ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 611/688/21 Номер провадження 22-ц/814/3430/22Головуючий у 1-й інстанції Коптєв Ю.А. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Дряниці Ю.В.,

суддів: Пилипчук Л.І., Чумак О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецькогообласного управління АТ «Ощадбанк» на рішення на рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 08 грудня 2021 року по справі за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

У жовтні 2020 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог вказували на те, що 13 червня 2019 року між АТ «Ощадбанк» та відповідачем була підписана заява про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Згідно заяви про приєднання та Правил надання банківських послуг в АТ «Ощадбанк» відповідач отримав картку з кредитним лімітом, погодився з тим, що дана заява разом з пам`яткою клієнта, Умовами та Правил надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, ознайомився з договором до його укладення та згоден з його умовами.

Відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 38 850 грн. з відсотковою ставкою 38% річних строком на 60 місяців з можливим продовженням на той самий строк.

Проте, відповідач належним чином взятих на себе грошових зобов`язань за Договором не виконував, у зв`язку з чим, виникла прострочена заборгованість за кредитом, що обліковується на картковому рахунку, у розмірі 44 435,03 грн.

Позивач просив суд стягнути в судовому порядку з відповідача заборгованість за кредитним договором, а саме: 38 803,20 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 5 558,34 грн. - проценти за користування кредитом; 29,50 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 20,91 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 15,50 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 7,57 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом.

Рішенням Барвінківського районного суду Харківської області від 08 грудня 2021 року позовні вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Донецьке обласне управління АТ "Ощадбанк" заборгованість за кредитним договором від 13 червня 2019 року в розмірі 38 848 гривень 20 копійок та понесені судові витрати - 1984 гривні 59 копійок, а всього - 40 832 гривні 79 копійок.

В іншій частині в задоволенні позову Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» відмовлено.

Рішення оскаржив представник позивача, подавши апеляційну скаргу на вказане рішення, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення щодо відмови у задоволенні частини позовних вимог та ухвалити нове, яким позовні вимоги банку щодо стягнення заборгованості за процентами, 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом та суми витрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом задовольнити, в іншій частині рішення залишити без змін.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що cуд першої інстанції помилково зробив висновок про те, що відсутні правові підстави для стягнення усіх складових заборгованості через відсутність обов`язку відповідача по їх сплаті у заяві.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України судове рішення підлягає апеляційному перегляду в частині вимог у задоволенні яких судом відмовлено, тобто в межах поданої позивачем апеляційної скарги.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, що 13 червня 2019 року між АТ "Ощадбанк" та ОСОБА_1 підписана заява про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку № НОМЕР_1 з використанням електронного платіжного засобу (а. с. 7,8).

Відповідно до п. 3.1 заяви про приєднання, відповідач беззастережно приєднується до договору в редакції, яка на день підписання цієї заяви на приєднання розміщена на офіційному інтернет-сайті банку та складає з банком кредитний договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку.

Згідно розрахунків заборгованості за основним боргом, процентами, комісією, 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання, наданих позивачем, станом на 29.09.2021 заборгованість складає 44 435,03 грн., з яких: 38 803,20 грн. - заборгованість за основним боргом (кредитом); 5 558,34 грн. - проценти за користування кредитом; 29,50 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 20,91 грн. - 3% річних розмір за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 15,50 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу; 07.58 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом (а. с. 5-6).

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з тих обставин, що враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Ощадбанк» не повернуті, та враховуючи вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, отже позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів у виді суми непогашеного тіла кредиту в розмірі 38 803,20 грн. (основний борг по кредиту), 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу в сумі 29,50 грн. та суми інфляційних витрат за несвоєчасне погашення основного боргу в сумі 15,50 грн.

Крім того, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову про стягнення з відповідача заборгованості за процентами за користування кредитом 5 558,34 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в сумі 20,91 грн., суми втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в сумі 7,58 грн., встановивши відсутність передбаченого обов`язку відповідача по їх сплаті позивачу у заяві про приєднання № 2564158/101116, яка не є складовою частиною спірного кредитного договору в частині права банку здійснювати такі нарахування, а також через відсутність подібної санкції (відповідальності) відповідача по її сплаті позивачу в заяві про приєднання.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією зі сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статтей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

У заяві про приєднання № 2564158/101116 від 13.06.2019 року процентна ставка не зазначена.

Згідно п.п.3.4.1 заяви банк відкриває клієнту поточний рахунок № НОМЕР_1 в гривні на умовах тарифного пакету "Мій комфорт", тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ банку.

Встановлено, що у підписаній відповідачем заяві відсутні умови договору про встановлення відсотків за користування кредитними коштами, а також щодо відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Як вірно вказано місцевим судом, АТ «Ощадбанк», обґрунтовуючи позовні вимоги в частині стягнення процентів за користування кредитом, 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу, 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 13.06.2019 року, посилається на заяви про приєднання та Правила надання банківських послуг в АТ «Ощадбанк», згідно яких відповідач отримав в АТ «Ощадбанк» картку з кредитним лімітом, погодився з тим, що дана заява разом з Умовами користування кредитним лімітом, Паспортом споживчого кредиту, Таблиця сукупної вартості кредиту Тарифи та інші види заяв та повідомлень складають Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, ознайомився з договором до його укладення та згоден з його умовами.

При цьому, місцевий суд вірно зазначив те, що матеріали позову не містять підтверджень, що саме ці умови договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання № 2564158/101116, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (штрафів, пені), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Зазначене узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (№14-131цс19).

Рішення суду в частині стягнення тіла кредиту сторонами не оскаржується, а тому судом не переглядається.

Не заслуговують на увагу доводи позивача, на які є посилання в апеляційній скарзі щодо належного ознайомлення відповідача з умовами кредитування оскільки у додатках 1, 5 до договору комплексного банківського обслуговування визначено відсоткову ставку по даному виду кредитування.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, та вірно встановлено місцевим судом, ОСОБА_1 підписав тільки заяву про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування в частині персональних даних. Будь-яких даних про розмір та порядок нарахування процентів за користування кредитом, а також умов щодо відповідальності за прострочення виконання умов договору заява не містить.

Додатки 1, 5 до договору комплексного банківського обслуговування, а саме: Умови користування кредитною лінією та Паспорт споживчого кредиту, на які посилається позивач, як на підставу належного повідомлення відповідача про умови кредитування, надані позивачем до суду апеляційної інстанції колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вказані документи не містять підпису відповідача, а отже не можливо дійти висновку про належне ознайомлення ОСОБА_1 з вказаними умовами на момент укладення кредитного договору.

Крім того, з Паспорту споживчого кредиту вбачається, що наведена у ньому інформація щодо умов кредитування, умов повернення кредиту зберігає чинність та є актуальною до 10.01.2019 року, а кредитний договір укладено між сторонами 13.06.2019 року, отже зазначений Паспорт споживчого кредиту не може вважатись належним доказом у розумінні ст.. 77 ЦПК України.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування рішення суду.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про часткове задоволення позову. Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.367,374ч. 1 п. 1,375,381,384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецькогообласного управління АТ «Ощадбанк» - залишити без задоволення.

Рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 08 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя - доповідач: Ю. В. Дряниця

Судді : Л. І. Пилипчук

О.В. Чумак