Справа № 188/1837/21
Провадження № 2/188/250/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2022 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Бурди П.О.,

при секретарі судового засідання Фесик Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Петропавлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майнових прав забудовника у порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) в особі представника за довіреністю від 25.06.2021 року, що посвідчена приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Свириденко Людмилою Василівною та зареєстрована в реєстрі за №508, ОСОБА_3 звернувся до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідачка) про визнання майнових прав забудовника у порядку спадкування. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_4 (далі спадкодавець).

Спадкодавець за життя заповіту не складав.

Позивач та відповідачка спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняли шляхом подання заяв про прийняття спадщини за законом до Другої Синельниківської державної нотаріальної контори. Дружина спадкодавця ОСОБА_5 12.05.2000 подала до Другої Синельниківської державної нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини, що залишилася після смерті ОСОБА_4 . Крім спірного незавершеного будівництвом будинку, а також індивідуального гаража (майна, що є предметом спору у цій справі), до складу спадщини також входить таке майно: житловий будинок по АДРЕСА_1 ; земельна ділянка кадастровий номер :04:001:0569 площею 0,0057 га для будівництва індивідуального гаража, розташована за адресою: АДРЕСА_2 ; грошові кошти на банківському рахунку. Позивач та відповідачка уклали між собою договір про поділ спадкового майна від 17.04.2021р., згідно з яким домовилися між собою про поділ вказаного спадкового майна таким чином:

житловий будинок по АДРЕСА_1 , а також грошові кошти спадкодавця переходять у порядку спадкування у власність відповідачки ОСОБА_2 ;

земельна ділянка кадастровий номер :04:001:0569 площею 0,0057 га для будівництва індивідуального гаража, розташована за адресою: АДРЕСА_2 переходить у порядку спадкування у власність позивача ОСОБА_1 .

Нотаріусом до складу спадщини не включене спадкове майно, яке на момент відкриття спадщини не було завершене будівництвом та не введене в експлуатацію, зокрема житловий будинок по АДРЕСА_3 ; індивідуальний гараж по АДРЕСА_3 . З приводу цього майна спадкоємці домовилися між собою про те, що воно переходить у порядку спадкування у власність позивача ОСОБА_1 .

24.09.2020 позивач звернувся до Другої Синельниківської державної нотаріальної контори з питання отримання свідоцтв про право на спадщину на спірне спадкове майно - житловий будинок по АДРЕСА_3 , а також індивідуальний гараж по АДРЕСА_2 . Але нотаріус своїми постановами від 24.09.2020р. відмовив позивачу у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на вказане майно у зв`язку з ненаданням щодо нього правовстановлюючих документів, які підтверджують введення в експлуатацію завершених будівництвом об`єктів спірного нерухомого майна.

Посилаючись на ст.ст. 328, 392, 1216, 1217, 1241, 1268 Цивільного кодексу (далі ЦК) України, позивач просить визнати за ним, як спадкоємцем за законом, право забудовника на вжиття всіх необхідних заходів для введення в експлуатацію завершених будівництвом об`єктів - житлового будинку по АДРЕСА_3 з господарськими будівлями та спорудами, а також індивідуального гаража по АДРЕСА_3 , у тому числі право подати від свого імені декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта. Витрати по сплаті судового збору позивач просить залишити за позивачем.

Ухвалою суду від 18 лютого 2022 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження і призначено підготовче засідання на 31 березня 2022 року.

Позивач подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позов підтримав і просив задовольнити.

Відповідачка до суду не з`явилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги позивача визнала у повному обсязі, прохала справу розглянути за її відсутності.

У зв`язку з визнанням відповідачем позову рішення суду ухвалене у підготовчому провадженні.

Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось.

Вивчивши надані позивачем докази, суд зазначає таке.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1). Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3).

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Правовідносини між сторонами регулюються нормами ЦК України.

У судовому засіданні встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним майнових прав забудовника у порядку спадкування.

Судом встановлено, що спірне спадкове майно (будівлі), яке за життя було збудоване, але не було введене спадкодавцем в експлуатацію, складається з:

житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами 1993 року побудови згідно з технічним паспортом БТІ, розташованого по АДРЕСА_3 ;

індивідуального гаража 2005 року побудови згідно з технічним паспортом БТІ, розташованого по АДРЕСА_3 .

Будівництво спірного житлового будинку дозволено спадкодавцеві на підставі розпорядження голови Петропавлівської райдержадміністрації від 19.04.1993 №115, а також рішення виконавчого комітету Петропавлівської селищної ради народних депутатів від 07.04.1993 №158, яке здійснювалося на підставі та відповідно до проекту забудови земельної ділянки індивідуального забудовника, який було видано на спадкодавця.

Згідно з технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 09.09.2020р. будівництво спірного житлового будинку фактично завершено.

Відповідно до довідки КП «Павлоградське МБТІ» від 31.08.2020 №428/116, а також згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.12.2021 право власності на будинок по АДРЕСА_3 не зареєстровано. Вказаною інформацією підтверджується, що право власності на земельну ділянку, на якій розташований спірний житловий будинок, також не зареєстровано.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Петропавлівської селищної ради від 30.05.2005р. №87 спадкодавцю дозволено будівництво гаража по АДРЕСА_3 та видано план забудови земельної ділянки.

Відповідно до рішення Петропавлівської селищної ради від 11.07.2017 №270-13/VII ОСОБА_4 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва індивідуального гаража по АДРЕСА_2 .

Згідно з технічним паспортом на гараж від 28.01.2011 будівництво спірного гаража фактично завершено.

Згідно з довідкою КП «Павлоградське МБТІ» від 31.08.2020 №429/122, а також згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.12.2021 право власності за спадкодавцем на вказаний індивідуальний гараж по АДРЕСА_3 не зареєстровано.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08.10.2020 за спадкодавцем зареєстроване право власності на земельну ділянку кадастровий номер :04:001:0569 площею 0,0057 га для будівництва індивідуальних гаражів по АДРЕСА_2 . Позивач 17.04.2021 став власником вказаної земельної ділянки на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, про що мається запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №41551524 від 17.04.2021.

Спірне майно - житловий будинок та індивідуальний гараж на вважаються незавершеним будівництвом, оскільки за життя не були введені ОСОБА_4 в експлуатацію у порядку, передбаченому законодавством.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії НОМЕР_1 від 04.01.2020р.

ОСОБА_4 на складав заповіту, що підтверджується копіями постанов нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 24.09.2020 та копією витягу зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 12.05.2020р.

Відповідно до довідки Петропавлівської селищної ради спадкодавець на дату смерті був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_3 , а разом з ним був зареєстрований позивач та дружина спадкодавця ОСОБА_5 , чий родинний зв`язок підтверджується відміткою органу ДРАЦС у її паспорті громадянина України.

Позивач та відповідачка спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняли шляхом подання заяв про прийняття спадщини за законом до Другої Синельниківської державної нотаріальної контори.

Дружина спадкодавця ОСОБА_5 12.05.2000 подала до Другої Синельниківської державної нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини, що залишилася після смерті ОСОБА_4 .

Крім спірного незавершеного будівництвом будинку, а також індивідуального гаража, тобто майна, що є предметом спору по цій справі, до складу спадщини також увійшло таке майно:

житловий будинок по АДРЕСА_3 ;

земельна ділянка кадастровий номер :04:001:0569 площею 0,0057 га для будівництва індивідуального гаража, розташована за адресою АДРЕСА_3 ;

грошові кошти на рахунку в банківській установі.

Спадкоємці уклали між собою договір про поділ спадкового майна від 17.04.2021р., згідно з яким домовилися між собою про поділ вказаного спадкового майна таким чином:

житловий будинок по АДРЕСА_3 , а також грошові кошти спадкодавця переходять у порядку спадкування за законом у власність відповідачки ОСОБА_2 ;

земельна ділянка кадастровий номер :04:001:0569 площею 0,0057 га для будівництва індивідуального гаража, розташована за адресою: АДРЕСА_3 переходить у власність позивача у порядку спадкування за законом.

До складу спадщини спірне спадкове майно нотаріусом не було включене у зв`язку з тим, що на момент відкриття спадщини вказане майно не було завершене будівництвом та не введене в експлуатацію, зокрема житловий будинок по АДРЕСА_3 ; індивідуальний гараж по АДРЕСА_3 .

З приводу цього майна спадкоємці домовилися між собою про те, що воно перейде у порядку спадкування за законом у власність позивача ОСОБА_1 .

17.04.2021 позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку кадастровий номер :04:001:0569 площею 0,0057 для будівництва індивідуального гаража, розташованого за адресою АДРЕСА_3 та зареєстровано право власності на вказане майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що свідчить запис про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №41551524 від 17.04.2021р.

14.04.2021 відповідачу видано свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_3 та грошові кошти на банківському рахунку спадкодавця.

24.09.2020 року представник позивача звернувся до Другої Синельниківської державної нотаріальної контори з питання отримання свідоцтв про право на спадщину на житловий будинок по АДРЕСА_3 , та індивідуальний гараж по АДРЕСА_3 . Однак нотаріус окремими постановами від 24.09.2020 відмовив позивачу у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на вказане майно у зв`язку з ненаданням щодо нього правовстановлюючих документів, які підтверджують введення в експлуатацію завершених будівництвом об`єктів нерухомого майна. Також нотаріус роз`яснив позивачу його право на звернення до суду для визнання прав забудовника та вжиття всіх необхідних заходів для введення в експлуатацію завершеного будівництвом об`єкта на спадкове майно.

Пунктом 4.15 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 Розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку встановленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, позивач спадщину після смерті спадкодавця прийняв, але не може оформити правовстановлюючі документи на вказане майно у зв`язку з неподанням оригіналів правовстановлюючих документів на спірне майно по причині не введення в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів.

Згідно ч.ч 2, 3 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, споруди тощо) виникає після завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання, тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Частинами п`ятою, восьмою статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката. Експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Згідно зі статтею 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Згідно з пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини.

Якщо об`єкт будівництва не був завершений спадкодавцем чи не був прийнятий в експлуатацію, або право власності не було за ним зареєстроване, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обов`язки, а саме: право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані спадкодавцем у процесі цього будівництва; право завершити будівництво (як правонаступник спадкодавця - замінений у порядку спадкування забудовник); право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершений будівництвом об`єкт; право одержати на своє ім`я свідоцтво про право власності та зареєструвати право власності. До вказаного правового висновку дійшов Верховний суд у постанові від 01.04.2020 року у справі №707/1803/16-ц.

Отже, позивач, як один із спадкоємців, має право на успадкування всіх майнових прав спадкодавця, у тому числі прав забудовника щодо подання від свого імені декларації для прийняття в експлуатацію завершеного будівництвом об`єкта.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Оскільки позивач не має змоги отримати у встановленому законом порядку свідоцтво про право на спадщину за законом на спірне нерухоме майно та не має змоги подати від свого імені декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта, визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до звітів про оцінку майна, виготовлених ТОВ «ДЕПАРК ГРУПП» та ТОВ «Центр оцінки «ЕПОС» від 09.04.2021 та 25.08.2021, сукупна вартість спірного нерухомого майна складає 130 017,00 грн.

Виходячи з цієї ціни позову та вимог пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 1 300,17 грн, про що до позову додана квитанція банку.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір у разі задоволення позовних вимог покладається на відповідача. У позові позивач прохав сплачений ним судовий залишити за ним. Виходячи з принципу диспозитивності, викладеному у ст.13 ЦПК України, суд задовільняє прохання позивача.

На підставі викладеного, ст. ст. 328, ч.ч 2, 3 ст. 331, 392, 1216, 1218, 1268 ЦК України, ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», керуючись статтями 4, 13, 76-81, 141, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 до ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , що проживає за адресою: АДРЕСА_4 , про визнання майнових прав забудовника у порядку спадкування задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 , як спадкоємцем за законом, право забудовника на вжиття всіх необхідних заходів для введення в експлуатацію завершеного будівництвом об`єкта - житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_3 , у тому числі право подати від свого імені декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта.

Визнати за ОСОБА_1 , як спадкоємцем за законом, право забудовника на вжиття всіх необхідних заходів для введення в експлуатацію завершеного будівництвом об`єкта - індивідуального гаража по АДРЕСА_3 , у тому числі право подати від свого імені декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта.

Витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя П. О. Бурда