Справа № 541/1324/21
Номер провадження 8/541/1/2022
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08 липня 2022 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Городівського О.А.,

за участю секретаря судового засідання Ніколаєнко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 11 січня 2022 року, ухваленого у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом,

третя особа Перша миргородська державна нотаріальна контора

в с т а н о в и в:

07.06.2022 ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 11 січня 2022 року задоволено його позовні вимоги та визнано за ним право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований за адресою: АДРЕСА_1 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , яка фактично набула право власності за життя після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . В то же час, виконати відповідне рішення неможливо з огляду на те, що дійсна назва населеного пункту, де знаходиться спірний будинок являється « ОСОБА_4 » а не « ОСОБА_5 ». Вважає цю обставину істотною для справи, у зв`язку з чим змушений звернутися з відповідною заявою.

В судове засідання сторони не з`явилися. Представник відповідача направив заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами не заперечує (а.с.70).

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши надані докази, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з положенням ч.1 ст. 425 ЦПК України, заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 3 частини третьої статті 423 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення.

Як роз`яснено у п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Судом встановлено, що рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 11 січня 2022 року, яке набрало законної сили 11 лютого 2022 року, задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , та визнано за ним право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований за адресою: АДРЕСА_1 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , яка фактично набула право власності за життя після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідне рішення було винесене на підставі оцінки доказів, які надані стороною позивача, зокрема довідки Виконавчого комітету Великосорочинської сільської ради від 11.05.2021 та 04.06.2021 (а.с.17-18), довідки ДКП «Миргородтехінвентаризація» від 17.05.2021 (а.с.28-29) та технічного паспорту (а.с. 30-32), де населений пункт де розташований спірний будинок вказано як «с. Кіптево».

В той же час, вже після винесення рішення по справі та набрання ним законної сили, позивачем здобуто відомості, які свідчать, що коректна назва населеного пункту де розташований спірний будинок являється « ОСОБА_4 ».

На підтвердження цієї обставини позивачем надано витяг зі офіційного сайту Великосорочинської громади, де вказано, що до складу громади входить населений пункт село Коптів (КОАТУУ , КАТОТТГ UA0014689, Населення 28 осіб) (а.с.88-90) а також довідку Великосорочинської сільської ради, про склад громади з аналогічними даними (а.с.87).

Оскільки відповідні розбіжності мають істотне значення, адже перешкоджають виконанню рішення, тому суд вважає, що вирішення спору має здійснювати з урахуванням коректної назви населеного пункту, адже це одним із ідентифікуючих елементів об`єкту нерухомого майна.

Вирішуючи позовні вимоги в контексті нововиявлених обставин, суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9).

Після ОСОБА_3 спадщину прийняла дочка ОСОБА_2 , яка на день її смерті була зареєстрована та постійно проживала разом із нею, що підтверджується довідкою сільської ради від 11.05.2021, випискою із Погосподарської книги №3 (а.с.17,19-21). До складу спадкового майна, входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Будинок був побудований на земельній ділянці виданій на підставі свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР (а.с.24-26). ОСОБА_3 , за життя не здійснила державну реєстрацію права власності на цей будинок, що підтверджується довідками ДКП «Миргородтехінвентаризація» від 17.05.2021 №301 (а.с.28,29).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.10). Спадщину прийняв її син ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, свідоцтвом про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), (а.с.16, 27).Чоловік спадкодавці ОСОБА_2 - ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.11).

Позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 на житловий будинок за погосподарськими будівлями та спорудами розташований по АДРЕСА_1 , нотаріус відмовив в зв`язку з тим, що документи, які підтверджують право власності спадкодавця ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на вказане нерухоме майно відсутні (а.с. 34).

За життя ОСОБА_2 не оформила своє право на житловий будинок та не отримала правовстановлюючий документ. Хоча прийняла спадщину та фактично вступила в управління спадковим майном. На даний час отримати правовстановлюючі документи (їх дублікат) на вказане майно не можливо через смерть спадкодавця, оскільки його цивільна правоздатність, як, фізичної особи, припинена у момент смерті (ч. 4 ст. 25 ЦК України).

З довідки ДКП «Миргородтехінвентаризація» від 17.05.2021 встановлено, що право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований АДРЕСА_1 , станом на 31.12.2012 в ДКП «Миргородтехінвентаризація» не зареєстровано (а.с.28).

Згідно з Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»: «п.3.1. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у негосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними негосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у негосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили).

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності».

Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регламентують порядок набуття права власності на спадкове майно, зокрема, за законом і регулюються Конституцією України, ЦК України та ЦПК України.

З роз`яснень п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду Україні № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику справах про спадкування" слідує, що у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила Цивільного кодексу Української PCP.

Згідно ст. ст. 524, 525, 526, 529 Цивільного кодексу Української PCP (1963 року), який діяв на той час спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом мас місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 нього Кодексу. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, місцезнаходження майна або його основної частини. Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Відповідно до ч 2 ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР (1963 року) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Статтею 549 Цивільного кодексу Української РСР (1963 року) визнавалось, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВСУ Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності № 20 від 22.12.1995 року судам слід мати на увазі, що судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема за позовами про визнання права власності на майно.

Позивач є спадкоємцем за законом майна, а саме будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_3 , а після її смерті успадкувала ОСОБА_2 , однак юридично його не оформила. Позивач вчинив дії по прийняттю спадщини та прийняв її подавши заяву до нотконтори та отримавши свідоцтво на право власності на земельну частку (пай). Тому набув право і на будинок в порядку спадкування. Спадкове право позивача відповідачем не оспорюється, а отже підстав для визнання спадщини відмерлою немає.

Оскільки право позивача на оформлення його спадкових прав на житловий будинок померлого порушено, то воно підлягає судовому захисту. Позовні вимоги позивача не суперечить закону та не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі, і тому підлягають до задоволення в повному обсязі.

За змістом п.2 ч.3 ст. 429 ЦПК України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення.

Оскільки характер нововиявлених обставин не призвів до зміни результатів розгляду позовних вимог, тому рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 11 січня 2022 року слід змінити та викласти резолютивну частину рішення з коректної назви населеного пункту, де розташований спірний будинок, а саме с. Коптів.

В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст.13 ЦПК України, вирішує залишити судові витрати за позивачем.

Керуючись ст.ст.293-294,315,316,319, 423-429 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 11 січня 2022 року, ухваленого у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом, третя особа Перша миргородська державна нотаріальна контора - задовольнити.

Змінити рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 11 січня 2022 року у цивільній справі № 541/1324/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом, третя особа Перша миргородська державна нотаріальна контора, шляхом .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований за адресою: АДРЕСА_1 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , яка фактично набула право власності за життя після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його (її) проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до ч.6 ст. 429 ЦПК України, з набранням законної сили новим судовим рішенням втрачають законну силу судові рішення інших судів у цій справі.

Суддя О. А. Городівський