Справа №705/1720/20
2/705/389/22

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2022 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючої судді Годік Л.С.

при секретарі судового засідання Заболотній Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Умані цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Уманського комунального підприємства (УКП) «Уманьтеплокомуненерго» про визнання недійсним договору про надання послуг з центрального опалення і постачання гарячої води,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до УКП «Уманьтеплокомуненерго» про визнання недійсним з 01.08.2017 р. договору від 29.12.2010 р. № 1781 про надання послуг з центрального опалення і постачання гарячої води.

Зазначає, що 29.12.2010 уклав договір про надання послуг з центрального опалення і постачання гарячої води №1781 (Договір) з УКП «Уманьтеплокомуненерго».

Відповідно до п.28 Договору, він укладається на один рік і набирає чинності з дня його підписання сторонами, договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку одною із сторін не було заявлено про його розірвання або необхідність перегляду. Підпунктом 10 пункту 16 Договору передбачено внесення за погодженням з виконавцем у договір змін.

Він двічі звертався до відповідача із заявою про припинення дії Договору №1781 з 01.08.2017, проханням надати дозвіл РЕУ-3 на відключення його від теплових мереж та просив розстрочити борг за надання послуги у розмірі 6000 грн., однак, від УКП «Уманьтеплокомуненерго» йому надходили відповіді «Про розгляд заяви щодо відключення квартири від централізованого опалення» в яких надано перелік нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг щодо процедури від`єднання його квартири від централізованого опалення, а також повідомлено про негайне вирішення питання оплати заборгованості, натомість його звернення щодо припинення дії Договору, реструктуризації боргу відповідач проігнорував, а роз"яснив зміну тарифу на послугу.

У ч. 1 ст. 27 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» (Закону) зазначено, що у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг. А ч.5 ст.27 Закону передбачає, що виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) зобов`язаний прибути на виклик споживача у строки, визначені в договорі про надання послуги, але не пізніше ніж протягом однієї доби з моменту отримання повідомлення споживача.

Відповідно до вищенаведених норм, він 10.09.2019 звернувся до відповідача із проханням направити представника для перевірки його квартири на предмет відсутності в ній центрального опалення від теплових мереж та підпису Акту-претензії. Підприємство представника не направило, в усній формі повідомили, що не направлять, тому 21.10.2019 (в даті акту описка «21 листопада 2019») ним та жителями будинку АДРЕСА_1 було проведено обстеження квартири АДРЕСА_2 на предмет теплопостачання, про що складено Акт-претензію. 18.11.2019 він звернувся до відповідача з заявою про недоречне нарахування йому плати за тепло, пропозицією щодо окремого вводу тепла, установки обліку спожитого тепла (таким чином звернув увагу підприємства на можливість укладання нового Договору та визначив його істотні умови).

На дане звернення отримав відповідь від 02.12.2019 №2376, в якій зазначено, що квартира від`єднана від мереж централізованого опалення з порушенням вимог «Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання». Стосовно припинення, розірвання Договору, перегляду чи укладання нового Договору з ним, реагування на Акт-претензію, відповідач у своїй відповіді не зазначав.

Починаючи з 2017 року і по теперішній час, ігноруючи його звернення, УКП «Уманьтеплокомуненерго» нараховувало плату за тепло внаслідок чого утворилася заборгованість.

Позивач вказує, що відповідач порушив норми Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Цивільного кодексу України, а саме його звернення про розірвання Договору проігнорував, укласти з ним новий Договір не запропонував.

Оспорюваний Договір, укладений у 2010 році, втратив чинність на підставі його звернень про розірвання договору та як типовий договір відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №830.

Просить визнати недійсним з 01.08.2017 Договір від 29.12.2010 №1781 Про надання послуг з центрального опалення і постачання гарячої води; визнати нарахування плати Уманським комунальним підприємством «Уманьтеплокомуненерго» з 01.08.2017 за Договором від 29.12.2010 №1781 Про надання послуг з центрального опалення і постачання гарячої води незаконним; стягнути з відповідача на його користь судовий збір.

22.01.2021 р. від директора УКП «Уманьтеплокомуненерго» надійшли Додаткові письмові пояснення щодо позовної заяви в яких зазначив, що позовні вимоги позивача безпідставні, необґрунтовані та не відповідають вимогам чинного законодавства України.

Так, позивач є споживачем послуг теплопостачання, а саме, послуг централізованого опалення які надає УКП «Уманьтеплокомуненерго» та є власником особового рахунку № НОМЕР_1 , мешкає та зареєстрований у квартирі АДРЕСА_3 та відповідно несе відповідальність за несплату наданих послуг то теплопостачанню.

29.12.2010 року між відповідачем та позивачем було укладено договір № 1781 про надання послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води (надалі - Договір) по АДРЕСА_4 .

Відповідно до умов Договору виконавець (відповідач) зобов`язався надавати споживачеві (позивачу) вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення, а споживач в свою чергу взяв на себе зобов`язання своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими відповідно до законодавства тарифами у строки і на умовах передбачених договором. Свої договірні зобов`язання позивач виконав належним чином та в повному обсязі.

Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, між сторонами виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які регулюються Законом України "Про теплопостачання", Законом України "Про житлово-комунальні послуги" та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630 (далі - Правила).

Вказує, що 07.08.2017 р. та 15.12.2017 р. відповідачем на адресу позивача було направлено відповіді щодо розгляду його звернень з питання відключення квартири від центрального опалення, припинення дії Договору та роз`яснено порядок відключення мереж централізованого опалення споживачів, однак, всупереч наданим роз`ясненням Порядку встановлених вимог чинного законодавства України щодо відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого опалення позивач порушивши всі діючі вимоги, самовільно здійснив відключення від мереж централізованого опалення та самовільно демонтував радіатори центрального опалення без отримання відповідних дозвільних документів, чим порушив чинне законодавство України.

Відповідно до п. 25, 26 Правил - відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Відповідно до п. 7 Розділу VI Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» - у багатоквартирних будинках, у яких на день набрання чинності цим Законом не менш як половина квартир та нежитлових приміщень відокремлена (відключена) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, власники квартир та нежитлових приміщень, приєднаних до таких мереж (систем), не зобов`язані, але мають право виключно за власним рішенням у встановленому порядку відокремити (відключити) від них свою квартиру чи нежитлове приміщення та влаштувати систему індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні.

Відповідно до Порядку відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання при позитивному рішенні комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП. Проект індивідуального (автономного) теплопостачання відокремлення від мереж ЦО і ГВП виконує проектна або проектно-монтажна організація.

Враховуючи вищевикладене, питання відключення від системи централізованого опалення, припинення нарахувань через відключення або розірвання договору з цих підстав не може входити до компетенції теплопостачальної організації.

Крім того, відключення радіаторів опалення у вказаній квартирі проведене без дотримання встановленого для цього порядку, а тому немає підстав для звільнення позивача від оплати фактично наданих, але не використаних послуг.

Твердження позивача що Договір втратив чинність також є помилковим, безпідставним та необґрунтованим.

Так, відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», який вступив в дію з 01.05.2019 р. та згідно роз`яснень Міністерства розвитку громад та територій України від 17.10.2019 року №7/10.1/16235-19, до переходу на нові договори про надання комунальних послуг, що укладатимуться за правилами, визначеними Законом, та відповідно до типових договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України окремих для різних моделей організації договірних відносин, продовжують діяти старі договори про надання комунальних послуг, що укладалися за вимогами Закону України від 24 червня 2004 року №1875-ІУ «Про житлово-комунальні послуги» та Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630, як для споживачів багатоквартирних будинків, так і для споживачів приватного сектору.

15.11.2021 р. позивач ОСОБА_1 подав суду Додаткові пояснення на Відзив відповідача в яких зазначив, що твердження відповідача грунтуються на тому, що правовідносини з приводу постачання теплової енергії між позивачем і відповідачем тривають, а його звернення, щодо розірвання договору про надання послуг, зміни його - підстава для самовільного відключення від централізованого теплопостачання. Відповідно цьому, всі доводи відповідача у відзиві спрямовані саме на самовільне відключення від централізованого теплопостачання - що не є предметом спору.

В 2017 році, для можливості економного використання теплової енергії та не залежати від субсидії, він надав необхідні в РЕУ-3 документи для відключення його квартири від централізованого теплопостачання. Працівники РЕУ-3, що обслуговують внутрішньо-будинкові теплові мережі, відключили квартиру від центрального опалення та надали довідку № 9 від 19.09.2017 для зняття з обліку в УКП «Уманьтеплокомуненерго».

Станом на 28.02.2020 на автономне опалення в його будинку по АДРЕСА_1 вже перейшли 55 квартир.

Попередній керівник теплових мереж, відповідно до даного документу (довідки РЕУ-3), не визнав факту відключення від теплових мереж та нараховував плату за тепло, яке він не споживає.

В Законі України «Про житлово-комунальні послуги» не вказано, що дозволяється без надання послуг нараховувати за послуги.

23.07.2020 року рішенням Уманської міської ради №258 йому надано Дозвіл на відключення від систем централізованого опалення. З цим Рішенням він звернувся до УКП «Уманьтеплокомуненерго» для обстеження його квартири та зняття її з обліку.

Обстеження відбулося на підставі звернення від 29.03.2021р. до УКП «Уманьтеплокомуненерго» та відповідної оплати послуги в сумі 288,30 грн. у його присутності та двох представників підприємства.

Акт обстеження теплові мережі йому не надали, а зазначили у письмовій відповіді, що зняття з обліку його квартири відбудеться після оплати усіх нарахувань за 2017, 2018, 2019, 2020, 2021 роки, відповідач визнав законним відключення квартири від централізованого теплопостачання.

Вказує, що звернувся з позовом до відповідача про визнання недійсним договору Про надання послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води, так як договір, укладений в 2010 році, втратив чинність (норми статей 6, 16, 203, 215, 216, 627, 638 ЦК України та ч.1 ст.7, ч.2 ст.8, статей 12-13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

На даний час його квартира законно відключена від централізованого опалення, натомість відповідач продовжує нараховувати йому плату за теплопостачання.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, попередньо подав на адресу суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі та уточнив позовні вимоги заяви, а саме просить: визнати Договір від 29.12.2010 №1781 Про надання послуг з центрального опалення і постачання гарячої води, укладений між Уманським комунальним підприємством «Уманьтеплокомуненерго» та ОСОБА_1 , - розірваним з 01 серпня 2017 року; зобов`язати Уманське комунальне підприємство «Уманьтеплокомуненерго» припинити ОСОБА_1 нарахування оплати за Договором від 29.12.2010 №1781 Про надання послуг з центрального опалення і постачання гарячої води, - з 01 серпня 2017 р. В іншій частині залишити позовні вимоги без змін.

Представник УКП «Уманьтеплокомуненерго» в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, проте в матеріалах справи наявна позиція відповідача з приводу позову.

Вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Між Уманським комунальним підприємством «Уманьтеплокомуненерго» та ОСОБА_1 29.12.2010 р. укладено Договір № 1781 про надання послуг з центрального опалення і постачання гарячої води (далі договір).

Згідно із п. 28 вказаного договору договір укладається на один рік і набирає чинності з дня його підписання сторонами. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку одною із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду.

Відповідно до п. 29 договору договір може бути розірваний достроково у разі: відмови споживача від користування послугами виконавця; переходу права власності (користування) на квартиру до іншої особи; невиконання умов сторонами договору.

Згідно із ч. 1-5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Позивач ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

24.07.2017 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до УКП "Уманьтеплокомуненерго" про розірвання договору про надання послуг з централізованого опалення у його квартирі, у зв`язку із встановленням електрокалориферів, що було погоджено ним із електромережами за договором № 8-32-053, та просив надати дозвіл РЕУ-3 на відключення його від теплових мереж. Крім того, просив розстрочити йому борг в сумі 6000 грн. до 01.01.2018 р.

Листом УКП "Уманьтеплокомуненерго" від 07.08.2017 р. № 741 ОСОБА_1 надано відповідь щодо розгляду його заяви від 24.07.2017 р. в якій зазначено, що відповідно до пункту 24 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630 (в подальшому - Правил), які регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, між фізичною та юридичною особою, яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, споживач має право відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення. Згідно пункту 25 Правил, відключення споживача від мереж централізованого опалення здійснюється в порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства, а саме: шляхом отримання дозволу постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення, яка створена місцевим органом виконавчої влади. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення забороняється. Згідно п. 2.1 наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06.11.2007 року №169 «Про затвердження Змін до наказу Мінбуду України від 22.11.2005 року №4», яким внесені зміни до наказу Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 року №4 «Про затвердження Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання», рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками приміщень у житловому будинку. Відповідно до п.п. 3 пункту 30 Правил споживач несе відповідальність згідно із законодавством за недотримання вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг. З урахуванням викладеного, вимоги щодо від`єднання квартири ОСОБА_1 від централізованого опалення не підлягають задоволенню як такі, що суперечать чинному законодавству України. Питання оплати заборгованості в сумі 5906,57 грн. або укладення договору реструктуризації заборгованості він повинен вирішити негайно. В протилежному випадку підприємство залишає за собою право стягнення заборгованості у відповідності до чинного законодавства України.

