ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 760/2322/16
провадження № 6/753/313/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" серпня 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т. О.,

секретар судового засідання Кирик К. С.,

учасники справи:

заявник - старший державний виконавець Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ясінська Іванна Григорівна,

первісний боржник - Державне підприємство «Українська залізнична швидка компанія»,

правонаступник боржника - Акціонерне товариство «Українська залізниця»,

стягувач - ОСОБА_1 ,

розглянув в судовому засіданні в м. Києві заяву старшого державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ясінської Іванни Григорівни про заміну сторони виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2022 р. старший державний виконавець Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ясінська Іванна Григорівна (далі також - державний виконавець Ясінська І. Г., заявник) за погодженням з начальником відділу звернулася до суду із заявою про заміну сторони боржникау виконавчому провадженні № 65076455 з виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18.03.2020 про стягнення з Державного підприємства «Українська залізнична швидка компанія» (далі також - ДП «Українська залізнична швидкісна компанія», боржник) на користь ОСОБА_1 (далі також- ОСОБА_1 , стягувач) грошової суми (пені, відшкодування моральної шкоди та судових витрат) в загальному розмірі 7 113,38 грн.

Заява обґрунтована тим, що боржник у виконавчому провадженні ДП «Українська залізнична швидкісна компанія» перебуває в стані припинення у зв`язку з утворенням Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі також - АТ «Українська залізниця») - правонаступника усіх прав та обов`язків Державної адміністрації залізничного транспорту та підприємств залізничного транспорту, на базі яких воно було утворене, у зв`язку з чим існують передбачені законом підстави для заміни первісного боржника його правонаступником АТ «Українська залізниця».

Від заінтересованої особи АТ «Українська залізниця»надійшли пояснення із запереченнями проти задоволення вимог заяви, які мотивовані тим, що на момент розгляду справи судом ДП «Українська залізнична швидкісна компанія» уже перебувало в стані припинення, відомості про його припинення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців не вносились, а тому боржник в силу статті 91 ЦПК України володіє цивільною процесуальною дієздатністю і має нести відповідальність за своїми зобов`язаннями. Окрім того існує законодавча заборона на вчинення виконавчих дій відносно АТ «Українська залізниця», яке відноситься до переліку об`єктів державної власності, які мають стратегічне значення для економіки та безпеки держави, а тому проведення неправомірних виконавчих дій в умовах воєнного стану може призвести до нанесення збитків в особливо великих розмірах, що може мати негативний вплив на функціонування всієї залізничної галузі та забезпечення обороноздатності України.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, у заяві державний виконавець Ясінська І. Гпросила здійснювати її розгляд без участі представника органу державної виконавчої служби.

З огляду на вимоги частини 3 статті 442 ЦПК України суд дійшов висновку про можливість вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадженняза відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.

18.03.2020 Дарницький районний суд м. Києва ухвалив рішення у цивільній справі № 760/2322/16 за позовом ОСОБА_1 до ДП «Українська залізнична швидкісна компанія», Державної адміністрації залізничного транспорту України (Укрзалізниця) про захист прав споживача шляхом стягнення пені та відшкодування моральної шкоди.

Вказаним рішенням суд стягнув з ДП «Українська залізнична швидкісна компанія» на користь ОСОБА_1 грошову суму в загальному розмірі 7 113,38 грн (113,38 грн пені, 5 000 грн на відшкодування моральної шкоди та 2 000 грн витрат на професійну правничу допомогу), а у позові до Державної адміністрації залізничного транспорту України (Укрзалізниця) відмовив.

09.12.2020 рішення набрало законної сили, та за ним було видано виконавчий лист, який перебуває на виконанні у Дарницькому відділі державної виконавчої служби у місті Києві (виконавче провадження № 65076455).

У 2021 р. ДП «Українська залізнична швидкісна компанія» подала на рішення суду апеляційну скаргу, проте постановою Київського апеляційного суду від 17.11.2021 апеляційна скарга була залишена без задоволення, а рішення суду - без змін.

З матеріалів заяви вбачається, що станом на 25.05.2022 рішення суду боржником не виконане, також не сплачено виконавчий збір та витрати виконавчого провадження.

Вирішуючи питання про заміну сторони виконавчого провадженнясуд керується основним законом України - Конституцією, загальними положеннями цивільного закону, які регулюють питання правонаступництва, положеннями цивільного процесуального законодавства, які визначають порядок вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень, а також відповідними нормами Закону України «Про виконавче провадження».

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Частина 5 статті 124 Конституції України проголошує, що судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Однією з основних засад судочинства в Україні є обов`язковість рішень суду (пункт 9 частини 3 статті 129 Конституції України).

Частина 1 статті 18 ЦПК України передбачає, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державних влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Конституційний принцип обов`язковості виконання рішення суду реалізується, зокрема, на стадії виконавчого провадження, яке являється завершальною стадією судового провадження, спрямованою на реальне поновлення порушених прав.

За приписами частини 1 статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Частиною 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що у разі правонаступництва на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора (стягувача), у зв`язку з чим припиняється його статус сторони виконавчого провадження, і його заміна належним кредитором (стягувачем) відбувається на підставі судового рішення (ухвали), яке приймається за результатами розгляду подання державного виконавця, заяви вже вибулої сторони виконавчого провадження або самої заінтересованої сторони (правонаступника), що отримала від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Особливості утворення та функціонування АТ «Українська залізниця» визначає Закон України від 23.02.2012 № 4442-VI «Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» (далі також - Закон про особливості утворення Укрзалізниці).

Відповідно до частини 3 статті 2 цього Закону АТ «Українська залізниця» утворюється як акціонерне товариство, 100 % акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту України, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття.

Відповідно до частини 15 статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» (в редакції, яка діяла на дату реєстрації АТ «Укрзалізниця») злиття вважається завершеним з моменту державної реєстрації новоутвореної юридичної особи та державної реєстрації припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті злиття.

У процедурі реорганізації підприємств залізничного транспорту у формі злиття все майно, права та обов`язки державних підприємств, які припиняються, переходять до правонаступника - АТ «Укрзалізниця». Держава не має права вилучити якусь частину майна і не передати її (частину) правонаступнику.

При реорганізації юридичної особи відбувається універсальне правонаступництво. При універсальному правонаступництві все майно особи як сукупність прав та обов`язків, які їй належать, переходить до правонаступника чи правонаступників, при цьому в цій сукупності переходять усі окремі права та обов`язки, які належали на момент правонаступництва правопопереднику незалежно від їх виявлення на той момент.

Ухвалюючи рішення про реорганізацію, уповноважений орган юридичної особи спрямовує свою волю на передачу не окремого майна, прав або обов`язків, а усієї їх сукупності.

Законом про особливості утворення Укрзалізниці передбачено, що оприлюднення затвердженого Кабінетом Міністрів України переліку підприємств залізничного транспорту, на базі яких утворюється Товариство, є офіційним повідомленням для кредиторів про припинення таких суб`єктів господарювання (частина 7 статті 2).

Також відповідно до частини 8 статті 2 зазначеного Закону під час утворення товариства, формування його статутного капіталу та припинення Державної адміністрації залізничного транспорту України і підприємств залізничного транспорту, у тому числі під час відступлення права вимоги, переведення боргу, проведення реорганізації, не застосовуються положення законодавства щодо: необхідності одержання згоди кредиторів стосовно заміни боржника у зобов`язанні (переведення боргу), якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; права кредиторів вимагати у зв`язку з проведенням реорганізації забезпечення виконання зобов`язань, їх дострокового припинення або виконання та відшкодування збитків; неможливості завершення реорганізації до задоволення вимог, заявлених кредиторами.

