Справа № 199/9634/21
01 червня 2022 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.
за участю секретаря Маляренко В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпрі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про виселення,-
Позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про виселення.
У забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 20.02.2007 року укладено договір іпотеки №DN80FI00000032, згідно з яким відповідач надала в іпотеку будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 74,60 кв.м, житловою площею 47,30 кв.м. Ціна предмету іпотеки дорівнює 429250,00 грн..
Позичальник свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим банк у 2013 році звернувся до суду з позовом та просив суд у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки .
Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 05.11.2013 року позов Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на майно задоволений частково та ухвалено в рахунок погашення заборгованості перед ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 за договорами кредиту №DN80FI00000032 від 20 лютого 2007 року в розмірі 339109,15 доларів США, яка складається з: 91646,95 доларів США - заборгованість за кредитом; 79835,93 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 19692,42 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 147933,85 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, звернути стягнення згідно іпотечного договору № DN80FI00000032 від 20 лютого 2007 року на предмет іпотеки - будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 74,60 кв.м., житловою площею 47,30 кв.м., шляхом проведення прилюдних торгів, із початковою ціною, яка встановлюється на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності в межах процедури виконавчого провадження.

Посилаючись на вказані обставини, представник позивача просив суд виселити та зняти із реєстраційного обліку ОСОБА_1 із житлового будинку (предмету іпотеки), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача у судове засідання не з`явився, не заперечував провести розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував, про що зазначив у прохальній частині позову.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, а також відзив на позов до суду не надала, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору №DN80FI00000032 від 20.02.2007 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 85000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування ним у розмірі 9,96 % на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 19.02.2017 року (а.с.6-8).

У забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 20.02.2007 року укладено договір іпотеки №DN80FI00000032. Згідно з договором іпотеки відповідач надала в іпотеку будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 74,60 кв.м, житловою площею 47,30 кв.м Ціна предмету іпотеки дорівнює 429250,00 грн.(а.с.9-11).

Позичальник свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим банк у 2013 році звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 05.11.2013 року позов Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на майно, - задоволений частково, та ухвалено в рахунок погашення заборгованості перед ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 за договорами кредиту № DN80FI00000032 від 20 лютого 2007 року в розмірі 339109,15 доларів США, яка складається з: 91646,95 доларів США - заборгованість за кредитом; 79835,93 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 19692,42 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 147933,85 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, звернути стягнення згідно іпотечного договору № DN80FI00000032 від 20 лютого 2007 року на предмет іпотеки - будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 74,60 кв.м., житловою площею 47,30 кв.м., шляхом проведення прилюдних торгів, з початковою ціною, яка встановлюється на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності в межах процедури виконавчого провадження (а.с.12-13).

Нормою, яка встановлює порядок виселення із займаного житлового приміщення, є стаття 109 ЖК УРСР, у частині першій якої передбачені підстави виселення та зазначено, що виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Згідно з ч.2 ст.109 ЖК УРСР громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.

Відповідно до ч.3 ст.109 ЖК УРСР звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов`язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Системний аналіз зазначених правових норм свідчить про те, що під час ухвалення судового рішення про виселення мешканців підлягають застосуванню положення ст.40 Закону України «Про іпотеку» та ст.109 ЖК УРСР.

За змістом цих норм права особам, яких виселяють із жилого будинку - предмета іпотеки, надається інше постійне житло, якщо іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла.

У даному випадку предмет іпотеки був придбаний за рахунок кредиту, забезпеченого вказаною іпотекою, що підтверджується наявністю кредитного договору №DN80FI00000032 від 20.02.2007 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 , відповідно до п.1.1. якого кредитні кошти були надані на цілі придбання нерухомості. Отже, виселення відповідачки з такого житла має відбуватись без надання їй іншого постійного житла, що відповідатиме вимогам ч.2 ст.109 ЖК УРСР.

Зазначений правовий висновок відображено в постанові Верховного Суду від 31.10.2018 року у справі №753/12729/15-ц.

Судове рішення про виселення, яке набрало законної сили, на підставі ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи.

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст.81 ЦПК України, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що предмет іпотеки був придбаний за рахунок кредиту, забезпеченого вказаною іпотекою, що стверджується наявністю кредитного договору №DN80FI00000032 від 20.02.2007 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 , відповідно до п.1.1. якого кредитні кошти були надані на цілі придбання нерухомості, зобов`язання за кредитним договором відповідачем не виконано та рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 05.11.2013 року у рахунок погашення заборгованості перед Публічним акціонерним товариством Комерційним банком «ПриватБанк» ОСОБА_1 за договорами кредиту №DN80FI00000032 від 20 лютого 2007 року в розмірі 339109,15 доларів США, звернуто стягнення згідно з іпотечним договором №DN80FI00000032 від 20 лютого 2007 року, на предмет іпотеки - будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 74,60 кв.м., житловою площею 47,30 кв.м., шляхом проведення прилюдних торгів, з початковою ціною, яка встановлюється на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності в межах процедури виконавчого провадження, тому суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, оскільки відповідач ОСОБА_1 зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , не значиться.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає виселити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із житлового будинку (предмету іпотеки), за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2270,00 гривень.

Керуючись ст.ст. 4,5,12,13,76-82,141, 259,263-265,268,273 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про виселення, - задовольнити частково.

Виселити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , із житлового будинку (предмету іпотеки), за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270(дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 копійок.

В іншій частині позову, - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя