РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2022 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - Колесник С.А.,
за участю секретаря судового засідання Півоварової Д.В.,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 , у якій просить:
1. Прийняти позовну заяву до розгляду;
2. Розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. У разі розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін, або ж у порядку загального позовного провадження у відповідності до ст. 43 ЦПК України розглядати справу без участі представника Позивача, проти заочного розгляду справу не заперечує. Водночас, в разі необхідності надання особистих пояснень представником Позивача надати останньому можливість участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з допомогою системи «Easy Сon»;
3. Задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з Відповідача на користь Позивача - ФОП ОСОБА_1 (р/р НОМЕР_1 в ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 320649) завдані збитки в порядку зворотної вимоги (регресу) в розмірі: 5 985 (п`ть тисяч дев`ятсот вісімдесят п`ять) грн. 19 коп.;
4. Витрати по сплаченому судовому зборі в розмірі: 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп., покласти на Відповідача;
5. Витрати на правову допомогу в розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн. 00 коп., покласти на Відповідача.
Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги представник позивача посилається на те, що 14.07.2020 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» (надалі ПрАТ «СК «ВУСО») та ОСОБА_3 (надалі Страхувальник), було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 5037871 (надалі Договір), предметом якого були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Honda Civic», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 ». У відповідності до умов даного Договору, ПрАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування.
17.02.2021 приблизно о 08:50 год. в м. Харкові по вул. Астрономічна, 7а, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Honda Accord», державний реєстраційний номер « НОМЕР_3 », під керуванням ОСОБА_2 (далі Відповідач), та автомобіля «Honda Civic», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_3 .
Внаслідок вище вказаної дорожньо-транспортної пригоди, застрахованому транспортному засобу «Honda Civic», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », було завдано механічних ушкоджень, що підтверджується Актом (протоколом) огляду транспортного засобу - Заява на виплату від 19.02.2021, відповідно до чого Страхувальник зазнав матеріального збитку.
Відповідно до матеріалів справи та Постанови Київського районного суду м. Харкова від 12.03.2021 по справі № 953/3651/21 вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини Відповідача.
Згідно Рахунку № 51 від 19.02.2021 загальна вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Honda Civic», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », склала: 11 601 (одинадцять тисяч шістсот одна) грн. 90 коп.
Виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору страхування, на підставі страхового акту № 2100625-1 від 02.03.2021, ПрАТ «СК «ВУСО» виплатило страхове відшкодування у загальному розмірі: 11 601 (одинадцять тисяч шістсот одна) грн. 90 коп., що підтверджується платіжними дорученнями № 7932 від 02.03.2021.
Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ «СК «ВУСО» склав 11 601 (одинадцять тисяч шістсот одна) грн. 90 коп.
Оскільки, цивільно-правова відповідальність Відповідача як водія транспортного засобу «Honda Accord» державний реєстраційний номер « НОМЕР_3 », була застрахована за Полісом № ЕР/175516742 в ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» то керуючись ст.ст. 6, 9, 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 993, ч. 1 ст. 1191 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», ПрАТ «СК «ВУСО» звернулося до ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» з вимогою про відшкодування збитків в порядку регресу.
Так, згідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ», відшкодувало ПрАТ «СК «ВУСО» частину завданих Відповідачем збитків в розмірі 5 616 (п`ять тисяч шістсот шістнадцять) грн. 71 коп.
Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням склала: 5 985 (п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят п`ять) грн. 19 коп.
02.08.2021 між ПрАТ «СК «ВУСО» (Первісний кредитор) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (надалі ФОП ОСОБА_1 , Новий кредитор) укладено Договір № 02/08/2021 про відступлення права вимоги (надалі Договір), відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор (Позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку № 1 до Договору. В тому числі, Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором № 5037871 від 14.07.2020.
Таким чином, до Позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з Відповідача вищевказаної суми боргу в порядку зворотної вимоги (регресу).
На підставі викладеного позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова Лях М.Ю. від 01.10.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін.
17.10.2022 на підставі протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями з підстав перебування судді Лях М.Ю. у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, зазначена цивільна справа розподілена в провадження судді Колесник С.А.
Ухвалою суду від 25.10.2022 цивільну справу прийнято до розгляду, з проведенням розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Відповідач ОСОБА_2 16.11.2021 подав до суду Відзив (а.с. 43), у якому повністю заперечував вимоги нового кредитора (позивача) до нього, посилаючись на те, що 17.02.2021 року о 08:50 год. в м. Харкові на вул. Астрономічна, біля будинку 7А, керуючи автомобілем «Хонда» р.н. НОМЕР_3 допустив зіткнення з автомобілем «Хонда» р.н. НОМЕР_4 . Вказав, що дорога в даному випадку була вузька і без дорожньої розмітки. І він і водій, який рухався назустріч могли рухатися ближче до обочини і уникнути зіткнення, вірніше контакту дзеркал заднього обзору на цих транспортних засобах. Так як пошкодження були незначні і обидва авто були застраховані він прийняв рішення визнати свою вину і по євро протоколу швидко вирішити це питання. Також ним пропонувалося відшкодувати пошкодження на місці ДТП грошима з обов`язковим оформленням європротоколу. Проте сторона відповідача відмовилася від цієї пропозиції. Після рішення суду, де він визнав свою вину його страхова компанія (Альфа-страхування) виплатила значні кошти за незначні пошкодження потерпілій стороні в розмірі 5 616 грн. 71 коп. Пошкоджено було кришку дзеркала заднього обзору водія. Так як він чсам відновлював схожі пошкодження на своєму авто, то добре орієнтується в цінах. За ці кошти можливо де один та не два рази відремонтувати пошкоджену деталь або навіть придбати нову, навіть оригінальну запчастину. Достатньо ознайомитися з цінами в інтернеті. Наголошує на тому, що потерпіла сторона не зверталася до нього, докази і експертні висновки пошкоджень не надавала. Та по його страховому полісу можлива виплата до 130 000 грн. за нанесення таких збитків. Вбачає в діях нового кредитора (позивача) шахрайську складову.
В судове засідання позивач не з`явився, 28.11.2022 в системі «Електронний суд» подав до суду заяву, у якій просив проводити розгляд справи за його відсутності (а.с. 62).
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки-повідомлення про виклик у судове засідання та копії ухвали про відкриття провадження з копією позовної заяви та доданих до неї документів за місцем місцем реєстрації.
Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку (п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України).
Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України).
Частиною 1 ст. 131 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (ч. 3 ст. 131 ЦПК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Відповідач не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та повторно не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною 1 ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.
Судом встановлені наступні фактичні обставини.
14.07.2020 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» (надалі ПрАТ «СК «ВУСО») та ОСОБА_3 (надалі Страхувальник), було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 5037871 (надалі Договір), предметом якого були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Honda Civic», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 » (а.с. 14).
17.02.2021 приблизно о 08:50 год. в м. Харкові по вул. Астрономічна,7а, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Honda Accord», державний реєстраційний номер « НОМЕР_3 », під керуванням ОСОБА_2 (далі Відповідач), та автомобіля «Honda Civic», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_3 .
Постановою Київського районного суду м. Харкова від 12.03.2021 по справі № 953/3651/21 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 340 (триста сорок) грн. (а.с. 17).
Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином, порушення відповідачем ПДР України, що спричинило виникнення ДТП, та винуватість відповідача встановлено постановою суду від 12.03.2021, тому ці обставини є встановленими та доведенню не підлягають.
Внаслідок ДТП був пошкоджений автомобіль «Honda Civic», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », який належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 (а.с.19).
Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. При цьому підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків можуть бути: договори та інші правочини, а також - інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.
Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Законом України Про страхування, Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.
За статтею 3 Закону України від 01 липня 2004 року № 1961-ІV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-ІV), який набув чинності з 01 січня 2005 року, обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Тобто виходячи із суті такого страхування закон має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страхувальника - заподіювача шкоди.
У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоді життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону № 1961-ІV).
Статтею 9 Закону № 1961-ІV встановлено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.
Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язан і, зокрема, з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (п.2,3 ч.1 ст.980 ЦК України).
Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Пунктом 5 ч. 1 ст. 989 ЦК України визначено обов`язок страхувальника повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором.
Потерпіла особа ОСОБА_3 звернувся із заявою до ПрАТ «ВУСО» із заявою на виплату страхового відшкодування.
Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком (ст. 990 ЦК України).
Внаслідок вище вказаної дорожньо-транспортної пригоди, застрахованому транспортному засобу «Honda Civic», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », було завдано механічних ушкоджень, що підтверджується Актом (протоколом) огляду транспортного засобу - Заявою на виплату від 19.02.2021 (а.с. 18).
Згідно Рахунку № 51 від 19.02.2021 загальна вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Honda Civic», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », склала: 11 601 (одинадцять тисяч шістсот одна) грн. 90 коп. (а.с. 21).
Виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору страхування, на підставі страхового акту № 2100625-1 від 02.03.2021, ПрАТ «СК «ВУСО» виплатило страхове відшкодування у загальному розмірі: 11 601 (одинадцять тисяч шістсот одна) грн. 90 коп., що підтверджується платіжними дорученнями № 7932 від 02.03.2021 (а.с. 23).
Оскільки, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 як водія транспортного засобу «Honda Accord» державний реєстраційний номер « НОМЕР_3 », була застрахована за Полісом № ЕР/175516742 в ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» (а.с. 24), то керуючись ст.ст. 6, 9, 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 993, ч. 1 ст. 1191 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», ПрАТ «СК «ВУСО» звернулося до ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» з вимогою про відшкодування збитків в порядку регресу та ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ», відшкодувало ПрАТ «СК «ВУСО» частину завданих Відповідачем збитків в розмірі 5 616 (п`ять тисяч шістсот шістнадцять) грн. 71 коп. (а.с. 29, 30).
Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням склала: 5 985 (п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят п`ять) грн. 19 коп.
Доказів в обґрунтування того, що сума страхового відшкодування, яка сплачена страховиком не відповідає розміру спричинених збитків, є завищеною та відповідно є необґрунтованою, відповідачем не надано та матеріалами справи не підтверджено.
Статтею 27 Закону України "Про страхування" визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток
У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.
Відповідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (ст. 29 Закону 1961-IV).
Статтею 1166 ЦК України встановлено, що шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом.
Відповідно до ч. 1,2,5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів,службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює,та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Згідно до вимог ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Згідно з роз`ясненнями, наданими у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6, при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду та якості, полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. У разі коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми, потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку із заподіянням шкоди майну.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Частиною 1 статті 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
02.08.2021, між ПрАТ «СК «ВУСО» (Первісний кредитор) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (надалі ФОП ОСОБА_1 , Новий кредитор) укладено Договір № 02/08/2021 про відступлення права вимоги (надалі Договір), відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор (Позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку № 1 до Договору (а.с. 9-11).
В тому числі, Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором № 5037871 від 14.07.2020 року (а.с. 12-13).
Право вимоги переходить до Нового кредитора з моменту перерахування коштів у розмірі Ціни договору на рахунок Первісного кредитора, внаслідок чого Новий кредитор набуває прав нового кредитора по відношенню до Боржників стосовно їх Заборгованостей, які виникли внаслідок заподіяння Боржниками збитків страхувальникам Первісного кредитора, які уклали Договір страхування із Первісним кредитором або третім особам (вимога відшкодування у порядку регресу заподіяного збитку в межах виплачених сум страхових виплат/страхових відшкодувань).
05.08.2021 ФО-П ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 з Вимогою про відшкодування збитків в порядку регресу (а.с.25).
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким чином, до позивача ФОП ОСОБА_1 перейшло право вимоги щодо стягнення з ОСОБА_2 вищевказаної суми боргу в порядку регресу.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема висновком експерта (ч. 1, п. 2 ч.2 ст. 76 ЦПК).
Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частино 2 статті 77 ЦПК України.
У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Заперечуючи проти позову та наданих позивачем доказів в обгрунтування своєї позиції, відповідач не надав суду жодного доказу, який би спростував доводи позивача, клопотань щодо витребування додаткових доказів в обгрунтування своїх заперечень в ході розгляду справи заявлено не було. Клопотань про проведення по справі експертизи з метою визначення вартості завданих збитків стороною відповідача також не заявлялося.
Враховуючи викладене вище, суд розглянувши справу в межах заявлених вимог позивача і на підставі наданих суду доказів вважає, що позивач довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.
Стосовно заявлених позивачем витрат на правову допомогу у розмірі 4 000,00 грн. суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Суд, враховуючи вимоги ч. 4 ст. 137 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката в розмірі 4 000,00 грн.
Питання про стягнення судового збору суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду ФОП ОСОБА_1 було сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн. (а.с.32), який підлягає стягненню з ОСОБА_2 у зв`язку з задоволенням позовних вимоги.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 4, 12, 13, 141, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст..22, 512, 514, 979, 1160, 1166, 1187, 1188, 1192, 1194, ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» N1961-IV, суд, -
Позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 на користь ФОП ОСОБА_1 (р/р НОМЕР_1 в ПАТ «КБ «Приватбанк», МФО 320649) завдані збитки в порядку регресу в розмірі 5 985 (п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят п`ять) гривень 19 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 на користь ФОП ОСОБА_1 (р/р НОМЕР_1 в ПАТ «КБ «Приватбанк», МФО 320649) сплачений судовий збір в розмірі 908,00 (дев`ятсот вісім) гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 на користь ФОП ОСОБА_1 (р/р НОМЕР_1 в ПАТ «КБ «Приватбанк», МФО 320649) витрати на правову допомогу в розмірі 4 000,00 (чотири тисячі) грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud2022.

Позивач: ФОП ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Повний текст рішення складено та підписано 27 грудня 2022 року.

Суддя С.А. Колесник