Таким чином, законодавець встановив для кредиторів юридичних осіб, які припиняються шляхом злиття, інші гарантії захисту законних інтересів їх прав, аніж встановлені статтями 105 і 107 ЦК України. Такий підхід зумовлений унікальним статусом АТ «Укрзалізниця» для економіки України як монополіста на ринку перевезень залізничним транспортом, будь-які процеси реорганізації якого не повинні перешкоджати роботі такого підприємства, зокрема перевезенням вантажів та пасажирів. Права кредиторів можуть вважатися належним чином захищеними закріпленням в частині шостій статті 2 Закону про особливості утворення Укрзалізниці положень про правонаступництво АТ «Укрзалізниця» щодо усіх прав і обов`язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту.

Враховуючи, що відповідно до частини 6 статті 2 Закону про особливості утворення Укрзалізниці товариство є правонаступником усіх прав і обов`язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту, правонаступництво не пов`язується з державною реєстрацією припинення підприємства залізничного транспорту, а кредиторам не надавалося право вимагати дострокового виконання вимог у порядку, передбаченому статтею 107 ЦК України, тобто всі їхні вимоги перейшли в повному обсязі до АТ «Укрзалізниця», датою виникнення універсального правонаступництва АТ «Укрзалізниця» щодо підприємств залізничної галузі, які припиняються шляхом злиття, слід вважати дату його державної реєстрації - 21.10.2015, з якої воно є правонаступником ДП «Українська залізнична швидкісна компанія».

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.06.2020 в аналогічній справі № 910/5953/17 (провадження № 12-98гс19).

Наведений висновок також узгоджується із постановами Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 28.10.2020 у справі № 607/1860/16-ц (провадження № 61-47583св18), від 04.12.2019 у справі № 757/16460/16-ц (провадження № 61-12158св19), від 02.12.2020 у справі 757/15461/19-ц (провадження № 61-22589св19), від 07.10.2020 у справі № 219/5920/17 (провадження № 61-14125св19), від 13.05.2021 у справі № 761/22964/17 (провадження № 61-19349св20) та ін.

Аналогічний висновок щодо правонаступництва викладений Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 у справі № 812/1149/16, Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду у постанові від 10.10.2019 у справі № 221/4255/16-ц.

Кабінетом Міністрів України затверджено статут АТ «Українська залізниця», що свідчить про затвердження зведеного передавального акта та зведеного акта оцінки майна. Отже відбулася передача майна, прав та обов`язків ДП «Українська залізнична швидкісна компанія» до АТ «Українська залізниця».

Отже ураховуючи, що відбулася передача майна, прав та обов`язків ДП «Українська залізнична швидкісна компанія» до АТ «Українська залізниця», що в свою чергу є підставою правонаступництва у виконавчому провадженні, існують передбачені законом підстави для заміни первісного боржника його правонаступником.

Доводи АТ «Українська залізниця»про відсутність правових підстав для здійснення відносно нього виконавчого провадження не заслуговують на увагу і є безпідставними, оскільки діюча на цей час законодавча заборона на вчинення виконавчих дій щодо об`єктів права державної власності не поширюється на рішення суду про стягнення грошових коштів.

Більше того, усі питання примусового виконання судових рішень суду, у тому числі і повернення виконавчих документів стягувачу, належить до компетенції виконавця (державного чи приватного), який у своїх діях має керуватися Законом «Про виконавче провадження».

На підставі викладеного, керуючись статтею 442 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву старшого державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ясінської Іванни Григорівни задовольнити.

У виконавчому провадженні з виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18 березня 2020 рокуу цивільній справі № 760/2322/16 про стягнення з Державного підприємства «Українська залізнична швидкісна компанія» на користь ОСОБА_1 грошової суми (пені, моральної шкоди та витрат на професійну правничу допомогу) замінити первісного боржника - Державне підприємства «Українська залізнична швидкісна компанія», його правонаступником - акціонерним товариством «Українська залізниця» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Гедройця, 5, код юридичної особи: 40123444).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на ухвалу суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя:

Ухвала підписана суддею 23.12.2022.