Згідно Довідки КП «Уманське РЕУ № 3» від 19.09.2017 р. № 9, виданої ОСОБА_1 , квартира АДРЕСА_3 відключена від центрального опалення без порушень загальної системи опалення будинку.

13.12.2017 року ОСОБА_1 повторно звернувся із заявою до УКП "Уманьтеплокомуненерго" про розірвання договору про надання послуг з централізованого опалення у його квартирі та зазначив, що йому незаконно нараховується плата за тепло, яким він не користується.

Листом УКП "Уманьтеплокомуненерго" від 15.12.2017 р. № 1455 ОСОБА_1 надано відповідь щодо розгляду його заяви від 13.12.2017 р. в якій зазначено, що тарифи на тепло збільшились згідно договору та інформація про зміну тарифу була опублікована в місцевій газеті. Щодо відключення його квартири від мереж централізованого опалення, роз"яснено ОСОБА_1 норми Наказу Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України №4 від 22.11.2005р. «Про затвердження Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання».

10.09.2019 р. ОСОБА_1 звернувся із заявою до УКП "Уманьтеплокомуненерго" в якій просив направити представника для перевірки та підпису Акту про відсутність у його квартирі центрального опалення та зняття з обліку по оплаті за тепло.

21.11.2019 р. мешканцями будинку АДРЕСА_1 було складено Акт-претензію обстеження квартири АДРЕСА_2 в якому встановлено відсутність радіаторів центрального опалення в усіх кімнатах квартири. Представник УКП "Уманьтеплокомуненерго" для обстеження квартири не з`явився.

Акт-претензію обстеження квартири АДРЕСА_3 було надано ОСОБА_1 УКП "Уманьтеплокомуненерго".

02.12.2019 р. за № 2876 УКП "Уманьтеплокомуненерго" ОСОБА_1 надано відповідь щодо його звернення про недоречне нарахування за тепло в якій зазначено, що його квартира від`єднана від мереж централізованого опалення з порушенням вимог Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання.

Рішенням виконавчого комітету Уманської міської ради від 23.07.2020 р. № 258 "Про надання дозволу на відключення споживачів від систем централізованого опалення (теплопостачання)" ОСОБА_1 надано дозвіл на відключення від централізованого опалення квартири АДРЕСА_3 .

Однак, УКП "Уманьтеплокомуненерго" 19.04.2021 р. за № 590, на звернення ОСОБА_1 , надало останньому відповідь в якій зазначено, що плата за послугу з централізованого опалення не нараховуватиметься з моменту отримання дозволу на влаштування індивідуального опалення в квартирі, при умові сплати заборгованості, яка виникла до 23.07.2020 р. та Акту про відокремлення (відключення) квартири від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води від 16.04.2021 р. ОСОБА_1 надано не було, хоча обстеження квартири відбулось.

Крім того, відповідачем надано суду Довідку про нарахування і оплату станом на 19.01.2021 р. ОСОБА_1 послуг з централізованого опалення (а.с.42). З даної довідки вбачається, що ОСОБА_1 22.08.17, 15.09.17, 13.10.17 сплатив заборгованість, яка була у нього перед тепловими мережами на дату попередження про розірвання договору № 1781 від 29.12.2010 р., про яку вказує у своєму листі УКП «Уманьтеплокомуненерго» (а.с. 16-17).

Також, не зважаючи на переписку сторін щодо предмету спору, починаючи з 2017 року, та відсутність заперечень зі сторони відповідача того факту, що теплопостачання у квартирі ОСОБА_1 таки було відсутнє з 2017 року, УКП "Уманьтеплокомуненерго" нараховує ОСОБА_1 плату за спожиту теплову енергію до теперішнього часу.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, зміна правовідношення.

