Справа № 354/674/15-ц
Провадження № 2/354/41/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2022 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Остап`юк М.В.

при секретарі Андрійків А.Я.

за участю:

прокурора Верешка М.І.

представника відповідача адвоката Шиманської Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Яремче цивільну справу за позовом Першого заступника прокурора Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Державного агентства лісових ресурсів України, ДП «Ворохтянське лісове господарство» до Поляницької сільської ради, ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Новекс Дім», про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та повернення земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Яремчанського міського суду Івано-Франківської області перебуває цивільна справа за вказаним позовом.

Справа перебуває у провадженні суду з 2015 року, а у провадженні судді Остап`юк М.В. - з серпня 2020 року.

У ході проведення судового засідання Судом вивчено клопотання, які заявлялися учасниками справи з 2015 року та не були вирішені, тобто клопотання, які заявлені у період перебування справи у іншому складі суду, а саме: клопотання представника відповідача Поляницької сільської ради про залишення позову без розгляду, подане 11.01.2016 ( т.1, а.с.91); клопотання представника відповідача адвоката Шиманської Н.С. від 23.03.2016 ( т.1, а.с.123) про залишення позову без розгляду.

У судове засідання з`явились прокурор та представник відповідача адвокат Шиманська Н.С.

Інші учасники процесу у судове засідання не з`явилися, повідомлені були належним чином.

Зважаючи на систематичні неявки учасників по справі, тривалість судового розгляду та обмежені строки проведення підготовчого судового засіданні, заслухавши думку прокурора та представника відповідача, Суд приходить до висновку про розгляд вказаних клопотань у відсутності тих учасників процесу, які не з`явилися у судове засідання, хоча неодноразово повідомлялися належним чином.

Суд поставив на обговорення заявлені у справі клопотання.

Щодо клопотання про залишення позову без розгляду представника відповідача Поляницької сільської ради,поданого 11.01.2016, та клопотання представника відповідача адвоката Шиманської Н.С. від 23.03.2016, то з огляду на те, що їхній зміст фактично стосуються одних і тих же підстав залишення позову без розгляду, Суд протокольною ухвалою постановив об`єднати їхній розгляд.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 11.01.2016 представником відповідача Поляницької сільської ради подано клопотання про залишення позову без розгляду (т.1, а.с. 91). У клопотанні представник відповідача зазначає, що прокурор фактично подав позов в інтересах самостійного суб`єкта господарювання (державної компанії) Державного підприємства «Ворохтянське лісове господарство», а не в інтересах органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, що недопускається приписами статті 23 Закону України «Про прокуратуру». Крім того, з матеріалів справи не вбачається порушення інтересів держави в особі Державного агентства лісових ресурсів України.

23.03.2016 клопотання про залишення позову без розгляду подано також представником відповідача адвокатом Шиманською Н.С. Клопотання мотивоване тим, що звернення прокурора із позовом в інтересах держави в особі ДП «Ворохтянське лісове господарство» відбулося з порушенням вимог ст.19 Конституції України, вийшовши за межі повноважень, наданих йому Конституцією України та чинним законодавством. Так, відповідач вважає, що ДП «Ворохтянське лісове господарство» є самостійною юридичною особою з відповідною процесуальною дієздатністю, яка дозволяє самостійно здійснювати захист своїх прав та інтересів в суді. Прокурором не надано доказів, що підприємство у спірних правовідносинах наділено функціями уповноваженого державного органу. Тому відсутні підстави для представництва прокурором інтересів держави в особі Державного підприємства.

У судовому засіданні адвокат Шиманська Н.С. вказане клопотання підтримала, та доповнила, що прокурор перед зверненням до Суду із вказаним позовом всупереч вимог частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» не звернувся до Держлісагентства, як компетентного органу держави, із повідомленням про виявлені ним порушення інтересів держави, а направив зазначене звернення лише на адресу ДП «Ворохтянське лісове господарство». Будь-які докази того, що прокурор у порядку, визначеному у частині четвертій статті 23 Закону України «Про прокуратуру» направив відповідне повідомлення компетентному органу держави, після чого набув право на пред`явлення до суду в інтересах держави вказаного позову в особі Держлісагентства відсутні. З огляду на це, просила позов прокурора залишити без розгляду на підставі пункту 2 частини першої статті 257 ЦПК України, оскільки позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

У судовому засіданні прокурор категорично заперечив щодо задоволення вказаних клопотань, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Суду пояснив, що згідно вимог законодавства прокурор здійснює представництво в суді. Підставою звернення до суду із вказаним позовом стали матеріали кримінального провадження № 248436. Досудовим та судовим слідством встановлено, що службовими особами Поляницької сільської ради підроблені додатки до рішень виконавчого комітету Поляницької сільської ради за 2002-2003 роки в частині передачі у приватну власність незаконно вилучених у ДП «Ворохтянське лісове господарство» земельних ділянок 105 фізичним особам. На підставі зазначених документів землевпорядними організаціями виготовлено технічну документацію на земельні ділянки державного лісового фонду, які перебували згідно з Державним актом на право постійного користування землею серії ІІ-ІФ № 002721у постійному користуванні Ворохтянського лісового господарства, згодом перейменованого у ДП «Ворохтянське лісове господарство», в масив якого входить спірна земельна ділянка. У даній справі протиправне вилучення спірної земельної ділянки порушує інтереси держави, а саме позбавляє державу права на належну їй власність, так і утрудненням чи унеможливленням виконання державою обов`язків, покладених статтями 13, 16, 50 Конституції України, які, у свою чергу, реалізуються відповідними органами виконавчої влади, у тому числі Державним агентством лісових ресурсів України, та його структурними підрозділами на місцях, зокрема, ДП «Ворохтянське лісове господарство». Оскільки вказані органи самостійно не звернулися до Суду з позовом, то прокурор звертається в інтересах держави із вказаним позовом, визначивши при цьому позивачами у цій справі Державне агентство лісових ресурсів України та ДП «Ворохтянське лісове господарство». Зазначає, що Державному агентству лісових ресурсів України про факт протиправного вибуття спірної земельної ділянки було відомо з постанови Галицького районного суду від 04.03.2015. Про це свідчить, зокрема, лист Державного агентства лісових ресурсів України № 12-12/9212-21 від 08.11.2021. Зазначає, що виконання вимог статті 23 Закону України «Про прокуратуру» полягає не у формальному повідомленні прокурором відповідний державний орган, а у доведенні прокурором до відома вказаного органу про виявлене порушення закону з одночасним наданням йому можливості відреагувати самостійно. Тобто визначальним при зверненні до суду є саме факт обізнаності позивача із фактами порушень, які стали підставою для подальшого звернення до суду на фоні неналежного захисту інтересів держави з його боку. Вважає, що відповідь Державного агенства лісових ресурсів України № 12-12/9212-21 від 08.11.2021 є доказом обізнаності Держагенства про порушення прав держави щодо незаконної передачі спірної земельної ділянки із державної власності у приватну. А тому в цій частині клопотання про залишення позову без розгляду Відповідачів є безпідставними. Щодо наявності підстав для представництва інтересів держави в особі ДП «Ворохтянське лісове господарство», то вказане підприємство, у відповідності до статті 3 Статуту ДП «Ворохтянське лісове господарство» створене з метою ведення лісового господарства; охорони, захисту, раціонального використання державного мисливського фонду на території мисливських угідь, наданих у користування підприємству, тощо. Крім того, Державне підприємство володіє земельною ділянкою, що є предметом даного спору на підставі Державного акту на право постійного користування. Оскільки останнє, будучи належним чином обізнаним про наявність порушень прав та інтересів держави, адже зверталося в рамках кримінального провадження із цивільним позовом, який був залишений Судом без розгляду, а також завчасно були повідомлені прокурором про намір звернутися до Суду, не звернулися самостійно, то прокурор мав всі підстави заявити вказаний позов в інтересах держави самостійно, визначивши Підприємство одним із позивачів у цій справі. З огляду на все зазначене, просив у задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду відмовити, оскільки воно є безпідставним.

Заслухавши прокурора, представника відповідача, вивчивши доводи клопотання, проаналізувавши письмові матеріали справи, Суд приходить до висновку.

Відповідно до частин першої, третьої статті 56 ЦПК України у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах.

У визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами.

Згідно з частиною третьою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

У відповідності до частини четвертої статті 56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

Згідно з абзацом другим частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень.

Звертаючись до Суду із цим позовом, прокурор визначив двох позивачів: Державне агентство лісових ресурсів України та Державне підприємство «Ворохтянське лісове господарство».

Щодо представництва інтересів держави в особі Державного агенства лісових ресурсів України.

Як уже вище зазначалося, частина четверта статті 56 ЦПК України покладає на прокурора обов`язок, серед іншого, при зверненні до суду з позовами в інтересах держави зазначатиорган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Прокурор у позові, що є предметом даного судового розгляду, таким органом визначив Державне агенство лісових ресурсів України.

Аналіз Положення про Державне агентство лісових ресурсів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Українивід 8 жовтня 2014 р. № 521 свідчить, що Державне агентство лісових ресурсів України (Держлісагентство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра захисту довкілля та природних ресурсів і який реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства.До основних завдань Держлісагентства відноситься, зокрема, здійснення державного управління територіями та об`єктами природно-заповідного фонду в лісах підприємств, установ і організацій, що належать до сфери його управління; організація ведення лісовпорядкування та впорядкування мисливських угідь;ведення державного лісового кадастру та обліку лісів, тощо.

Оскільки предметом даного позову є оспорення правомірності вибуття із власності держави земельної ділянки, яка входить до складу лісового масиву земель, які, як стверджує прокурор перебували у постійному користуванні ДП «Ворохтянське лісове господарство», що знаходиться у сфері управління Держлісагентства, то Суд вважає, що прокурор правильно визначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, і таким є позивач 1 у справі Державне агенство лісових ресурсів України.

Щодо твердження представника відповідача адвоката Шиманської Н.С., що прокурором не було дотримано абзацу другого частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру», який передбачає обов`язок прокурора попередньо, до звернення досуду, повідомити про це відповідного суб`єкта владних повноважень, то слід зазначити таке.

Як вбачається зі змісту відповіді Державного агентства лісових ресурсів України № 12-12-9212-21 від 08.11.2021 (далі Лист Держагентства), поданої на підтвердження обізнаності Держлісагентства про намір прокурора звертатися із даним позовом, яку прокурор надав Суду, Держагентству було відомо із постанови Галицького районного суду Івано-Франківської області від 04.03.2015 у справі № 1-6/11 (номер провадження 1/341/6/15) про вилучення із державної власності та постійного користування Державного підприємства «Ворохтянське лісове господарство» спірних земельних ділянок, а також було відомо про залишення без розгляду цивільного позовуДержавного підприємства «Ворохтянське лісове господарство» заявленого в рамках зазначеного вище кримінального провадження. Крім того, у Листі Держлісагентства зазначається, що Держлісагентство завжди підтримувало позови прокурора в інтересах держави до фізичних та юридичних осіб про визнання недійсними державних актів про право власності на земельні ділянки, повернення земельних ділянок лісового фонду у державну власність.

Отже, зазначене дозволяє зробити висновок, що Держлісагентству було відомо про обставини, що є предметом даного спору, однак останні з 2015 року по даний час не вживали самостійно заходи для захисту інтересів держави з повернення земельної ділянки, спірність вибуття якої із державної власності оспорюється в рамках цього провадження.Відтак, вказане доводить, що має місце бездіяльність органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах щодо самостійного вжиття заходів з повернення земельної ділянки, яка є предметом даного спору, у державну власність, незважаючи на те, що останнім було відомо про факти порушення за результатами розгляду кримінальної справи.

Окрім того, аналіз матеріалів справи свідчить, що провадження у справі відкрито у 2015 році. У провадженні судді Остап`юк М.В. справа перебуває з серпня 2020 року. Держлісагентство щоразу повідомлялося про дату та час розгляду справи належним чином. Однак, у судові засідання представник не з`являвся. Лише 01.03.2022 представник позивача надіслав клопотання про підтримання позовних вимог у даній справі Держлісагентством, та розгляд справи без їхньої участі.

З огляду на все зазначене вище, Суд вважає, що прокурор має повноваження на звернення до суду в інтересах держави в особі Держлісагентства, а, отже, у задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду в цій частині слід відмовити.

Щодо представництва прокурором інтересів Державного підприємства «Ворохтянське лісове господарство».

Відповідно до абзацу третього частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній.

Згідно з інформацією Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ДП «Ворохтянське лісове господарство» є державним підприємством.

Верховний Суд у постанові від 10.05.2022 у справі № 354/660/15-ц (провадження № 61-2375св22) зазначив, що заборона на здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, передбачена абзацом третім частини третьої статті 23 Закону, має застосовуватись з урахуванням положень абзацу першого частини третьої цієї статті, який передбачає, що суб`єкт в особі якого прокурор може звертатись із позовом в інтересах держави, має бути суб`єктом владних повноважень.

До повноважень прокурора не належить здійснення представництва в суді державних підприємств. При цьому інтереси юридичної особи можуть не збігатися з інтересами її учасників (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.10.2019 у справі № 923/876/16 (провадження № 12-88гс19, пункт 62)). Тому інтереси державного підприємства можуть не збігатися з інтересами держави, яка має статус засновника (вищого органу) такого підприємства (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі № 910/2861/18 (провадження № 12-14гс19, пункт 71).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, керуючись частиною третьою статті 56 ЦПК України, згідно з якою прокурор звертається до суду з позовною заявою виключно у випадках, визначених законом, а Законом не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, та враховуючи висновки Верховного Суду, у постановах, зазначених вище, Суд приходить до висновку про відсутність у прокурора підстав для представництва інтересів держави в особі ДП «Ворохтянське лісове господарство».

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 257 ЦПК України Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Враховуючи все зазначене вище, позовні вимоги в частині представництва прокурором інтересів держави в особі Державного підприємства «Ворохтянське лісове господарство» - слід зашити без розгляду.

Таким чином, клопотання відповідача Поляницької сільської ради та клопотання представника відповідача адвоката Шиманської Н.С. про залишення позову без розгляду підлягають задоволенню частково.

Керуючись статтею 56, пунктом 2 частини першої статті 257, частиною четвертою статті 263 ЦПК України, статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», Суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов Першого заступника прокурора Івано-Франківської області в інтересах ДП «Ворохтянське лісове господарство» до Поляницької сільської ради, ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Новекс Дім», про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та повернення земельної ділянки, - залишити без розгляду.

Судовий розгляд позову Першого заступника прокурора Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Державного агентства лісових ресурсів України до Поляницької сільської ради, ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Новекс Дім», про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та повернення земельної ділянки продовжити.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Яремчанський міський суд Івано-Франківської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Головуючий суддя: М. В. Остап`юк