Провадження номер 2/741/169/22
Єдиний унікальний номер 741/1319/21
РІШЕННЯ

іменем України

04 серпня 2022 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області

в складі головуючого - судді Крупини А.О.,

за участю секретарів судового засідання Богдан Н.О., Багмута О.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Чернігівської обласної ради до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача комунальне некомерційне підприємство «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради про відшкодування витрат на лікування потерпілого від злочину,

УСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 заступник керівника Чернігівської обласної прокуратури звернувся до Носівського районного суду з позовом в інтересах держави в особі Чернігівської обласної ради до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача комунальне некомерційне підприємство «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в розмірі 24163 грн. 80 коп.

Позов обґрунтований тим, що 23.07.2020 близько 22 год. 20 хв. ОСОБА_1 , порушуючи вимоги пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував технічно-справним автомобілем марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухався проїзною частиною вул. Центральної у м. Носівка Чернігівської області, чим вже створював потенційну загрозу безпеці дорожнього руху.

У цей час, рухаючись другорядною дорогою, діючи необережно, ігноруючи вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» та всупереч вимогам пунктів 10.1 та 16.11 Правил дорожнього руху України, ОСОБА_1 виїхав на нерегульоване перехрестя із вулицею Вокзальною де, не переконавшись, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, розпочав виконувати поворот ліворуч, не давши при цьому дорогу мотоциклу SPARK SP150 R-11 під керуванням ОСОБА_2 , який із пасажиром ОСОБА_3 рухався в зустрічному напрямку головною дорогою, внаслідок чого допустив із останнім зіткнення.

Одразу після скоєння зіткнення, усвідомлюючи свою причетність до дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_1 всупереч вимогам пунктів 2.10 (а, б, в, г, д, е) не зупинив керований транспортний засіб, не повідомив про ДТП орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, не вжив заходів для надання медичної допомоги потерпілим та збереження слідів пригоди, а, навпаки, продовжив свій рух та намагався зникнути з місця пригоди, однак був зупинений працівниками поліції.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 згідно з висновком судово-медичної експертизи від 14.09.2020 № 165 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої внутрішньочерепної травми - крововиливу в м`які тканини голови (лобної ділянки зліва), крововиливи в м`яку мозкову оболонку (травматичний субарахноїдальний крововилив) лобної долі зліва, лівої скроневої та лівої тім`яної долей головного мозку, мозочку, крововилив в шлуночки мозку, внаслідок яких настала його смерть на місці пригоди.

Пасажир мотоциклу ОСОБА_3 в результаті дорожньо-транспортної пригоди згідно з висновком судово-медичної експертизи від 21.10.2020 № 541 отримав тілесне ушкодження у вигляді відкритого внутрішньосуглобового перелому нижньої третини правої стегнової кістки зі зміщенням уламків, яке відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості.

Згідно з висновком судової інженерно-транспортної експертизи від 26.10.2020 № СЕ-19/111-20/42429-ІТ у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди перебуває невідповідність дій ОСОБА_1 вимогам пунктів 10.1 та 16.11 Правил дорожнього руху України.

Крім того, та як наслідок у причинно наслідковому зв`язку із вказаними кримінально караними діями ОСОБА_1 перебуває факт отримання ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, які потребували стаціонарного лікування у КНП «Чернігівська обласна лікарня».

Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Чернігівська обласна лікарня» 30 ліжко-днів з 29.07.2020 по 28.08.2020. Згідно довідки, наданої КНП «Чернігівська обласна лікарня», на його лікування витрачено 24 163 грн. 80 коп.

Оскільки понесені закладом охорони витрати на лікування потерпілого від злочину у сумі 24163,80 грн. не відшкодовано, враховуючи положення ч. 7 ст. 128 КПК України та ст. ст. 1191, 1206 ЦК України, заступник керівника Чернігівської обласної прокуратури просить стягнути з відповідача вищевказану суму в примусовому порядку.

Ухвалою судді від 15 листопада 2021 року відкрито провадження в цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 21 січня 2022 року.

Протокольною ухвалою суду від 21 січня 2022 року відкладено підготовче судове засідання до 31 березня 2022 року в зв`язку з неявкою в судове засідання представника позивача Чернігівської обласної рада, представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача комунальне некомерційне підприємство «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради та відповідача.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 на території України уведено воєнний стан.

Відповідно до розпорядження № 2/0/9-22 від 08 березня 2022 року голови Верховного Суду В. Князєва про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану було змінено територіальну підсудність судових справ Носівського районного суду Чернігівської області, яку відновлено розпорядженням голови Верховного Суду від 04 травня 2022 року № 27/0/9-22.

Підготовче судове засідання по справі було призначено на 04 серпня 2022 року.

У підготовче судове засідання прокурор не з`явився до початку підготовчого судового засідання подав до суду заяву, у якій указав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити, розгляд справи проводити без його участі.

Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, у якій указав, що він визнає позовні вимоги, просив розгляд справи проводити без його участі.

Представник третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору комунальне некомерційне підприємство «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради в підготовче судове засідання не з`явився, до початку підготовчого судового засідання подав до суду про розгляд справи без участі представника НКП «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Суд проводить підготовче судове засідання за відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов.

Вивчивши й дослідивши матеріали справи, суд робить нижченаведений висновок.

В судовому засіданні встановлено, що 23.07.2020 близько 22 год. 20 хв. ОСОБА_1 , порушуючи вимоги пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував технічно-справним автомобілем марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухався проїзною частиною вул. Центральної у м. Носівка Чернігівської області, чим вже створював потенційну загрозу безпеці дорожнього руху.

У цей час, рухаючись другорядною дорогою, діючи необережно, ігноруючи вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» та всупереч вимогам пунктів 10.1 та 16.11 Правил дорожнього руху України, ОСОБА_1 виїхав на нерегульоване перехрестя із вулицею Вокзальною де, не переконавшись, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, розпочав виконувати поворот ліворуч, не давши при цьому дорогу мотоциклу SPARK SP150 R-11 під керуванням ОСОБА_2 , який із пасажиром ОСОБА_3 рухався в зустрічному напрямку головною дорогою, внаслідок чого допустив із останнім зіткнення.

Одразу після скоєння зіткнення, усвідомлюючи свою причетність до дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_1 всупереч вимогам пунктів 2.10 (а, б, в, г, д, е) не зупинив керований транспортний засіб, не повідомив про ДТП орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, не вжив заходів для надання медичної допомоги потерпілим та збереження слідів пригоди, а, навпаки, продовжив свій рух та намагався зникнути з місця пригоди, однак був зупинений працівниками поліції.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 згідно з висновком судово-медичної експертизи від 14.09.2020 № 165 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої внутрішньочерепної травми - крововиливу в м`які тканини голови (лобної ділянки зліва), крововиливи в м`яку мозкову оболонку (травматичний субарахноїдальний крововилив) лобної долі зліва, лівої скроневої та лівої тім`яної долей головного мозку, мозочку, крововилив в шлуночки мозку, внаслідок яких настала його смерть на місці пригоди.

Пасажир мотоциклу ОСОБА_3 в результаті дорожньо-транспортної пригоди згідно з висновком судово-медичної експертизи від 21.10.2020 № 541 отримав тілесне ушкодження у вигляді відкритого внутрішньосуглобового перелому нижньої третини правої стегнової кістки зі зміщенням уламків, яке відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості.

Згідно з висновком судової інженерно-транспортної експертизи від 26.10.2020 № СЕ-19/111-20/42429-ІТ у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди перебуває невідповідність дій ОСОБА_1 вимогам пунктів 10.1 та 16.11 Правил дорожнього руху України.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Носівського районного суду від 09.03.2021 у справі № 741/1375/20, який набрав законної сили 09.04.2021, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

В судовому засіданні також встановлено, що потерпілий по справі ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Чернігівська обласна лікарня» 30 ліжко-днів з 29.07.2020 по 28.08.2020. Згідно з довідкою, наданої КНП «Чернігівська обласна лікарня», на його лікування витрачено 24 163,80 грн.

Так, вартість лікування за період з 29.07.2020 по 31.07.2020 становить 3089,22 грн. (вартість одного ліжко дня в липні 2020 року складала 1029,74 грн.).

Вартість лікування за період з 01.08.2020 по 28.08.2020 склала 21074, 58 грн. (вартість одного ліжко дня в серпні 2020 року складала 780, 54 грн.).

Таким чином, загальна сума затрачених на лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_3 коштів становить 24163 грн. 80 коп., що підтверджується довідкою, виданою КНП «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради.

Нормою ч. 3, 7 ст. 128 КПК України передбачено, що цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Відповідно до ч. 2 ст. 1191 ЦК України держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні кримінального правопорушення, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього кримінального правопорушення.

У п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» роз`яснено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого.

Пунктом 6 постанови також передбачено, що відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні.

Згідно з п. 2 указаного Порядку сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день.

Відповідно до п. 4 зазначеного Порядку стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я.

Оскільки в результаті злочинних дій відповідача потерпілий у кримінальному провадженні внаслідок отриманих тілесних ушкоджень перебував на стаціонарному лікуванні в медичному закладі, який витратив на його лікування грошові кошти в розмірі 24163 грн. 80 коп., то вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває заклад охорони здоров`я - Чернігівської обласної ради, в рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину.

Розмір витрат на лікування потерпілого станом на час розгляду справи у встановленому порядку відповідачем не спростований та не відшкодований.

Відповідно до частин 1, 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру», представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з статтею 18 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» фінансування охорони здоров`я здійснюється за рахунок Державного бюджету України та місцевих бюджетів, фондів медичного страхування, благодійних фондів та будь-яких інших джерел, не заборонених законодавством.

Кошти державного бюджету України та місцевих бюджетів, асигновані на охорону здоров`я, використовуються для забезпечення населенню гарантованого рівня медичної допомоги, фінансування державних цільових і місцевих програм щодо охорони здоров`я та фундаментальних наукових досліджень з цих питань.

КНП «Чернігівська обласна лікарня» є закладом охорони здоров`я, який фінансується з місцевого бюджету, заснованим на майні спільної власності територіальних громад, який створений з метою здійснення функцій і повноважень щодо реалізації державної політики в галузі охорони здоров`я, впровадження господарської діяльності з медичної практики, організації медичної допомоги населенню.

Ненадходження коштів до відповідного бюджету призводить до порушень діяльності лікувального закладу щодо безоплатного надання медичних послуг населенню та порушує інтереси держави.

Як вбачається з повідомлення Чернігівської обласної ради за № 01-05/1108 від 03.09.2021 остання категорично стверджує про відсутність у неї повноваження щодо стягнення коштів на лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_3 .

Оскільки Чернігівська обласна рада не звернулася самостійно до суду з позовом про відшкодування понесених витрат закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, вказане свідчить про неналежне здійснення захисту інтересів держави, а відтак, у прокурора виникло право на звернення із позовною заявою до суду на захист державних інтересів, так як вказана бездіяльність призводить до ненадходження коштів до бюджету.

Таким чином, дослідивши отримані докази та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. ст. 141, 142 ЦПК України.

Позивач на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» при зверненні до суду з цим позовом звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Ураховуючи, що заява відповідача про визнання позову подана до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 50 відсотків судового збору в дохід держави, що становить 1135 грн.

Керуючись ст. ст. 81, 82, 89, 141, 142, 200, 211, 259, 263-265, 354 ЦПК України, ч. 1 ст. 1206, ч. 2 ст. 1191 ЦК України, ч. 3, 7 ст. 128 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Чернігівської обласної ради до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача комунальне некомерційне підприємство «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради про відшкодування витрат на лікування потерпілого від злочину задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває заклад охорони здоров`я - Чернігівської обласної ради (рахунок IBAN НОМЕР_3 , ККД:24060300, ) кошти, в сумі 24163 (двадцять чотири тисячі сто шістдесят три) грн. 80 коп. в рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 1135 (одну тисячу сто тридцять п`ять) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Учасники справи:

позивач: Чернігівська обласна рада, , місце знаходження: м. Чернігів, просп. Миру, буд. 43;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: комунальне некомерційне підприємство «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради, , місце знаходження: м. Чернігів, вул. Волковича, буд. 25;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 04 серпня 2022 року.

Суддя Анатолій КРУПИНА