Номер провадження 2/756/1030/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2022 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Белоконної І.В.,

за участю секретаря - Мушкетик І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на рухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач у липні 2021 року звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача, у якому просив визнати дійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки «Тойота Рав 4», чорного кольору з прикріпленими державним номером НОМЕР_1 , шасі НОМЕР_2 , укладений 30 серпня 2016 року у м. Київ між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , визнавши за позивачем право власності на вказаний автомобіль.

У обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 зазначив, що 30 серпня 2016 року між ним та відповідачем була укладена угода про купівлю-продаж належного останній рухомого майна, а саме автомобіля марки «Тойота Рав 4», чорного кольору з прикріпленими державним номером НОМЕР_1 , шасі НОМЕР_2 .

У зв`язку із тим, що у відповідача на той час не було можливості виконати всі необхідні формальності для завершення оформлення даної угоди, сторони домовилися, що відповідач видасть на ім`я позивача довіреність на право володіння, користування та розпорядження даним автомобілем, а також передасть йому технічний паспорт автомобіля, та надасть розписку про отримання грошових коштів, які я ОСОБА_1 сплатив за нього.

13 вересня 2016 року позивач оформив на своє ім`я страховий поліс.

Крім цього, позивач з відповідачем домовилися, що в будь-який зручний момент вони завершать оформлення угоди купівлі-продажу вищезазначеного автомобіля, так як ОСОБА_1 бажав, щоб машина була оформлена саме на його ім`я, а у відповідності до положень чинного ЦК України довірена особа не може вчиняти правочини із довіреним йому майном на свою користь.

На даний час позивач виявив бажання завершити угоду шляхом її офіційного укладання та реєстрації права власності на спірний автомобіль за ним, проте відповідач не виходить на зв`язок, позбавляє можливості оформити спірне авто.

Позивач зазначає, що за нотаріально посвідченою односторонньою угодою, укладеною відповідачем на його користь, був прихований інший правочин, який сторони насправді вчинили, а саме договір купівлі-продажу автомобіля, оскільки за цією угодою позивач передав власнику автомобіля - ОСОБА_2 грошові кошти за придбаний автомобіль у розмірі 27 000,00 доларів США, а остання передала йому автомобіль та генеральну довіреність з правом його відчуження.

За вищевказаним позовом ухвалою суду від 22 липня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження.

Ухвалою від 14 грудня 2021 року клопотання представника ОСОБА_2 про призначення по справі судової почеркознавчої експертизи задоволено та призначено по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на рухоме майно судову почеркознавчу експертизу. На розгляд експерта поставлено наступне питання: чи виконано ОСОБА_2 чи іншою особою підпис на розписці, що датована 30.08.2016р., про те, Що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продала автомобіль «TOYOTA RAV 4», д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за суму 27000,00 американських доларів (двадцять сім тисяч USD)? Проведення експертизи доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (м. Київ, вул. Смоленська, 6). Витрати, пов?язані з проведенням судової почеркознавчої експертизи, покладено на відповідача ОСОБА_2 . Провадження по справі зупинено до отримання висновку експерта.

30 червня 2022 року судом поновлено провадження по справі на підставі того, що 26 червня 2022 року на адресу суду повернулись матеріали справи без виконання ухвали суду у зв`язку з не оплатою експеризи.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні заперечувала у задоволенні позовних вимог у зв`язку з тим, що жодного договору купівлі-продажу автомобіля між нею та позивачем укладено не було. Між сторонами було усно досягнуто домовленості про те, що відповідач уповноважує позивача користуватися та розпоряджатися належним їй на праві власності автомобілем «TOYOTA RAV 4», д.н.з. НОМЕР_1 , і на виконання цієї домовленості видала позивачу довіреність, наділивши його всіма необхідними повноваженнями. Додала, що жодних розписок про отримання грошових коштів від позивача вона не писала.

Заслухавши пояснення відповідача та представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити з огляду на таке.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

30 серпня 2016 року відповідач ОСОБА_2 видала нотаріально посвідчену довіреність, якою уповноважила позивача ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_3 користуватися та розпоряджатися від імені позивача належним їй автомобілем «Toyota Rav 4», чорного кольору з прикріпленими державним номером НОМЕР_1 , шасі НОМЕР_2 .

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

Письмова форма договору купівлі-продажу автомобіля передбачена й постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, якою затверджені Правила державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин на шасі, автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок (Правила), згідно з п. 2 яких вони є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб.

