99, 105 -107).

Вказувала, що 12.04.2021 невідомою особою несанкціоновано та без волі позивачки було здійснено банківські операції з кредитної картки № НОМЕР_1 , зокрема, знято грошові кошти на загальну суму 49 993,17 гривень, шляхом: перерахунку на картку на суму 1000 гривень (сума комісії 40 гривень), продажу валюти 45 070,4 гривень по курсу 28,1690 (сума комісії 1 802,82 гривень), перерахунку на картку на суму 1000 гривень (сума комісії 40 гривень), перерахунку на картку на суму 1000 гривень (сума комісії 40 гривень).

Про даний факт зняття коштів позивачка дізналася тільки 21.04.2021, коли їй надійшло СМС-повідомлення від Банку про необхідність оновлення кредитної картки, та у цей день у відділенні працівники Банку повідомили про наявність заборгованості за кредитною карткою № НОМЕР_1 та про зняття з картки коштів 12.04.2021 на загальну суму 49 993,17 гривень (а.с. 112-116).

У цей день, 21.04.2021, ОСОБА_1 оформила звернення до Банку про вищевказаний факт та звернулася в органи поліції про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, повідомивши, що невідома особа в період часу з 12.04 по 13.04 шахрайським шляхом заволоділа персональними даними ОСОБА_1 , в результаті чого заволоділа грошовими коштами в сумі 49 993 грн з банківської картки «А-Банку».

14.05.2021 ОСОБА_1 заявою повідомила АТ «Акцент-Банк», що нікому не передавала дані ПІН-коду кредитної картки, а також будь-якої іншої інформації, яка могла б сприяти несанкціонованому зняттю коштів з кредитної карти № НОМЕР_1 на загальну суму 49 993,17 гривень.

14.05.2021 ОСОБА_1 зверталася до АТ «Акцент-Банк» з наступним вимогами: - провести службове розслідування за фактом несанкціонованого доступу до банківського рахунку й заволодіння кредитними коштами: яким чином здійснювалися вищевказані платежі з картки № НОМЕР_1 , яким чином були здійснені відповідні операції; зупинити нарахування відсотків за кредитом по карті № НОМЕР_1 загальною сумою 49 993,17 гривень у зв`язку з тим, що дані кошти були списані без участі позивача та вона не є їх одержувачем; надати інформацію про те, чи було встановлено та активовано на мобільному телефоні позивача додаток АБанк24.

08.06.2021 позивачкою отримано відповідь від АТ «Акцент-Банк» від 28.05.2021 №20.1.0.0.0/7-20210521/800 разом з додатком-роздруківкою переказу особистих коштів, зі змісту якої слідує, що зняття готівки станом на дату 12.04.2021 відбулося за у м. Кривий Ріг, за місцем «AV.METALURHIV, 42A, KRIVOY ROG». При цьому Банк посилався на те, що позивачка порушила Умови і Правила надання банківських послуг, тому Банк не може нести відповідальність за операції по її картці, проведені третіми особами і збиток, заподіяний внаслідок їхніх дій.

30.06.2021 (згідно з відміткою календарного штемпелю на поштовому конверті) ОСОБА_1 звернулася із позовом у даній справі.

06.10.2021 ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Сочка В.І., подала заяву про зміну предмету позову, в якій, посилаючись на допущені описки в позовній заяві, остаточно просила суд:

1) визнати недійсними і такими, що є безпідставними та не дозволені власником рахунку ОСОБА_1 фінансові операції (транзакції), що були здійснені в період з 00 год. 00 хв. 12.04.2021 по 23 год. 59 хв. 12.04.2021 на загальну суму 49 993 гривень по картковому рахунку № НОМЕР_1 ;

2) визнати дії АТ «Акцент-Банк» щодо списання 12.04.2021 коштів у сумі 49 993 гривень з карткового рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 незаконними.

3) зобов`язати відповідача відновити ОСОБА_1 залишок коштів на її картковому рахунку № НОМЕР_1 до стану, в якому він перебував перед виконанням фінансових операцій 12.04.2021, тобто станом на 23 год. 59 хв. 11.04.2021;

4) зобов`язати відповідача припинити нарахування процентів, пені та інших штрафних санкцій за користування кредитним лімітом, що почали нараховуватися за картковим рахунком № НОМЕР_1 ОСОБА_1 після проведення фінансових операцій (транзакцій) 12.04.2021;

5) зобов`язати відповідача скасувати нараховані після 12.04.2021 за картковим рахунком № НОМЕР_1 ОСОБА_1 проценти, пеню та інші штрафні санкції за користування кредитним лімітом, що утворилися після проведення фінансових операцій (транзакцій) 12.04.2021.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 28.02.2022 позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано недійсними і такими, що є безпідставними та не дозволені власником рахунку ОСОБА_1 фінансові операції (транзакції), що були здійснені в період з 00 год. 00 хв. 12.04.2021 по 23 год. 59 хв. 12.04.2021 на загальну суму 49 993 гривень по картковому рахунку № НОМЕР_1 .

Визнано дії АТ «Акцент-Банк» щодо списання 12.04.2021 коштів у сумі 49993 гривень з карткового рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 незаконними.

Зобов`язано АТ «Акцент-Банк» відновити ОСОБА_1 залишок коштів на її картковому рахунку № НОМЕР_1 до стану, в якому він перебував перед виконанням фінансових операцій 12.04.2021, тобто станом на 23 год. 59 хв. 11.04.2021.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто із АТ «Акцент-Банк» на користь держави судовий збір у розмірі 2 724 гривень.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 17.03.2022 у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_2 про стягнення із АТ «Акцент-Банк» на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 гривень - відмовлено.

На рішення Мукачівського міськрайонного суду від 28.02.2022 подав апеляційну скаргу АТ «Акцент-Банк», у якій просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційну скаргу Банку мотивовано тим, що згідно п. 2.1.4.5 Умов і Правил надання банківських послуг у А-Банку, держатель картки зобов`язаний: не повідомляти ПІН, постійний пароль, одноразові паролі і контрольну інформацію, не передавати картку (її реквізити) для здійснення операцій іншим особам, вживати необхідних заходів для запобігання втрати, пошкодження, розкрадання картки; нести відповідальність за операціями, здійсненими з використання ПІНА, постійного пароля, одноразових паролів; нести відповідальність за розголошення та розповсюдження будь-яких персональних та інших даних, які містять банківську таємницю та впливають на безпеку користування продуктами банку для клієнта. Вказує, що відповідно до п. 6 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05.11.2014 № 705 (далі Положення № 705) користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Зазначає, що у силу п. 9 розділу VI Положення № 705 користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Згідно п. 2.1.4.5 Умов і Правил якщо інформація про персональні дані клієнта, ПІН-код, реквізити картки стала доступною третім особам, власник повинен негайно сповістити про це банк. Натомість позивачка повідомила Банк про операції, які не виконувала, з порушенням Умов і Правил та п. 6 розділу VI Положення № 705. Банк вказує, що факт звернення до правоохоронних органів чи порушення кримінальної справи не підтверджує факту шахрайства до постановлення відповідного судового рішення.

Заслухавши позивача, яка, за її клопотанням, була допитана судом апеляційної інстанції за правилами допиту свідка, пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи та документи, отримані на вимогу апеляційного суду, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Згідно з ч.ч. 1,3 ст.1068 ЦК України банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Згідно зі ст.1069 ЦК України якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Відповідно до ст.1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

При цьому, згідно з ч.1 ст.1087 ЦК України розрахунки за участю фізичних осіб, не пов`язані із здійсненням ними підприємницької діяльності, можуть провадитися у готівковій або в безготівковій формі за допомогою розрахункових документів у електронному або паперовому вигляді.

Згідно з ч.3 ст.1092 ЦК України якщо порушення банком правил розрахункових операцій спричинило помилковий переказ банком грошових коштів, банк несе відповідальність відповідно до цього Кодексу та закону.

Відповідно до Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (далі - Закон №2346-III) переказ коштів - це рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою; помилковий переказ - рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини банку або іншого суб`єкта переказу відбувається її списання з рахунку неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому цієї суми у готівковій формі; неналежний переказ - рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі; платіжне доручення - розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача; платіжний інструмент - засіб певної форми на паперовому, електронному чи іншому носії інформації, який використовується для ініціювання переказів. До платіжних інструментів належать документи на переказ та електронні платіжні засоби; неналежний платник - особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів.

Згідно з п.14.12,14.16 ст.14 Закону №2346-III користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень.

Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу зобов`язаний негайно повідомити банк у спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення держателем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів.

Відповідно до п.14.17 ст.14 цього ж Закону Банк зобов`язаний розглядати заяви (повідомлення) користувача, що стосуються використання електронного платіжного засобу або незавершеного переказу, ініційованого з його допомогою, надати користувачу можливість одержувати інформацію про хід розгляду заяви (повідомлення) і повідомляти в письмовій формі про результати розгляду заяви (повідомлення) у строк, установлений договором, але не більше строку, передбаченого законом для розгляду звернень скарг громадян.

Строки встановлення емітентом правомірності переказу та повернення на рахунок користувача попередньо списаного неналежного переказу встановлені п.37.2 ст.37 цього Закону (на час встановлення ініціатора та правомірності переказу, але не більше ніж впродовж дев`яноста календарних днів, емітент має право не повертати на рахунок неналежного платника суму попередньо списаного неналежного переказу)

Відповідно до п.32.1, 32.3 ст.32 Закону №2346-III Банки несуть перед платником та отримувачем відповідальність, пов`язану з проведенням переказу, відповідно до цього Закону та умов укладених між ними договорів.

Банки зобов`язані виконувати доручення клієнтів, що містяться в документах на переказ, відповідно до реквізитів цих документів та з урахуванням положень, встановлених п.22.6 ст.22 цього Закону.

Зокрема, відповідно до п.22.6 обслуговуючий платника банк у розрахунковому документі зобов`язаний перевірити відповідність номера рахунка платника та коду юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України/реєстраційним (обліковим) номером платника податків/реєстраційним номером облікової картки платника податків - фізичної особи (серії та номера паспорта, якщо фізична особа відмовилася від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та має відмітку в паспорті) і приймати цей документ лише в разі їх збігу. Крім цього, обслуговуючий платника банк перевіряє повноту, цілісність і достовірність цього розрахункового документа в порядку, встановленому нормативно-правовими актами Національного банку України. У разі недотримання зазначених вимог відповідальність за шкоду, заподіяну платнику, покладається на банк, що обслуговує платника.

Згідно з п.32.3.2 ст.32 Закону №2346-III, у разі переказу з рахунка платника без законних підстав, за ініціативою неналежного стягувача, з порушенням умов доручення платника на здійснення договірного списання або внаслідок інших помилок банку повернення платнику цієї суми здійснюється у встановленому законом судовому порядку. При цьому банк, що списав кошти з рахунка платника без законних підстав, має сплатити платнику пеню у розмірі процентної ставки, що встановлена цим банком по короткострокових кредитах, за кожний день починаючи від дня переказу до дня повернення суми переказу на рахунок платника, якщо інша відповідальність не передбачена договором.

Відповідно до п.39.1 ст.39 Закону №2346-III суб`єкти переказу зобов`язані виконувати встановлені законодавством України та правилами платіжних систем вимоги щодо захисту інформації, яка обробляється за допомогою цих платіжних систем. Правила платіжних систем мають передбачати відповідальність за порушення цих вимог з урахуванням вимог законодавства України.

Відповідно до п.1,5,6-9 розділу VI «Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками» Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року №705, користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це законного права або повноважень.

Користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем.

Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів.

Емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором.

Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу.

Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.

Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок.

Згідно з пунктом 2 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705 (тут і далі в редакції Положення на час виникнення спірних правовідносин), емітент зобов`язаний не розкривати іншим особам, крім користувача, ПІН або іншу інформацію, яка дає змогу виконувати платіжні операції з використанням електронного платіжного засобу.

Відповідно до пункту 3 розділу VI Положення банк зобов`язаний у спосіб, передбачений договором, повідомляти користувача про здійснення операцій з використанням електронного платіжного засобу. Банк у разі невиконання обов`язку з інформування користувача про здійснені операції з використанням електронного платіжного засобу несе ризик збитків від здійснення таких операцій.

Згідно з пунктом 5 розділу VI Положення користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які ним не виконувалися.

Пунктами 7, 8 розділу VI Положення визначено, що емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.

Відповідно до пункту 9 розділу VI Положення користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Отже за умови коли електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача - лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення її до цивільно-правової відповідальності.

Аналогічні висновки викладені, зокрема у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15 та неодноразово підтверджені Верховним Судом, зокрема у постановах від 23 січня 2018 року у справі № 202/10128/14-ц (провадження № 61-1856св17), від 18 квітня 2018 року у справі № 190/926/16-ц (провадження № 61-6470св18), від 20 червня 2018 року у справі № 320/1169/16-ц (провадження № 61-9855св18), від 22 листопада 2018 року у справі № 712/2283/16-ц (провадження 61-11291св18), від 05 грудня 2018 року у справі № 754/15020/15-ц (провадження № 61-22283св18), від 17 липня 2019 року у справі № 571/841/16-ц (провадження № 61-25606св18), від 13 вересня 2019 року у справі № 501/4443/14-ц (провадження № 61-10469св18), від 02 жовтня 2019 року у справі № 182/3171/16 (провадження № 61-24548св18), від 16 жовтня 2019 року у справі № 676/2792/16-ц (провадження № 61-34233св18), від 20 листопада 2019 року у справі № 210/245/18-ц (провадження № 61-4352св19), від 05 грудня 2019 року у справі № 168/613/16-ц (провадження № 61-11711св18), від 23 січня 2020 року у справі № 179/1688/17 (провадження № 61-12707св19).

Перелік підстав списання грошових коштів з рахунку клієнта Банку визначений ст.1071 ЦК України. Так, банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження.

Види та форми розпорядження на списання грошових коштів (розрахункових документів) міститься в Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженій постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року №221.

Розрахункові документи можуть подаватися як на паперових носіях, так і у вигляді електронних розрахункових документів з використанням системи дистанційного обслуговування.

Банк, що обслуговує платника із застосуванням систем дистанційного обслуговування, зобов`язаний перевірити відповідність номера рахунку платника і його коду, що зазначені в електронному розрахунковому документі, і приймати цей документ до виконання, лише якщо вони належать цьому платнику.

Клієнт не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 21.11.2012 між сторонами було укладено договір про надання банківських послуг, шляхом підписання ОСОБА_1 . Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у А-Банку (угода № SAMAB0540), на підставі якого позивачці було видано кредитну картку № НОМЕР_1 з установленим кредитним лімітом (а.с. 97-99, 105 -107).

На обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 вказувала на те, що 12.04.2021 невідомою особою несанкціоновано та без волі позивачки було знято грошові кошти на загальну суму 49 993,17 гривень.

Зазначала, що розпорядження на переказ грошових коштів, а також на їх зняття вона Банку не давала ні в паперовому, ні в електронному вигляді, будь-яких інших дій, що могли призвести до списання грошових коштів не вчиняла, будь-яку інформацію щодо кредитної картки, в тому числі її номеру, терміну дії, ССV-коду, пін-коду, нікому не повідомляла, грошові кошти були переказані з її рахунку незаконно 12.04.2021 невідомими особами, про що вона довідалася 21.04.2021 та 21.04.2021 повідомила Банк та правоохоронні органи. Вказувала, що Банк здійснив переказ грошових коштів без розпорядження ОСОБА_1 як платника, не пересвідчився в безпеці таких операцій та не забезпечив збереження грошових коштів.

14.05.2021 ОСОБА_1 звернулася до АТ «Акцент-Банк» із заявою про те, що 12.04.2021 невідомою особою з кредитної картки № НОМЕР_1 було знято кредитні кошти на загальну суму 49 993,17 гривень, у зв`язку з чим остання просила надати інформацію про те, чи було встановлено та активовано на її мобільному телефоні додаток АБанк24 (а.с. 19 т. 1).

14.05.2021 позивачка також звернулася до відповідача із заявою про те, що вона не здійснювала операцій із своєї картки та просила провести службове розслідування за фактом несанкціонованого доступу до банківського рахунку й заволодіння кредитними коштами (а.с.20 т. 1).

14.05.2021 ОСОБА_1 звернулася до АТ «Акцент-Банк» із заявою про те, що вона є власником кредитної картки № НОМЕР_1 , і вона нікому не передавала дані ПІН-коду кредитної картки, а також будь-якої іншої інформації, яка могла б сприяти несанкціонованому зняттю коштів з кредитної карти № НОМЕР_1 на загальну суму 49 993,17 гривень (а.с. 21 т. 1).

Також 14.05.2021 ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про те, щоб він зупинив нарахування відсотків за кредитом по карті № НОМЕР_1 (а.с. 22 т. 1).

Згідно з листом №20.1.0.0./7-20210521/800 від 28.05.2021 Першого заступника Голови правління АТ «Акцент-Банк» Крашеніннікова Н.А., відповідачем було розглянуто запит ОСОБА_1 та за результатами розслідування повідомлено, що у відповідача немає можливості виконати вимоги позивача так, як ОСОБА_1 були порушені Умови і правила надання банківських послуг (а.с. 28-29 т. 1).

З довідки АТ «Акцент-Банк» від 22.04.2021 слідує, що 12.04.2021 було здійснено наступні банківські операції з кредитної картки № НОМЕР_1 на загальну суму 49 993,17 гривень, шляхом: 1) перерахунку на свою картку на суму 1000 гривень (сума комісії 40 гривень); 2) продажу валюти 45 070,4 гривень (купівля 1600 доларів США) по курсу 28,1690 (сума комісії 1 802,82 гривень); 3) перерахунку на свою картку на суму 1000 гривень (сума комісії 40 гривень); 4) перерахунку на картку на суму 1000 гривень (сума комісії 40 гривень) (а.с. 24-26, 30,92 т. 1).

Саме ці чотири банківські операції щодо кредитної картки № НОМЕР_1 за змістом позовної заяви та письмових пояснень у суді апеляційної інстанції (а.с. 31-32 т. 2) ОСОБА_1 вважає незаконними, здійсненими Банком несанкціоновано без волі позивачки.

При цьому з наявної у справі виписки про рух коштів вбачається, що зняття готівки 12.04.2021 відбулося у м. Кривий Ріг за місцем "AV.METALURHIV, 42A, KRIVOY ROG" із картки № НОМЕР_2 - загалом на суму 460,20 грн (15 разів по 30,2 грн та 1 раз 7,2 грн) та з картки № НОМЕР_3 - загалом 93,62 грн (3 рази по 30,2 грн та 1 раз 3,02 грн) (а.с. 30 т. 1).

У відповіді на відзив ОСОБА_1 вказувала, що про факт зняття коштів дізналася тільки 21.04.2021, після надходження СМС-повідомлення від Банку про необхідність оновлення кредитної картки та 21.04.2021 у відділенні працівники Банку повідомили їй про наявність заборгованості за кредитною карткою № НОМЕР_1 та про зняття з картки коштів 12.04.2021 на загальну суму 49 993,17 гривень (а.с. 112-116 т. 1).

Як у суді першої інстанції, так і в апеляційному суді, допитана в якості свідка ОСОБА_1 надала пояснення суду, що 20.04.2021 на її мобільний телефон прийшло повідомлення від відповідача про необхідність заміни її картки. 21.04.2021 вона з`явилася до банку, де їй повідомили, що в неї є заборгованість по кредитній картці № НОМЕР_1 . ОСОБА_1 почала з`ясовувати із працівниками банку звідки в неї заборгованість і останні повідомили їй, що 12.04.2021 з її рахунку було знято грошові кошти. ОСОБА_1 працівникам банку пояснювала, що це не вона знімала дані кошти, нікого зняти їх не уповноважувала і нікому не повідомляла дані ПІН-коду кредитної картки, а також будь-якої іншої інформації, яка могла б сприяти несанкціонованому зняттю коштів з кредитної карти № НОМЕР_1 . Також пояснила, що вона дізналася від відповідача, що зняття коштів відбулося 12.04.2021 за адресою: " АДРЕСА_1 ", при цьому ОСОБА_1 не була 12.04.2021 у місті Кривий Ріг.

Відповідно до Витягу з ЄРДР 21.04.2021 позивачка ОСОБА_1 звернулася з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення до органів досудового розслідування і по даному факту було внесено відомості до ЄРДР 22.04.2021 та Сектором дізнання відділу поліції №1 Мукачівського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області розпочато досудове розслідування за кримінальним провадженням №0000165 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 06.10.2021 було витребувано від АТ «Акцент-Банк» наступну інформацію та її документальне підтвердження щодо даних по картковому рахунку позивача ОСОБА_1 № НОМЕР_1 :

1) У який спосіб (голосове підтвердження, введення цифрових /текстових даних на підтвердження, введення ПІНа, постійного пароля, одноразового пароля, шляхом застосування системи MobileBankina, системи Internet Bankina АБанк 24 або у інший незазначений можливий спосіб) були проведені банківські операції станом на 12.04.2021 року за часом вчинення 6:07:14 (АВ980МСС), 6:15:50 (АВ980К2К), 7:37:17 (S1KRORML), 7:38:37 (S1KRORML).

2) Надати розшифрування по банківським операціям, що були здійснені 12.04.2021 року за часом вчинення 6:07:14 (АВ980МСС), 6:15:50 (АВ980К2К), 7:37:17 (S1KRORML), 7:38:37 (S1KRORML).

3) Витребувати від АТ КБ «ПриватБанк копії відеозапису з камер спостереження банкомату, що розміщені за адресою, зазначеної у Виписці по рахунку (AV. METALURHIV,42A KRIVOY ROG), за якою було здійснено зняття готівки з картки кредитної картки позивача ОСОБА_1 № НОМЕР_1 станом на 12.04.2021 року у часовий період: (7:49:15-7:59:16) та (8:10:21-8:12:28) відповідно до даних з виписки по рахунку картки № НОМЕР_1 станом на 12.04.2021 року.

Копію ухвали надіслано АТ «Акцент-Банк» та АТ КБ «ПриватБанк» для виконання та встановлено строк виконання до 05.11.2021.

Дану копію ухвали було отримано АТ «Акцент-Банк» та АТ КБ «ПриватБанк», що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с. 135, 136).

Судом першої інстанції було розглянуто справу без отримання інформації, запитуваної судом у Банку.

На виконання ухвал апеляційного суду щодо надання інформації, яка запитувалась судом першої інстанції, банком було надіслано наступну інформацію:

-банківські операції, що проводились 12.04.2021 року за часом вчинення 6:07:14 (АВ980МСС), 6:15:50 (АВ980К2К), 7:37:17 (S1KRORML), 7:38:37 (S1KRORML) по картковому рахунку № НОМЕР_1 були здійснені через додаток мобільного телефону А24 ;

-операція, що була здійснена 12.04.2021 за часом вчинення 6:07:14 (АВ980МСС) є операцією переказу коштів між картками клієнта ОСОБА_1 (з картки № НОМЕР_1 на картку № НОМЕР_3 );

-операція, що була здійснена 12.04.2021 за часом вчинення 6:15:50 (АВ980К2К) є операцією купівлі валюти 1600,00 USD за курсом 28,1690 грн., яка зарахована на валютну картку ОСОБА_1 № НОМЕР_2 ;

-операція, що була здійснена 12.04.2021 за часом вчинення 7:37:17 (S1KRORML) та 7:38:37 (S1KRORML) є операцією з карткою АТ «А-Банк» у терміналах інших банків (а саме ПОКУПКА ТОВАРА Ломбард: VPViddilennja13PTLomba, KRIVOY ROG).

Також Банком було повідомлено, що інформацію про час встановлення клієнтом ОСОБА_1 додатку А24 невідома, так як додаток встановлюється з сервісів (додатків) мобільного телефону користувача; ідентифікації клієнта для здійснення операцій не проводилась, так як клієнтом використовувався фінансовий номер телефону, який був вказаний клієнтом при заповненні Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-банку, ідентифікація за яким проводилась перед підписанням клієнтом даної Анкети; картки № НОМЕР_3 та № НОМЕР_2 є віртуальними картками, які оформлювались клієнтом в податку А24.

Як зазначалось вище, договір про надання банківських послуг, шляхом підписання ОСОБА_1 . Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у А-Банку було укладено між сторонами 21.11.2012, номер телефону ОСОБА_3 було вказано НОМЕР_5 (а.с.97-98 т.1). Позивач в судовому засіданні апеляційного суду ствердила, що цим номером телефону вона користується і на даний час.

Позивач стверджує, що додатку А24 не встановлювала, зазначених Банком банківських операцій не проводила, СМС-повідомлень щодо перерахування коштів з її картки № НОМЕР_1 не отримувала.

Представник позивача у апеляційному суді заявляв клопотання про витребування від ПрАТ «ВФ Україна» деталізованої інформації щодо телефонних дзвінків та СМС-повідомлень за абонентським номером НОМЕР_6 з 00 год. 00 хв. 00 с. по 23 год.59 хв. 59 с. 12.04.2021 із зазначенням ІМЕІ коду мобільного обладнання використаного для здійснення (приймання) таких дзвінків-повідомлень, а також базових станцій (із зазначенням адреси), в зоні дії яких він знаходився.

Проте, як ствердила позивач, мобільного телефону, яким вона користувалась у квітні 2021 року, зараз вона не має; документів або інших даних (із зазначенням ІМЕІ коду цього телефону) також не має.

Колегією суддів, у судовому засіданні 08.12.2022, було відмовлено у задоволенні клопотання про витребування від ПрАТ «ВФ Україна» деталізованої інформації щодо телефонних дзвінків та СМС-повідомлень 12.04.2021, оскільки такі відомості не стосуються предмету доказування у даній цивільній справі, відповідні обставини, не підтверджують заявлені вимоги, не спростовують установлених обставин, що саме ОСОБА_1 ініціювала здійснення платіжних операцій. До того ж у суді першої інстанції представник позивача не заявляв відповідне клопотання у строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 ЦПК України

Представник ОСОБА_1 не позбавлений можливості ініціювати з`ясування відповідних обставин щодо телефонних дзвінків та СМС-повідомлень за абонентським номером НОМЕР_6 у рамках кримінального провадження №0000165 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, в якому триває досудове розслідування.

Крім того, апеляційний суд враховує, що на даний час факт шахрайських чи інших протиправних дій при здійсненні фінансових операцій щодо карткового рахунку позивачки належними та допустимими доказами не підтверджений.

Також суд враховує, що клієнт зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та негайно повідомляти Банк про операції, які не виконувалися ним. До моменту такого повідомлення відповідальність у повному обсязі за всі операції несе саме клієнт.

Таким чином, апеляційним судом встановлено, що розпорядження на списання грошових коштів з рахунку позивача було вчинено шляхом подання платіжних доручень до АТ «Акцент Банк» в електронному вигляді з використанням електронної системи «А24», такий додаток було встановлено у мобільному телефоні користувача; з використанням фінансового номеру телефону позивача, який було повідомлено Банку ще у 2012 році і яким і на сьогоднішній день користується позивач. Такі перекази коштів були здіснені між картками клієнта ОСОБА_1 (з картки № НОМЕР_1 на картку № НОМЕР_3 ); купівля валюти 1600,00 USD за курсом 28,1690 грн., яка зарахована на валютну картку ОСОБА_1 № НОМЕР_2 , а також шляхом вчинення операції з карткою АТ «А-Банк» у терміналах інших банків.

Відтак ОСОБА_1 , у розумінні абзацу другого пунктів 1.23, 1.24 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», не доведено здійснення Банком неналежного чи помилкового переказу, що кошти переказано неналежному отримувачу без законних підстав. Позивачкою ОСОБА_1 не доведено належними й допустимими доказами того, що вона як користувач не замовляла і не оформляла здійснення платіжних операцій за відкритими їй банківськими рахунками; не довела порушення Банком вимог Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», Умов та правил надання банківських послуг, що банком порушено правила розрахункових операцій; не довела тієї обставини, що Банком здійснено недозволені або некоректно виконані платіжні операції, чи вчинено їх без розпорядження та без волевиявлення позивачки.

Вказані обставини в сукупності свідчать про недоведеність наявного порушення прав позивачки ОСОБА_1 з боку відповідача АТ «Акцент-Банк» при здійсненні 12.04.2021 платіжних операції і, відповідно, відсутність підстав для зобов`язання його поновити залишок коштів на рахунку в розмірі, який існував на час здійснення цих операцій.

Апеляційний суд вважає, що позивачка не надала суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які б доводили зазначені нею обставини і слугували б підставою для захисту її прав у обраний нею спосіб - визнання недійсними та безпідставними, недозволеними ОСОБА_1 фінансових операцій по картковому рахунку, визнання незаконними дій АТ «Акцент-Банк» щодо списання коштів, зобов`язання Банку відновити залишок коштів на картковому рахунку.

Саме з вищевказаних підстав не підлягають до задоволення і похідні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання Банку припинити нарахування процентів, пені та інших штрафних санкцій та скасування нарахованих процентів, пені та інших штрафних санкцій за користування кредитним лімітом.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції від 28 лютого 2022 року, через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права слід скасувати, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні всіх позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити через недоведення порушення відповідачем прав позивача.

Оскільки ОСОБА_1 у справі про захист своїх прав, як споживач звільнена від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, відповідно до ст. 22 Закону «Про захист прав споживачів», тому згідно з ч. 7 ст. 141 ЦПК України, за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, слід компенсувати Банку судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги у розмірі 4086,00 грн.

Керуючись ст. 368, п.2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1, 3, 4 ст. 376, ст. 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» - задовольнити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 28 лютого 2022 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Акцент-Банк» про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Судовий збір, сплачений Акціонерним товариством «Акцент-Банк» (, вул. Батумська, 11, м. Дніпро, 49074) за подання апеляційної скарги у сумі 4086,00 гривень компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 грудня 2022 року.

Головуюча:

Судді: