РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2022 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Степановій Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальність Страхова компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2021 року ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів. Просило стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача на відшкодування майнової шкоди 5571 гривню 67 копійок та судові витрати у справі.

Свої вимоги мотивувало тим, що 21 жовтня 2017 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «МАН» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та автомобіля марки «Фольцваген» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Згідно з постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 07 серпня 2018 року ОСОБА_1 визнаний винним у цій дорожньо-транспортній пригоді, в результаті порушення ним ПДР України. Крім того, постановою встановлено, що ОСОБА_1 самовільно залишив місце пригоди.

У результаті цієї пригоди був пошкоджений автомобіль марки «Фольцваген» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АМ/).

Власник пошкодженого автомобіля марки «Фольцваген» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 звернувся до ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» з повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди та заявою про виплату страхового відшкодування.

ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» було виплачено страхове відшкодування на користь потерпілої особи в розмірі 5571 гривні 67 копійок.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 25 січня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін.

Сторона позивача у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 ч. 3 цієї статті визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідач у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, про час та місце розгляду справи повідомлявся.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 21 жовтня 2017 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «МАН» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та автомобіля марки «Фольцваген» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

19 грудня 2016 року по вул. А. Ахматової, 37 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Хюндай» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 та автомобіля марки «Dodge Ram 2500» державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_2 .

Згідно з постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 07 серпня 2018 року ОСОБА_1 визнаний винним у цій дорожньо-транспортній пригоді, в результаті порушення ним ПДР України. Крім того, постановою встановлено, що ОСОБА_1 самовільно залишив місце пригоди.

У результаті цієї пригоди був пошкоджений автомобіль марки «Фольцваген» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_3 .

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АМ/).

ОСОБА_3 звернулась до ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» з повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди та заявою про виплату страхового відшкодування.

ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» на підставі розрахунку страхового відшкодування та страхового акту № ЦВ/18/2151 від 16 листопада 2018 року було виплачено страхове відшкодування на користь потерпілої особи в розмірі 5571 гривні 67 копійок, що підтверджується платіжним дорученням № ID-112162 від 19 листопада 2018 року.

Відповідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно з п.п. «в» п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

З постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 07 серпня 2018 року вбачається, що ОСОБА_1 самовільно залишив місце пригоди.

З огляду на викладене, суд вважає, що оскільки позивач виплатив грошові кошти, він має право звернутися до відповідача з позовом про відшкодування понесених збитків.

Таким чином, стягненню з відповідача підлягає 5571 гривня 67 копійок.

З огляду на наведене, позовна заява ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» підлягає задоволенню.

З урахуванням задоволення позову та на підставі статті 141 ЦПК України, стягненню з відповідача підлягає судовий збір в сумі 2270 гривень.

Позивач також просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч. 3 цієї статті визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано суду письмові докази.

14 травня 2019 року між ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» та Адвокатським бюро «Грідін і Партнери» укладено договір про надання правничої допомоги.

Крім того, у матеріалах справи міститься завдання-доручення № 165 до договору про надання правничої допомоги від 14 травня 2019 року, копія платіжного доручення № 23854 від 05 листопада 2021 року про оплату за правничу допомогу за договором про надання правничої допомоги від 14 травня 2019 року за завданням-дорученням № 165 в сумі 16000 гривень, акт прийому-передачі наданої правничої допомоги до договору про надання правничої допомоги від 14 травня 2019 року, детальний розрахунок та опис робіт (наданих послуг) від 08 листопада 2021 року, виконаних за договором про надання правничої допомоги від 14 травня 2019 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Білинової А.В., ордер від ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» на адвоката Білинову А.В.

Вбачається, що позивачем наданий суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, як це передбачено статтею 137 ЦПК України.

Згідно з частинами 4-6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Стороною відповідача не заявлялося клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

За таких обставин, вимога про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 3000 гривень з відповідача на користь позивача підлягає задоволенню.

Керуючись п.п. «в» п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 1191 ЦК України, статтями 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов Товариства з додатковою відповідальність Страхова компанія «Альфа-Гарант» (м. Київ, бул. Лесі Українки, 26, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь Товариства з додатковою відповідальність Страхова компанія «Альфа-Гарант» (м. Київ, бул. Лесі Українки, 26, ) виплачене страхове відшкодування в сумі 5571 гривні 67 копійок, витрати на правничу допомогу в розмірі 3000 гривень та 2270 гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 08 серпня 2022 року.

Суддя: