Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

13 грудня 2022 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Ромазан Л.С.,

при секретарі Будз М.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Теребовлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, завданої злочином,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, завданої злочином.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила, що вироком Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 22 жовтня 2021 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 389 Кримінального кодексу України, та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 10 (десять) днів. Відповідно до ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 2 (два) роки. Згідно з ч. 1 ст. 76 КК України на ОСОБА_3 покладено наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вказаним вироком суду встановлено, що в період часу з 20:00 год 09.08.2020 року по 11:00 год 10.08.2020 року ОСОБА_3 , який перебував поблизу житлового будинку АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 , виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до житла, а саме до вказаного житлового будинку. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна ОСОБА_3 в період з 20:00 год 09.08.2020 року по 11:00 10.08.2020 року, перебуваючи поруч із житловим будинком АДРЕСА_1 , переконавшись, що його дії не будуть помічені, шляхом підбору ключа до вхідних дверей, проник всередину приміщення житлового будинку. Перебуваючи в середині житлового будинку, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, зайшов у приміщення кімнати, у якій зберігалась декоративна картонна коробка з ювелірними виробами, звідки таємно, з корисливих мотивів, викрав належні ОСОБА_1 коштовності: ланцюжок, виготовлений зі сплаву на основі золота 585 проби, вагою 4.4 г; ланцюжок, виготовлений зі сплаву на основі золота 585 проби, вагою 5.73 г; підвіску, виготовлену зі сплаву на основі золота 585 проби, вагою 2.98 г; перстень, виготовлений зі сплаву на основі золота 585 проби, вагою 6.6 г; ланцюжок, виготовлений зі сплаву на основі срібла 925 проби, вагою 2.3 г; підвіску, виготовлену зі сплаву на основі срібла 925 проби, вагою 1,8 г. Маючи реальну можливість розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд, ОСОБА_3 покинув приміщення житлового будинку та в подальшому викраденими ювелірними виробами розпорядився на власний розсуд, а саме: збув 10 серпня 2020 року вказані ювелірні вироби в «Ломбард Заставно Кредитний Дім», що за адресою: бульвар Шевченка, 14, м. Тернопіль. Внаслідок вказаних злочинних дій ОСОБА_3 завдано матеріальну шкоду ОСОБА_1 на загальну суму 35930.13 грн.

Ухвалою суду від 25 травня 2022 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання до розгляду на 07.06.2022 року.

20 липня 2022 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду 1.08.2022 року.

Представник позивача у судовому засіданні під час розгляду справи у судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просить його задовольнити.

Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся судом із додержанням вимог ч.7 ст.130 ЦПК України, відзиву на позов не подав, однак подав до суду письмову заяву про невизнання позову.

Заслухавши пояснення представника позивача в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за її ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Так, судом встановлено, що вироком Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 22 жовтня 2021 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 389 Кримінального кодексу України та на підставі ст.71,72 КК України йому призначено остаточне покарання у виді 3 років 10 днів позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки.

Зокрема, вказаним вироком суду ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні крадіжки ювелірних виробів ОСОБА_4 на загальну суму 35930.13 грн.

В рамках розгляду даного кримінального провадження позивач з цивільним позовом до обвинуваченого не звертався.

Вироком встановлено, що внаслідок кримінально-протиправних дій, ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_1 матеріальний збиток на загальну суму 35930.13 гривні.

16 березня 2022 року ухвалою Тернопільського апеляційного суду апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_1 залишено без задоволення, а вирок Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 22 жовтня 2021 року стосовно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 389 Кримінального кодексу України без змін.

В силу ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України, в редакції, чинній на час розгляду справи, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи та витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків , встановлених цим Кодексом.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією (ст.129 Конституції України), що передбачено і ст. 12 ЦПК України.

На суд покладається обов`язок розгляду цивільної справи в межах заявлених сторонами вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Таким чином, суд доходить висновку, що з ОСОБА_3 на користь позивача слід стягнути матеріальну шкоду в розмірі 35930.13 грн.

Керуючись ст. 4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 133, 141, 258-259, 263-265, 279, 354 ЦПК України, ст.1166, 1177 суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_3 , проживає в с.Нова Могильниця Тернопільського району Тернопільської області, РНОКПП НОМЕР_1 , в користь ОСОБА_1 , проживає в с.Стара Могильниця Тернопільського району Тернопільської області, РНОКПП НОМЕР_2 , 35930 грн. майнової шкоди, завданої злочином.

Стягнути із ОСОБА_3 , проживає в с.Нова Могильниця Тернопільського району Тернопільської області, РНОКПП НОМЕР_1 , в користь держави 992.40 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 21.12.2022 року.

Суддя: