Ухвала

21 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 212/8403/21

провадження № 61-12787ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,

розглянувши касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на постанову Дніпровського апеляційного суду від 01 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю слідчого,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (далі - ГУ НП в Дніпропетровській області) і Державної казначейської служби України (далі - ДКСУ) на свою користь 200 000 грн на відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю слідчого.

Позов ОСОБА_1 мотивовано тим, що 02 лютого 2020 року близько 16 год. 26 хв. на території Покровського району міста Кривого Рогу відносно неї було вчинено злочин. Невстановлена особа шляхом ривка заволоділа належним їй мобільним телефоном. Цього ж дня вона повідомила державний правоохоронний орган Покровське відділення поліції ГУ НП в Дніпропетровській області про вчинення відносно неї злочину. Цього ж дня близько 18 год. 30 хв., перебуваючи в громадському транспорті, вона через вікно маршрутного таксі побачила чоловіка, який скоїв відносно неї злочин, та в цей час заходив до магазину « Ренесанс ». Впізнавши нападника, вона залишила таксі і попрямувала до магазину « Ренесанс », куди зайшов злочинець та пред`явила йому словесну претензію щодо вчинення злочину. Натомість чоловік повів себе агресивно, декілька разів вдарив її в область живота, після чого працівники охорони магазину викликали поліцію. Того ж дня вказану особу, яка вчинила протиправні дії відносно неї, було доставлено до Покровського відділення поліції Криворізького відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровській області. Однак за зазначеним фактом слідчий лише наступного дня, 03 лютого 2020 року, вніс відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань. В подальшому з порушенням принципу розумності строків слідчим проводилися слідчі дії, а саме: лише 10 лютого 2020 року її допитано як потерпілу, 05 червня 2020 року проведено її додатковий допит, 04 вересня 2020 року допитано свідка. Надалі слідчі дії не проводилися, що призвело до закінчення строків досудового розслідування. 12 лютого 2021 року слідчим Покровського відділення поліції ГУ НП в Дніпропетровській області прийнято рішення про закриття кримінального провадження за фактом вчинення відносно неї злочину у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування. 05 березня 2021 року вказану постанову слідчого скасовано процесуальним керівником в цьому кримінальному провадженні у зв`язку з її незаконністю та необґрунтованістю. 02 березня 2021 року процесуальний керівник у кримінальному провадженні звернувся до слідчого судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з клопотанням про продовження строків досудового розслідування, яке було залишено без задоволення у зв`язку з відсутню правових підстав для цього, внаслідок чого 22 березня 2021 року слідчим повторно прийнято рішення про закриття кримінального провадження. За результатами службового розслідування встановлено, що у вказаному кримінальному провадженні досудове розслідування проводилося неефективно, внаслідок чого слідчого притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 червня 2022 року позов задоволено частково. Стягнуто з Держави України за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 компенсацію спричиненої моральної шкоди в розмірі 50 000 грн, шляхом списання коштів з рахунку Державної казначейської служби України. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 01 листопада 2022 року апеляційні скарги ГУ НП в Дніпропетровській області, ДКСУ залишено без задоволення, а рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 червня 2022 року - без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

08 грудня 2022 року ГУ НП в Дніпропетровській області подало засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 01 листопада 2022 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» передбачено, що у 2022 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлено в розмірі з 01 січня 2022 року (на час подання касаційної скарги) - 2 481 грн.

Ціна позову в цій справі становить 200 000 грн, що станом на 01 січня 2022 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 481 грн х 100 = 248 100 грн). Тобто справа № 212/8403/21 є малозначною в силу вимог закону.

Касаційна скарга містить посилання на випадок, передбачений підпунктом а) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності якого судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

Необхідність розгляду справи в касаційному порядку ГУ НП в Дніпропетровській області мотивувало тим, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а саме - при розгляді правовідносин, пов`язаних між сторонами кримінального провадження, що виникли у зв`язку з відшкодуванням моральної шкоди за дії слідчого при розслідуванні кримінального провадження та за умов відсутності будь-якого судового рішення або інших процесуальних документів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, якими встановлено факт неналежного досудового розслідування слідчим органом кримінального провадження. В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 20 січня 2021 року у справі № 686/27885/19 зазначено: наявність певних недоліків у процесуальній діяльності зазначених посадових осіб (слідчого та прокурора) сама по собі не може свідчити про незаконність їх діяльності як такої й, відповідно, не може бути підставою для безумовного стягнення відшкодування моральної або матеріальної шкоди.

Верховний Суд звертає увагу, що фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики означає, що заявник у своїй касаційній скарзі ставить на вирішення суду касаційної інстанції проблему, яка, у випадку відкриття касаційного провадження, впливатиме на широку масу спорів, створюючи тривалий у часі, відмінний від минулого підхід до вирішення актуальної правової проблеми.

Наведені заявником обставини, передбачені підпунктом а) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, так як судова практика щодо розгляду справ за подібних правовідносин є сталою, а касаційна скарга ГУ НП в Дніпропетровській області не містить посилань на неоднакове застосування касаційним судом одних і тих самих норм права у подібних правовідносинах, що б вказувало на необхідність формування єдиної правозастосовчої практики.

Посилання заявника на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 20 січня 2021 року у справі № 686/27885/19 не заслуговує на увагу, оскільки в цій справі: 1) позивач навів належне обґрунтування завданої йому моральної шкоди; 2) апеляційним судом встановлені обставини, необхідні для відшкодування шкоди в розумінні статей 1167, 1174 Цивільного кодексу України; 3) в цій справі доведено, що бездіяльність органу досудового розслідування завдала позивачу моральної шкоди.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 08 квітня 2020 року у справі № 638/14009/17 зазначено: встановивши доведеними факти тривалої протиправної бездіяльності посадових осіб відповідача щодо проведення необхідної перевірки заяви позивача про злочин, надмірну тривалість досудового розслідування у кримінальному провадженні за його заявою, неодноразове прийняття слідчими прокуратури рішень про закриття кримінального провадження у спосіб, який вочевидь для заявника демонструє ігнорування його доводів, суди правильно застосували норми матеріального права та зробили обґрунтований висновок про заподіяння позивачу моральної шкоди, визначивши її розмір відповідно до характеру та розміру душевних страждань, завданих потерпілому, враховуючи вимоги розумності і справедливості.

Таким чином, доводи ГУ НП в Дніпропетровській області не свідчать про застосування апеляційним судом в цій справі норм права без урахування висновків щодо їх застосування, викладених в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 20 січня 2021 року у справі № 686/27885/19.

Крім цього, посилання заявника на неврахування судами висновків, викладених в постанові Верховного Суду, щодо застосування норми права у подібних правовідносинах є підставою касаційного оскарження судових рішень, передбаченою пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, втім не є доводом, який у розумінні підпунктів а)-г) пункту 2 частини третьої статті 389 цього Кодексу підтверджує наявність випадку/випадків, який/які дає/дають право вважати судові рішення такими, що підлягають касаційному оскарженню.

Учасники судового процесу повинні розуміти, що визначені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадки є винятком із загального правила, і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань як від заінтересованих осіб, так і від суду, оскільки в іншому випадку принцип «правової визначеності» буде порушено.

В резолютивній частині постанови Дніпровського апеляційного суду від 01 листопада 2022 року зазначено, що вона набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є «судом фактів». Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, за статтею 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цих Рекомендацій скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (рішення у справі ZUBAC v. CROATIA (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року).

Оскільки оскаржуване заявником судове рішення ухвалено у малозначній справі і воно не підлягає касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження у справі не підлягає окремому розгляду заява ГУ НП в Дніпропетровській області про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду від 01 листопада 2022 року.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на постанову Дніпровського апеляційного суду від 01 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю слідчого.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко