печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Підпалого В.В.,,

при секретарі - Кирилюк Н.С.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

перевіривши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Національного банку України про повернення коштів, відшкодування матеріальних збитків, матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Національного банку України з означеним позовом, у якому просить суд:

1) визнати позивача потерпілим, а відповідача винним у вчиненні дій та бездіяльності, що незаконного позбавлення ОСОБА_1 права власності на належні йому грошові кошти в сумі 24 836,45 євро;

2) стягнути та зобов`язати відповідача повернути позивачу його приватну власність - незаконно відібрані та не повернуті йому грошові кошти в сумі 24 836,45 євро (в валюті вкладу) в наслідок дій та бездіяльності Національного Банку України;

3) стягнути з відповідача на користь позивача втрачену вигоду від невикористання незаконно відібраних у ОСОБА_1 грошових коштів у розрахунку 3% річних, що становить 3 544,80 євро на день подачі позову;

4) стягнути з відповідача на користь озивача пеню в розмірі 3% за кожен день прострочення виплати коштів з мого рахунку в сумі 1 135 522,49 євро;

5) стягнути з відповідача на користь позивача інфляційний відсоток за весь час неповернення коштів з належного ОСОБА_1 рахунку;

6) стягнути з відповідача на користь позивача вищеперераховані кошти в валюті вкладу (євро);

7) прийняти позовну заяву ОСОБА_1 , як заяву за нововиявленними обставинами;

8) стягнути з відповідача на користь позивача моральні збитки та моральні втрати від дій та бездіяльності за страждання та утиски яких за цей період зазнав ОСОБА_1 та його сім?я, в сумі 100 000,00 грн.

Ухвалою суду від 18.11.2019 року позовну заву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 14.01.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

22.12.2021 року через канцелярію суду від відповідача надійшла заява про закриття провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. Заяву обґрунтовано тим, що є такі, що набрали законної сили рішення щодо спору між тими самими сторонами про тай самий предмет і з тих самих підстав, а саме рішення Печерського районного суду м. Києва № 757/34793/16-ц від 16.02.2017 року (в т.ч. ухвала суду від 16.02.2017 року про закриття провадження в частині вимог) та рішення Печерського районного суду м. Києва № 757/61969/18-ц від 04.12.2019 року (в т.ч. ухвала суду від 16.02.2017 року про закриття провадження в частині вимог).

В підготовчому засіданні поставлено на обговорення питання про залишення позовної заяви без руху.

Позивач щодо залишення позовної заяви без руху заперечував.

Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі, про дату, час та місце засідання повідомлявся належним чином.

Заслухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них. Виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду, тому це має суттєве значення при розгляді справи, і відповідно вимагає чітко визначеного формулювання.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач, зокрема, просить суд стягнути з на користь позивача інфляційний відсоток за весь час неповернення коштів з належного ОСОБА_1 рахунку; прийняти позовну заяву ОСОБА_1 , як заяву за нововиявленими обставинами.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається відсутність обґрунтованого розрахунку інфляційних втрат та чітко визначеної суми яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь.

Крім того, ОСОБА_1 просить суд прийняти даний позов як заяву за ново виявленими обставинами.

Разом з тим, позивачем не наведено жодного обґрунтування щодо того, яке саме рішення, суду, що набрало законної ОСОБА_1 бажає переглянути за нововиявленими обставинами, як і відсутній виклад підстав для перегляду такого судового рішення.

Крім того, щодо вимог ОСОБА_1 про стягнення 100 000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди слід зазначити наступне.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму ВСУ №4 від 31 березня 1995року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно положень ч. 3, 4 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб; моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Порядок та підстави відшкодування моральної шкоди визначено ст. ст. 23, 1167 ЦК України.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду визначені ст. 1167 ЦК України. Зокрема, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як роз`яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до ЦПК України у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Виходячи з цих обставин, сума заявленої позивачем моральної шкоди в позові не обґрунтовано: якими міркуваннями керувалися позивачі при визначенні розміру моральної шкоди; - чи можна вважати розумними вимоги в частині відшкодування моральної шкоди в таких сумах, виходячи з вимог ст. 23 ЦК України; якими доказами підтверджується завдання позивачам моральної шкоди саме в таких розмірах.

Відповідно до ч. 11 ст. 187 ЦПК України, суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

З огляду вищевикладеного, позивачу необхідно усунути вищеозначені недоліки позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання такої ухвали.

Крім того, відповідно до ч. 13 ст. 187 ЦПК України, якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 175, 185, 187 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Національного банку України про повернення коштів, відшкодування матеріальних збитків, матеріальної та моральної шкоди, - залишити без руху та надати строк для усунення недоліків.

Роз`яснити заявнику право протягом п`яти днів з дня отримання ухвали усунути виявлені недоліки, шляхом подання заяви з додержанням вимог встановлених ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Підпалий