Згідно ч.1 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Згідно ч. 6 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугою виконавця/виробника споживач має право розірвати договір у порядку, встановленому законом.

Аналіз даної норми вказує на те, що законодавець передбачив право споживача послуг відмовитися від їх надання і визначив для цього спосіб - розірванням договору.

Разом з тим, не зважаючи на те, що в спірному випадку договір між сторонами втратив чинність з 01 січня 2018 року, суд приходить до висновку про можливість застосування даної норми в цьому випадку, оскільки втрата чинності договору не може бути підставою для неможливості реалізації споживачем свого права на відмову від послуги, тоді як така є правом споживача за даним законом. Примусове надання послуг даним законом не передбачено.

Вказана обставина порушує законні права та інтереси позивача як споживача.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 42 Конституції України не допускається зловживання монопольним становищем на ринку... Держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт...

За наявності заяви позивача про відмову від послуги та за відсутності договору на надання таких послуг чи цивільного акту про обов`язковість надання цих послуг, УКП "Уманьтеплокомуненерго" не вправі в односторонньому порядку без згоди споживача в порушення його прав насильно зобов`язувати отримувати житлово-комунальні послуги та вимагати оплати за надані послуги.

Таким чином, виходячи із наведеного, у позивача відпала потреба в отриманні послуг, наданих відповідачем, ще з 2017 року, а тому він має право на розірвання договору про надання послуг з централізованого опалення згідно з п. 29 вказаного договору та ст. 203 ЦК України.

Однак, відповідачем не було розірвано договір про надання послуг з централізованого опалення із ОСОБА_1 та на адресу позивача надіслано лист про неможливість розірвання договору про надання послуг з централізованого опалення у зв`язку із дією наказу Міністерства будівництва, архітектури та житлово - комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4.

На думку суду, відповідачем порушено право позивача щодо розірвання договору про надання послуг з централізованого опалення, не враховано волевиявлення позивача як учасника правочину, яке було виражене у його зверненні до відповідача на припинення договору.

Так, під час укладення договору про надання послуг з централізованого опалення між сторонами було досягнуто угоди щодо можливості розірвання договору з ініціативи споживача, застережень передбачених вище вказаним наказом не передбачено.

За таких обставин позовні вимоги позивача ОСОБА_1 до відповідача УКП "Уманьтеплокомуненерго" щодо розірвання договору про надання послуг з централізованого опалення є обгрунтованими і підлягають до задоволення.

Також ОСОБА_1 звернувся до суду із вимогою до УКП "Уманьтеплокомуненерго" про припинення нарахування оплати за надання зазначених послуг за період з 01.08.2017 року, додавши довідку вказаного підприємства про те, що станом на жовтень 2021 року заборгованість у нього за спожиту теплову енергію становить 59 251,80 грн. Із вказаної довідки не вбачається, за який період часу у позивача виникла така заборгованість за надані послуги.

В той же час позивачем долучено до справи акт обстеження квартири, довідку РЕУ № 3 та його заяву від 24.07.2017 р. на предмет відключення квартири від мереж центрального опалення від 01.08.2017 року, з яких в сукупності вбачається, що внаслідок проведеного обстеження у квартирі АДРЕСА_3 виявлено проведення робіт по відключенню від централізованого опалення та встановлено електрокалорифери.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що відповідачем позивачу не надавались послуги з централізованого опалення з 01.08.2017 року, протилежні факти відповідачем перед судом не доведено.

Таким чином, аналізуючи встановлені у судовому засіданні обставини суд вважає, що позов ОСОБА_1 до УКП "Уманьтеплокомуненерго" слід задоволити.

Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, в порядку передбаченому ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. ст. 4, 10, 18, 76, 95, 133, 141, 258, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати Договір від 29.12.2010 №1781 Про надання послуг з центрального опалення і постачання гарячої води, укладений між Уманським комунальним підприємством «Уманьтеплокомуненерго» та ОСОБА_1 , - розірваним з 01 серпня 2017 року.

Зобов`язати Уманське комунальне підприємство «Уманьтеплокомуненерго» припинити ОСОБА_1 нарахування оплати за Договором від 29.12.2010 №1781 Про надання послуг з центрального опалення і постачання гарячої води, - з 01 серпня 2017 р.

Стягнути із Уманського комунального підприємства «Уманьтеплокомуненерго» на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір в сумі 840,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Леся Сергіївна Годік