Ухвала

Іменем України

26 липня 2022 року

м. Київ

справа № 750/1016/20

провадження № 61-6794ск22

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 29 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання шлюбного договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

04 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання шлюбного договору недійсним.

Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 04 червня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

22 червня 2022 року ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, одночасно подавши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 29 червня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 04 червня 2020 року. Відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 червня 2020 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що ОСОБА_1 , маючи процесуальний статус позивача, брала участь у розгляді справи, своєчасно отримала копію рішення суду та була обізнана про результати розгляду її позову. Обставин щодо існування непереборної сили, що призвела до пропуску строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_1 у апеляційній скарзі не зазначено. Викладені нею у клопотанні мотиви щодо поновлення процесуального строку правового значення для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження не мають, оскільки законодавець пов`язує можливість для оскарження судового рішення після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення або з неповідомленням особи про розгляд справи, або з виникненням обставин непереборної сили.

14 липня 2022 року ОСОБА_1 засобами поштивого зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 29 червня 2022 року в указаній вище справі.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

У статті 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно частини першої статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Згідно частини першої статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини слід брати до уваги те, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді.

Кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Судом встановлено, що згідно із журналом судового засідання від 03 червня 2020 року ОСОБА_1 була присутня під час розгляду справи та була обізнана про видхід суду до нарадчої кімнати.

04 червня 2020 року було ухвалено судове рішення в даній справі, копію якого позивач отримала 18 червня 2020 року, що підтверджується відміткою у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень рішення Деснянського районного суду міста Чернігова прийнято 04 червня 2020 року, повний текст якого складено 14 червня 2020 року та оприлюднено 17 червня 2020 року.

Суд апеляційної інстанції встановивши, що ОСОБА_1 брала участь у розгляді справи, своєчасно отримала копію рішення суду та була обізнана про результати розгляду її позову, що виключає обставини, передбачені пунктом 1 частини другої статті 358 ЦПК України, дійшов правильного висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження, з посиланням на частину другу статті 358 ЦПК України.

Аналіз змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення свідчить, що правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм права є очевидним, а касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частинами п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження у випадку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, вирішує колегія суддів у складі трьох суддів. Ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись пунктом 1 частини другої, частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 29 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання шлюбного договору недійсним - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко

Є. В. Петров