Відповідно до п. 8 зазначених Правил державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність, для юридичних осіб - організаційно-розпорядчий документ про проведення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів та видана юридичною особою довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Згідно з п. 40 цих Правил зняття з обліку транспортних засобів проводиться після їх огляду в сервісному центрі МВС або в центрі надання адміністративних послуг на підставі заяви власника, документа, що посвідчує особу, виконавчого напису нотаріуса, постанови державного або приватного виконавця або рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Спірний автомобіль не був знятий з обліку в сервісному центрі МВС або в центрі надання адміністративних послуг згідно законодавства чинного під час виникнення правовідносин між позивачем та відповідачем, залишався зареєстрованим за відповідачем ОСОБА_2 . Заява від відповідача та позивача про зняття з обліку автомобіля не подавалась і його огляд сервісним центром МВС або центром надання адміністративних послуг не здійснювався.

Пунктом 42 Правил (на час укладення довіреності 30.08.2016) передбачено, що у разі коли транспортний засіб знімається з обліку у зв`язку з його відчуженням, у свідоцтві про реєстрацію (технічному паспорті) або на копії реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію на пластиковій основі, робиться запис: «Транспортний засіб знято з обліку для реалізації».

Відповідно до п. 8 зазначених Правил, правомірність придбання транспортного засобу підтверджується зазначеними в них документами, зокрема: Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку: договори, укладені на товарних біржах на зареєстрованих в уповноваженому органі МВС бланках; укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; договір купівлі-продажу транспортного засобу, укладений між покупцем та суб`єктом господарювання, який є власником зареєстрованого за ним транспортного засобу і здійснює оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами, підписаний уповноваженою особою такого суб`єкта господарювання та скріплений печаткою (у разі наявності); укладені та оформлені в центрах надання адміністративних послуг у присутності адміністраторів таких центрів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; договори купівлі-продажу транспортних засобів, що підлягають першій державній реєстрації в сервісних центрах МВС, за якими продавцями виступають суб`єкти господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами, і які підписані від імені таких суб`єктів уповноваженою особою; договір комісії між власником транспортного засобу і суб`єктом господарювання, який за таким договором є комісіонером, та договір купівлі-продажу транспортного засобу, за яким продавцем є такий суб`єкт господарювання, які підписані від імені суб`єкта господарювання уповноваженою особою, - у разі продажу транспортних засобів суб`єктами господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами на підставі договору комісії, укладеного з власником транспортного засобу; свідоцтва про право на спадщину, видані нотаріусом або консульською установою, чи їх дублікати; рішення про закріплення транспортних засобів на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняті власниками транспортних засобів чи особами, уповноваженими управляти таким майном; рішення власників майна, уповноважених ними органів про передачу транспортних засобів з державної в комунальну власність чи з комунальної власності в державну власність; копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин; довідка органу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що виділили автомобіль або мотоколяску; акт приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 6, виданий підприємством-виробником або підприємством, яке переобладнало чи встановило на транспортний засіб спеціальний пристрій згідно із свідоцтвом про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, із зазначенням ідентифікаційних номерів такого транспортного засобу та конкретного одержувача; митна декларація на бланку єдиного адміністративного документа на паперовому носії або електронна митна декларація, або видане митним органом посвідчення про реєстрацію в уповноважених органах МВС транспортних засобів чи їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; договір фінансового лізингу та договір купівлі-продажу предмета лізингу; акт про проведений електронний аукціон або постанова та акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, видані органом державної виконавчої служби або приватним виконавцем; рішення про безоплатну передачу конфіскованого майна, винесене комісією, утвореною відповідно до пункту 11 Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2002 р. № 985 (Офіційний вісник України, 2002 р., № 29, ст. 1371); акт про придбання майна на аукціоні з продажу майна боржників у справах про банкрутство (неплатоспроможність); договір купівлі-продажу транспортного засобу, укладений за результатами прилюдних торгів (аукціону) або електронних торгів, за яким продавцем виступає Національне агентство з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, або акт про реалізацію активів на електронних торгах, виданий Національним агентством з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів; акт про придбання товару на електронному аукціоні, виданий митним органом у разі продажу транспортних засобів у випадках, передбачених статтею 243 Митного кодексу України; договір купівлі-продажу, оформлений в електронному вигляді через електронний кабінет водія або Єдиний державний вебпортал електронних послуг.

Сукупність зібраних судом доказів свідчить про те, що в установленому порядку договір купівлі-продажу спірного автомобіля між його власником відповідачем та позивачем укладений не був.

За таких обставин суд приходить до висновку, щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

На підставі викладеного, ст. 41 Конституції України, ст. 208, 328, 334 ЦК України, ст. 4-5, 12-13, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 01 серпня 2022 року.

Суддя,- Белоконна І.В.