ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8429/22 Справа № 202/8011/21 Суддя у 1-й інстанції - Бєльченко Л. А. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 04 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з ОСОБА_1 вони перебували у близьких стосунках, під час яких в них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Індустріальним районним у м.Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) на підставі актового запису №1445 батьком дитини є відповідач. Відомості про батька в актовому записі про народження було внесено на підставі ч.1 ст.135 СК України зі слів матері.

Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 12.08.2021 року відповідача визнано батьком ОСОБА_4 .

Позивач зазначає, що дитина проживає з нею, що підтверджується довідкою №026232 про склад сім?ї від 26.08.2021 року, та знаходиться на її утриманні.

Відповідач неповнолітнього сина належним чином не забезпечує, матеріальну допомогу надає нерегулярно, приблизно у розмірі 1000 грн. на декілька місяців, що не відповідає належному забезпеченню потреб дитини, чим порушує закріплені сімейним законодавством України обов`язки як батька.

Задля забезпечення потреб дитини, а саме, збалансованого харчування, придбання одягу і предметів гігієни, облаштування кімнати дитини відповідним меблями, обладнання для занять спортом, забезпечення відвідування навчальних курсів, гуртків та секцій, а також витрати на його відпочинок та оздоровлення, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі у розмірі 5000,00 грн.

Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 04 жовтня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3000 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 20.12.2021 року і до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду в частині визначення способу та розміру аліментів та ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з нього аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини зі всіх видів доходу.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що при винесенні рішення судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу задовольнити частково.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони перебували у близьких стосунках. ІНФОРМАЦІЯ_3 в них народився син ОСОБА_3 .

Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 12.08.2021 року відповідача, ОСОБА_1 , визнано батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні (а.с. 7).

Відповідач є пенсіонером, розмір його пенсії з лютого 2022 року становить 2100 грн.

Відповідач вказав, що має додатковий дохід у розмірі 4500 грн. на рік від здачі в оренду земельної ділянки в Хмельницькій області, котру успадкував разом з сестрою після смерті батьків.

Встановлено, що відповідач має у власності по 1/2 частині ще дві земельні ділянки в Хмельницькій області, котрі також ним успадковані. Даних за те, що він має будь-якій дохід від їх використання, не встановлено.

Відповідач має у власності житловий будинок в Новомосковському районі Дніпропетровської області, загальною площею 54,70 кв.м. Іншого житла ОСОБА_1 немає.

Даних за те, що відповідач, окрім пенсії і орендної плати за користування земельною ділянкою, має будь - який інший дохід, позивачем не надано, а судом не встановлено.

Доказів того, що відповідач має неповнолітню дитини від іншої жінки і надає останній матеріальну допомогу на утримання дитини, відповідачем не надано, а судом не встановлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості та вважав, що оскільки дитина проживає з позивачем, перебуває на її утриманні, з урахуванням майнового стану відповідача, його стану здоров`я, віку і можливості отримувати додатковий дохід, останній має можливість сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 3 000 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 20.12.2021 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини. Проте, з висновком суду щодо визначеного розміру аліментів, який підлягає стягненню на користь позивача, колегія суддів не погоджується, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини».

Згідно з ст.150 Сімейного кодексу України обов`язками батьків є піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України).

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 7 Закону України Про державний бюджет 2022 року прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні;

Згідно ст. ст. 12, 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Судом першої інстанції не враховано, що обов`язок доведення доводів позовних вимог (розміру аліментів) лежить саме на позивачці. Позивач не надала суду належних та допустимих доказів того, що відповідач має змогу надавати аліменти у визначеному розміру.

Встановлено, що відповідач є пенсіонером, розмір його пенсії з лютого 2022 року становить 2100 грн.

Відповідач вказав, що має додатковий дохід у розмірі 4500 грн. на рік від здачі в оренду земельної ділянки в Хмельницькій області, котру успадкував разом з сестрою після смерті батьків.

Даних про те, що відповідач, окрім пенсії і орендної плати за користування земельною ділянкою, має будь - який інший дохід, позивачем не надано, а судом не встановлено.

Під час розгляду справи позивачкою не надано жодних належних та допустимих доказів того, що відповідач має можливість надати допомогу у визначеному судом розмірі.

Таким чином, колегія суддів вважає, що визначений судом першої інстанції розмір аліментів не відповідає вимогам ст. 182 СК України.

Суд апеляційної інстанції враховує обставини, що мають істотне значення.

При цьому, колегія суддів виходить з того, що відповідач має своїм обов`язком матеріально забезпечувати дитину, він є працездатною особою.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що необхідним і достатнім розміром аліментів для забезпечення гармонійного розвитку дитини є 2 000 грн щомісяця, який є не меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Оскільки визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню на користь позивача, суд не врахував наявність зазначених вище обставин, а отримуваний ОСОБА_1 дохід не дає можливості для сплати аліментів у розмірі, визначеному рішенням суду першої інстанції, тому колегія суддів вважає за необхідне з підстав, визначених ст. 376 ЦПК України, змінити рішення суду першої інстанції, зменшивши розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 3 000 грн до 2 000 грн, щомісячно, починаючи стягнення з 20.12.2021 року і до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визначений розмір аліментів є об`єктивним з огляду на вимоги закону щодо прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідає встановленим судом обставинам справи, наданим доказам та вимогам СК України.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Отже, саме стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі.

Платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів, але може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, при настанні обставин, передбачених ст. 192 СК України, ОСОБА_2 матиме можливість звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів.

Статтею 374 ч. 1 п. 2 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ч. 4 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2022 року змінити, зменшити розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 3 000 грн до 2 000 грн, щомісячно, починаючи стягнення з 20.12.2021 року і до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.

Судді: