Справа №333/7904/21
Провадження №2/333/1436/22
РІШЕННЯ

Іменем України

01 серпня 2022 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Варнавської Л.О.,

за участю секретаря судового засідання Іщенко А.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Кузьмінова Д.В.,

представника відповідача адвоката Губорєвої Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця», третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Первинна профспілкова організація в апараті відокремленого структурного підрозділу «Запорізька дирекція залізничних перевезень» державного підприємства «Придніпровська залізниця» про поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

До суду 15.11.2021 р. звернувся ОСОБА_1 з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» про поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди. Посилається на таке. З 09.04.1991 року позивач працює на підприємстві відповідача. 25.11.2003 р. на підставі наказу №734/ОС позивач був призначений на посаду начальника комерційного відділу. 18.10.2021 р. наказом №НОК-1684/ОС від 13.10.2021 р. ОСОБА_1 звільнено з роботи у зв`язку зі скороченням штату на підставі п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України. Позивач вважає, що звільнення проведено незаконно. Зазначає, що на оперативній нараді першого заступника директора регіональної філії «Придніпровська залізниця 29.04.2021 року було ухвалено підготувати та надати подання директору регіональної філії «Придніпровська залізниця» щодо об`єднання комерційних відділів Дніпровської та Запорізької дирекції залізничних перевезень, після чого підготувати зміни до штатного розпису дирекцій.

14.07.2021 р. за підписом директора регіональної філії «Придніпровська залізниця» прийнято наказ №322/Н «Про зміни в організації виробництва та праці у структурних підрозділах регіональної філії «Придніпровська залізниця», згідно якого вирішено провести у структурних підрозділах регіональної філії «Придніпровська залізниця» зміни в організації виробництва та праці, а саме реорганізувати підрозділ «Комерційний відділ структурного підрозділу «Запорізька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» шляхом злиття його з підрозділом «Комерційний відділ» структурного підрозділу «Дніпровська дирекція залізничних перевезень регіональної філії «Придніпровська залізниця», у зв`язку з чим вилучити з 15.10.2021 р. зі штатних розписів структурних підрозділів «Дніпровська дирекція залізничних перевезень» та «Запорізька дирекція залізничних перевезень» підрозділи зі скороченням посад, зокрема скороченням посади начальника комерційного відділу «Запорізької дирекції залізничних перевезень», яку займав позивач.

Листом від 15.07.2021 р. №НЗК-7-3/476 заступник директора регіональної філії «Придніпровська залізниця» з управління персоналом та соціальної політики ОСОБА_2 в порядку виконання вимог ст. 43 КЗпП звернулась до голови Первинної профспілкової організації в апараті відокремленого структурного підрозділу «Запорізька дирекція залізничних перевезень» за згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Листом від 16.08.2021 р. №317 голова Первинної профспілкової організації в апараті відокремленого структурного підрозділу «Запорізька дирекція залізничних перевезень» Лекаркін Ю.А. запросив від регіональної філії «Придніпровська залізниця» протокол рішення АТ «Укрзалізниця» від 23.07.2020 р. №Ц-45/62 Ком.т. в частині прийняття рішення про перерозподіл повноважень та зміни функціональних обов`язків керівників комерційних відділів дирекцій залізничних перевезень, а також технологічне і економічне обґрунтування вилучення та скорочення зі штатного розпису СП «Запорізька дирекція залізничних перевезень» 17 штатних одиниць комерційного відділу. На цей лист регіональна філія «Придніпровська залізниця» протокол рішення АТ «Укрзалізниця» не надходив, інших відомостей не повідомили.

Зазначає, що рішення про реорганізацію підрозділу «Комерційний відділ» СП «Запорізька дирекція залізничних перевезень» шляхом злиття його з підрозділом «Комерційний відділ» структурного підрозділу «Дніпровська дирекція залізничних перевезень» є необґрунтоване, у зв`язку з тим, що це рішення суперечить стратегії АТ «Українська залізниця» на 2019-2023 роки.

11.10.2021 року Первинна профспілкова організація в апараті відокремленого структурного підрозділу «Запорізька дирекція залізничних перевезень» розглянувши подання регіональної філії «Придніпровська залізниця» № ДН-3 06/623 про погодження розірвання трудового договору із начальником комерційного відділу СП «Запорізька дирекція залізничних перевезень» ОСОБА_1 вирішила згоду не надавати.

13.10.2021 року начальником регіональної філії «Придніпровська залізниця» підписано наказ №НОК-1684 про припинення трудового договору з ОСОБА_1 з 18.10.2021 року згідно п.1 ст. 40 КЗпАП.

Позивач вважає, що мало місце порушення вимог ч.ч.1, 7 ст.43 КЗпП України, оскільки була відсутня згода профспілкової організації, членом якої є ОСОБА_1 , тому звільнення позивача є незаконним.

Просить скасувати наказ (розпорядження) регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» №НОК-1684/ОС від 13.10.2021 року про припинення трудового договору з ОСОБА_1 з 18.10.2021 р. згідно п. 1 ст. 40 КЗпП, поновити ОСОБА_1 на посаді начальника комерційного відділу структурного підрозділу «Запорізька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця», стягнути з відповідача на користь позивача середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 19.10.2021 року по день поновлення на роботі у розмірі 1419,57 грн. за кожний робочий день, стягнути моральну шкоду в сумі 90000 грн.

Ухвалою судді 25.11.2021 року провадження по справі відкрито, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

23.12.2021 року до суду надійшов відзив АТ «Українська залізниця», в якому відповідач позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні. Посилається на таке. Підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розклад, суд не вправі вирішувати питання щодо доцільності змін в організації виробництва і праці та наступного скорочення штату працівників. Стратегія АТ «Українська залізниця» на 2019-2023 роки не може містити інформацію щодо тих підрозділів, які будуть реорганізовуватись зі скороченням посад. Ця стратегія передбачає необхідність розробки плану реалізації стратегії.

Відповідач вказує, що він виконав свій обов`язок про персональне попередження про наступне вивільнення, передбачене ч.1 ст. 49 КЗпП України, також двічі пропонував позивачеві ряд вакансій, а саме 28.08.2021 р., 30.09.2021 р. Крім того, відповідач звертався до голови Дорожньої профспілкової організації Придніпровскої залізниці з листом від 15.07.2021 р. №Н-30/163; голови Запорізької територіальної профспілкової організації Придніпровської залізниці з листом від 15.07.2021 року №НЗК-7-3/475; голови Первинної профспілкової організації апарату Запорізької дирекції залізничних перевезень з листом від 15.07.2021 р. №НЗК-7-3/476 з метою проведення консультацій, направлених на запобігання звільненню чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків будь-якого звільнення. Ці подання були розглянуті 30.09.2021 р. за №ДН-3 06/623 на засіданні Первинної профспілкової організації в апараті відокремленого структурного підрозділу «Запорізька дирекція залізничних перевезень» державного підприємства «Придніпровська залізниця» від 11.10.2021 р. за наслідками якої було вирішено згоди не надавати у зв`язку з ненаданням виписки з рішення засідання правління АТ «Укрзалізниця» від 23.07.2020 р. №Ц-45/62ком.т про зміни в структурі служби комерційної роботи та маркетингу, що прийнято за відсутність змін в виробництві та праці; недодержання вимог п. 2.2.7 колективного договору «Придніпровської залізниці» згідно якого адміністрація зобов`язалась подання профспілковим комітетам на вивільнення працівників за скороченням штату або чисельності надавати з технологічним та економічним обґрунтуванням.

Відповідач вважає, що він вчинив всі належні дії, передбачені чинним законодавством, направлені на отримання згоди профспілкової організації, вважає, що відмова від надання згоди на звільнення є необґрунтованою, тому відповідач видав наказ про звільнення. Також відповідач зазначає, що посилання в позові на недотримання п. 2.2.7 Колективного договору ДП «Придніпровська залізниця» є колективним трудовим спором, для розгляду якого існує примирно-третейський порядок вирішення та не може бути підставою для поновлення позивача на роботі.

Позивач не надав жодного доказу на підтвердження спричинення йому моральної шкоди. Визначений розрахунок розміру середньомісячної заробітної плати та визначений розмір середньоденного заробітку складає 1358 грн. при розмірі середньої заробітної плати 29112,13 грн.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Первинна профспілкова організація в апараті відокремленого структурного підрозділу «Запорізька дирекція залізничних перевезень» державного підприємства «Придніпровська залізниця» 13.01.2022 р. надіслали відзив на позов, в якому зазначили, що одержане профспілкою подання за №ДН-3 06/623 від 30.09.2021 р. про надання згоди на звільнення ОСОБА_1 було ними розглянуто та постановлено згоди на розірвання трудового договору не надавати. Виписки з протоколу від 11.10.2021 р. були ними надані вчасно як роботодавцю так й ОСОБА_1 , зі сторони профспілки були дотримані всі строки передбачені законодавством, всі підстави, викладені в протокольному рішенні 11.10.2021 р. підтримують.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Кузьмінов Д.В. позов підтримали, надали пояснення аналогічні викладеним. Додатково ОСОБА_1 пояснив, що окрім скорочення його посади, інших скорочень не відбулось, всі інші працівники його відділу залишились працювати на своїх місцях, відділ лише змінив назву. Вважає, що це скорочення відбулось для того, щоб звільнити його з посади. Під час роботи за штатним розписом у відділі було три заступника начальника відділу. Всі ці люди залишились працювати у новому відділі. Йому не пропонували місце роботи в новоствореному відділі.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені у відзиві на позов.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог Первинна профспілкова організація в апараті відокремленого структурного підрозділу «Запорізька дирекція залізничних перевезень» державного підприємства «Придніпровська залізниця» в судове засідання не направила свого представника, просили розглядати справу без їх участі.

Заслухавши сторони, дослідивши надані письмові матеріали, судом фактично встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 25.11.2003 р. (наказ №734/ОС) був призначений на посаду начальника комерційного відділу, ця посада в подальшому перейменована начальника відділу комерційного відділу (наказ НОК №962/ОС від 26.2.2013 р.), що підтверджується копією трудової книжки та не оспорюється сторонами (а.с.9-13) .

Відповідно до протоколу наради заступника директора регіональної філії «Придніпровська залізниця» від 29.04.2021 р. було ухвалено підготувати та надати подання на Директора регіональної філії «Придніпровська залізниця» щодо об`єднання комерційних відділів Дніпровської та Запорізької дирекцій залізничних перевезень, далі підготувати проект повідомлень працівників комерційного відділу Запорізької дирекцій залізничних перевезень щодо переведення штату відділу до штату Дніпровської дирекції. Також було ухвалено підготувати проект Структурної схеми комерційного відділу під безпосереднім керуванням начальника комерційного відділу Дніпровської дирекції з урахуванням змін до штатного розкладу (а.с.19-20).

14.07.2021 року регіональною філією «Придніпровська залізниця» виданий наказ №322/Н «Про зміни в організації виробництва та праці у структурних підрозділах регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця», а саме: реорганізувати підрозділ «Комерційний відділ» структурного підрозділу «Запорізька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» шляхом злиття його з підрозділом «Комерційний відділ» структурного підрозділу «Дніпровська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» відповідно до структури зазначеної в додатку №1; вилучити з 15.10.2021 р. зі штатних розписів структурних підрозділів «Дніпровська дирекція залізничних перевезень» та «Запорізька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» підрозділи зі скороченням посад відповідно до додатку №2 (а.с.22,23, 98-103).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

15.07.2021 року регіональна філія «Придніпровська залізниця» надіслала повідомлення голові Дорожньої профспілкової організації Придніпровської залізниці, голові Запорізької територіальної профспілкової організації Придніпровської залізниці про те, що у зв`язку із змінами в структурі служби комерційної роботи та маркетингу реорганізується комерційний відділ структурного підрозділу «Дніпровська дирекція залізничних перевезень» та комерційний відділ структурного підрозділу «Запорізька дирекція залізничних перевезень». Із штатного розпису структурного підрозділу «Дніпровська дирекція залізничних перевезень» вилучаються зі скороченням посад 16 штатних одиниць комерційного відділу, із штатного розпису структурного підрозділу «Запорізька дирекція залізничних перевезень» вилучаються зі скороченням посад 17 штатних одиниць комерційного відділу. До штатного розпису Дніпровської дирекції залізничних перевезень запроваджуються 33 штатних одиниці. (а.с.105)

В листі на ім`я голови первинної профспілкової організації апарату Запорізької дирекції залізничних перевезень (№НЗК-7/3/476 від 15.07.2021 р.) регіональна філія «Придніпровська залізниця» також повідомила про вилучення зі скороченням посад 17 штатних одиниць комерційного відділу, в тому числі начальника відділу та зазначила, що до штатного розпису структурного підрозділу «Дніпровська дирекція залізничних перевезень» запроваджуються 33 штатних одиниці. (а.с.106-107)

16.08.2021 року Первинна профспілкова організація в апараті відокремленого структурного підрозділу «Запорізька дирекція залізничних перевезень» державного підприємства «Придніпровська залізниця» звернулась листом №317 до заступника директора регіональної філії «Придніпровська залізниця» з управління персоналом та соціальної політики, в якому зазначила, що подання про вивільнення 17 штатних одиниць працівників комерційного відділу повинно надаватись профспілковим комітетам з технічним та економічним обґрунтуванням та просять надати протокол рішення правління АТ УЗ від 23.07.2020 р. №Ц-45/62 Ком.т, в частині прийняття рішення про перерозподіл повноважень та зміни функціональних обов`язків керівників комерційних відділів дирекцій залізничних перевезень та технологічне та економічне обґрунтування вилучення та скорочення зі штатного розпису СП «Запорізька дирекція залізничних перевезень» 17 штатних одиниць комерційного відділу. (а.с.26)

Заступник директора регіональної філії «Придніпровська залізниця» з управління персоналом та соціальної політики 30.08.2021 року (лист №НЗК-7-3/627) надав відповідь, в якій зазначив, що проведення реорганізації шляхом об`єднання двох комерційних відділів відповідає меті, яку реалізовує товариство, персонал комерційного господарства Запорізького регіону територіально залишається на своїх робочих місцях. Протокол рішення правління АТ «Укрзалізниця» від 23.07.2020 р. №Ц-45/62 Ком.т до регіональної філії «Придніпровська залізниця» не надходили. (а.с.27)

Відповідно до частини другої статті 40 КЗпП України, звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно із частинами першою-третьою статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Відповідно до частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

Отже обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору.

У розумінні частин першої-другої статті 49-2 КЗпП України порівняння продуктивності праці і кваліфікації працівників має проводитись роботодавцем на початку процедури скорочення, а якщо точніше, то перед попередженням конкретного працівника про наступне вивільнення. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України самостійними підставами, серед інших, змін в організації виробництва та праці визначено, зокрема, скорочення чисельності працівників і окремо скорочення штату працівників.

Чисельність працівників - це списковий склад працівників, і скорочення чисельності працівників передбачає зменшення їх кількості (лист Міністерства праці та соціальної політики України від 07 квітня 2011 року № 114/06/187-11).

Штат працівників - це сукупність посад, установлених штатним розписом підприємства. Тому скорочення штату являє собою зміну штатного розпису за рахунок ліквідації певних посад або зменшення кількості штатних одиниць за певними посадами.

Факторами, якими може бути зумовлена потреба скорочення чисельності або штату працівників є, зокрема: наміри роботодавця матеріально стимулювати працівників для здійснення потрібного обсягу робіт меншою кількістю персоналу через суміщення професій (посад), розширення зони обслуговування або збільшення обсягу виконуваної роботи, для чого працівникам встановлюються відповідні доплати за рахунок утвореної економії фонду заробітної плати; вдосконалення виробництва за допомогою автоматизації виробничих процесів, упровадження яких зумовлює зменшення кількості працівників певних професій і спеціальностей, потрібних для виконання роботи; перепрофілювання підприємства; зменшення обсягу виробництва продукції; інші несприятливі фактори та кризові явища у соціально-економічному розвитку суспільства.

У Постанові Верховного Суду від 31 січня 2018 року у справі № 824/3229/14а викладено висновок про те, що зміни в організації виробництва і праці не можуть бути підставою зловживань та незаконного звільнення працівників, а незначні розширення в діяльності відповідача не є змінами в організації виробництва та праці. Тобто, скорочення чисельності або штату працівників, безумовно, є правом роботодавця, однак це не має бути підставою для зловживань та незаконного звільнення працівника.

Судом встановлено, що в результаті реорганізації двох відділів: комерційного відділу структурного підрозділу «Дніпровська дирекція залізничних перевезень» та комерційного відділу структурного підрозділу «Запорізька дирекція залізничних перевезень» відбулось утворення одного відділу чисельність працівників якого становить 33 особи, до реорганізації в цих двох відділах також працювало 33 особи ( 16 осіб в Дніпровському відділі та 17 осіб в Запорізькому відділі), тобто фактична чисельність працівників не зменшилась. Про посади начальників комерційних відділів структурного підрозділу «Дніпровська дирекція залізничних перевезень» та комерційного відділу структурного підрозділу «Запорізька дирекція залізничних перевезень» в додатках до наказу №322/Н «Про зміни в організації виробництва та праці у структурних підрозділах регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» не йдеться. Питання про скорочення посади начальника комерційного відділу структурного підрозділу «Запорізька дирекція залізничних перевезень» не ставиться.

З пояснень представника відповідача та позивача судом встановлено, що фактично була скорочена одна посада начальника комерційного відділу структурного підрозділу «Запорізька дирекція залізничних перевезень», яку займав ОСОБА_1 . Хоча в будь-яких документах не зазначено про скорочення цієї посади, в тому числі під час звернень підприємством до профспілкових організацій не повідомлялось про те, що буде скорочена посада начальника комерційного відділу структурного підрозділу «Запорізька дирекція залізничних перевезень».

В штаті комерційного відділу структурного підрозділу «Дніпровська дирекція залізничних перевезень»станом на день звільнення є посада начальника комерційного відділу структурного підрозділу «Дніпровська дирекція залізничних перевезень».

Відповідач не заперечував, що чисельність працівників двох відділів не змінилась, а відтак зміни не передбачали скорочення чисельності працівників, оскільки всім працівникам, посади яких скорочувались, пропонувались інші посади, яким вони відповідають за освітньо-кваліфікаційними ознаками.

Судом встановлено, що лише позивачеві не пропонувалась можливість залишитись працювати у новоствореному відділі на будь-якій посаді. Хоча, як вбачається з наданих додатків до наказу, змінився штат працівників відділу, так, наприклад, в кожному комерційному відділі (Дніпровському та Запорізькому) до реорганізації працювала по три заступника начальника відділу, тобто всього існувало шість посад заступників начальника відділу, після реорганізації та створення нового відділу посад заступників начальника відділу всього залишилось чотири. Отже, у двох осіб, які займали місця заступників начальників відділів (1 в Дніпровському, 1 в Запорізькому), змінились умови трудового договору, при цьому, як позивач так і представник відповідача стверджують, що фактично всі працівники комерційного відділу структурного підрозділу «Запорізька дирекція залізничних перевезень», окрім начальника відділу ОСОБА_1 , залишились працювати у новоствореному відділі, деякі з них перейшли працювати на інші посади, відповідно до оновленого штатного розпису.

Пояснити обставини працевлаштування (чи то за переведенням, чи шляхом звільнення та нового прийняття на роботу) працівників двох відділів у новоствореному відділі представник відповідача не змогла.

Зважаючи на те, що в результаті проведеної реорганізації двох комерційних відділів (Дніпровського та Запорізького), чисельність працівників зменшилась лише на одну людину, частково змінився штат працівників, при цьому всі працівники, окрім позивача, залишились працювати у новоствореному відділі, деякі на інших посадах, а позивачеві не пропонувалась можливість залишитись працювати у новоствореному відділі, то суд вбачає ознаки зловживання з боку відповідача у проведеному скороченні посади, яку займав позивач.

За змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України обов`язок з працевлаштування працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, роботодавець вважається таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.

Статтею 49-2 КЗпП України передбачено також, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

29.07.2021 року, 28.08.2021 р., 30.09.2021 р. ОСОБА_1 було повідомлено, що на підставі наказу регіональної філії «Придніпровська залізниця» від 14.07.2021 р. №322/Н посада, яку він займає, скорочується. Для працевлаштування запропонований вакантний перелік посад АТ «Укрзалізниця» (а.с.108, 116, 143)

30 вересня 2021 року структурний підрозділ «Запорізька дирекція залізничних перевезень» звернулось до голови Первинна профспілкова організація в апараті відокремленого структурного підрозділу «Запорізька дирекція залізничних перевезень» з поданням №ДН-3 06/623 про надання згоди на розірвання трудового договору із начальником комерційного відділу СП «Запорізька дирекція залізничних перевезень» ОСОБА_3 згідно з п.1 ст. 40 КЗпП України. В цьому поданні зазначено, що відповідно до наказу директора регіональної філії від 14.07.2021 р. №322/Н «Про зміни в організації виробництва та праці у структурних підрозділах регіональної філії «Придніпровська залізниця» у зв`язку зі змінами в структурі служби комерційної роботи та маркетингу , перерозподілом повноважень та зміни функціональних обов`язків керівників комерційних відділів дирекцій залізничних перевезень, з метою усунення дублюючих функцій, ефективної взаємодії прийняття управлінських рішень, оптимізації чисельності реорганізовується підрозділ «Комерційний відділ» структурного підрозділу «Запорізька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» шляхом злиття його з підрозділом «Комерційний відділ» структурного підрозділу «Дніпровська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця». Згідно з додатком до наказу від 14.07.2021 р. №322/Н скорочується посада начальник комерційного відділу структурного підрозділу «Запорізька дирекція залізничних перевезень», на якій працює ОСОБА_1 . Йому надавались повідомлення про наступне вивільнення та перелік вакантних посад. З повідомленням від 29.07.2021 року надавався перелік вакантних посад по структурних підрозділах регіональної філії «Придніпровська залізниця». З повідомленням від 28.08.2021 р. та від 30.09.2021 р. надавався перелік вакантних посад по АТ «Укрзалізниця». Станом на 30.09.2021 рік ОСОБА_1 згоди на переведення на запропоновані посади не надав. (а.с.28)

Встановлено, що ОСОБА_1 була членом профспілки, ще визнається та не оспорюється сторонами, а також підтверджується відомостями по відрахуванню внесків на утримання профспілки із заробітної плати.

У пункті 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" роз`яснено, що, розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за пунктом 1 статті 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норми законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за два місяці про наступне вивільнення.

Роботодавцю надається право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (ч. 4, 6 ст. 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», ч. 5, 7 ст. 43 КЗпПУ) лише у двох випадках: якщо профспілковий орган у встановлений законом строк не повідомив про прийняте рішення у письмовій формі або у випадку відсутності обґрунтування відмови у наданні згоди на звільнення.

Рішення профспілкового органу про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути достатньо, добре аргументованим та містити посилання на правове обґрунтування незаконності звільнення працівника або посилання на неврахування власником фактичних обставин, за яких розірвання трудового договору з працівником є порушенням його законних прав.

Розглядаючи трудовий спір, суд має з`ясувати, чи містить рішення профспілкового органу про відмову у наданні згоди на розірвання трудового договору правове обґрунтування такої відмови і не вправі давати оцінку обґрунтованості самого рішення. Наявність обґрунтування, що має недоліки, які стосуються його всесторонності, повноти, правильності, достатності, відповідності чи невідповідності фактичним обставинам не дає підстав для висновку про відсутність обґрунтування. Під обґрунтованою відмовою профспілкового органу слід розуміти таку думку, яка ґрунтується на відповідних нормах чинного трудового законодавства та ділових (професійних) якостях працівника. Необґрунтованою відмовою профспілкового органу вважається відмова, якщо в рішенні профспілки не має посилань на порушення роботодавцем норм трудового законодавства щодо підстав і порядку вивільнення працівника.

Згідно витягу з протоколу №8 від 11.10.2021 р. засідання первинної профспілкової організації в апараті Запорізької дирекції залізничних перевезень за вищевказаним поданням від 30.09.2021 р. згоду на розірвання трудового договору із начальником комерційного відділу ОСОБА_1 згідно п.1 ст. 40 КЗпП України за скороченням посад вирішено не надавати у зв`язку з тим, що адміністрацією регіональної філії «Придніпровська залізниця» на розгляд профспілки не було надано виписку рішення засідання правління №Ц-45/62 Ком.т. про зміни в структурі служби комерційної роботи та маркетингу, не надано техніко-економічне обґрунтування змін у виробництві та праці. (а.с.29)

13.10.2021 року регіональною філією «Придніпровська залізниця» виданий наказ №НОК-1684/ОС про припинення трудового договору з ОСОБА_1 на підставі ч.1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням штату (а.с.33)

Тобто, відмовляючи у наданні згоди на звільнення ОСОБА_1 з роботи, профспілковий орган вважав, що роботодавцем порушено трудове законодавство при проведенні скорочення працівників, посилався на норми, які регулюють правовідносини між сторонами, та є достатньо вмотивованим, тому відповідач не мав право на його звільнення.

За наведеного, позовні вимоги про визнання незаконним наказу про звільнення та поновлення ОСОБА_1 на роботі є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок).

З урахуванням цих норм, зокрема абз. 3 п. 2 Порядку, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто дню звільнення працівника з роботи.

Згідно наданої відповідачем довідки про розмір середньої заробітної плати ОСОБА_1 вона становить 1358 грн. за день (а.с.177).

Час вимушеного прогулу з 19.10.2021 р. по 01.08.2022 р. складає 209 р.дн.

В такому випадку розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу становить 275674 грн. (1358 х 209), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб.

Порядок відшкодування моральної шкоди у сфері трудових відносин регулюється статтею 237-1 КЗпП України, відповідно до якої за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

За змістом вказаного положення закону підставою для відшкодування моральної шкоди згідно із статтею 237-1 КЗпП України є факт порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Таким чином, захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права (наприклад, поновлення на роботі), так і механізмом компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з посяганням на її трудові права та інтереси. Конкретний спосіб, на підставі якого здійснюється відшкодування моральної шкоди обирається потерпілою особою, з урахуванням характеру правопорушення, його наслідків та інших обставин.

КЗпП України не містить будь-яких обмежень чи виключень для компенсації моральної шкоди в разі порушення трудових прав працівників, а стаття 237-1 цього Кодексу передбачає право працівника на відшкодування моральної шкоди у обраний ним спосіб, зокрема, повернення потерпілій особі вартісного (грошового) еквівалента завданої моральної шкоди, розмір якої суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, їх тривалості, тяжкості вимушених змін у її житті та з урахуванням інших обставин.

За наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, тобто умисного невиконання судового рішення про поновлення на роботі, що встановлено преюдиційним судовим рішенням в цивільній справі, відшкодування моральної шкоди на підставі статті 237-1 КЗпП України здійснюється в обраний працівником спосіб, зокрема у вигляді одноразової грошової виплати. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 25 квітня 2012 року у справі № 6-23цс12.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

На підставі викладених норм права, враховуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні підтверджено факт порушення законних прав позивача, що полягало у незаконному звільненні, в зв`язку з чим ОСОБА_1 перебував у стані невизначеності, стресу. Ця обставина призвела до моральних страждань, вимагала від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Тому, з урахуванням обставин справи, а також виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки 5000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 та ч. 13 ст.141 ЦПК України підлягають пропорційному розподілу понесені сторонами судові витрати.

Судові витрати у справі по сплаті позивачем судового збору у сумі 1816 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, також з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 908 грн. за позовну вимогу про поновлення позивача на роботі, від якої він був звільнений на підставі п.1 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 3 частини першої статті 133 ЦПК України).

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Частинами першою та другою статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу, адвокат Кузьмінов Д.В. надав здійснений ним розрахунок суми судових витрат, які поніс позивач, договір про надання правової допомоги та рахунок-фактуру, копію квитанції про сплату адвокату 7000 грн. за підготовку до справи (а.с.57-60), підготовка до справи включає всі, окрім представництва в судах, дії стосовно розгляду справи в суді першої інстанції, а тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення цих витрат з відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць, поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника.

Керуючись ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника комерційного відділу структурного підрозділу «Запорізька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» та стягнення середнього заробітку за один місяць (1358 грн. * 20 робочих дні) у сумі 27160 грн. суд допускає до негайного виконання.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 40, ст. ст. 42,43, 49-2, ч. 2 ст. 235 КЗпП України, ст.ст. 12-18,76, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця», третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Первинна профспілкова організація в апараті відокремленого структурного підрозділу «Запорізька дирекція залізничних перевезень» державного підприємства «Придніпровська залізниця» про поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди - задовольнити.

Скасувати наказ (розпорядження) філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» №НОК-1684/ОС від 13.10.2021 року про припинення трудового договору з ОСОБА_1 з 18.10.2021 року згідно пункту 1 статті 40 КЗпП України.

Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника комерційного відділу структурного підрозділу «Запорізька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця».

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 19.10.2021 року по 01 серпня 2022 року в сумі 275674 (двісті сімдесят п`ять тисяч шістсот сімдесят чотири) грн. без виключення сум на податки, збори та обов`язкові платежі та моральну шкоду в сумі 5000 (п`ять тисяч) грн.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 витрати на сплату судового збору 1816 грн., витрати на правничу допомогу в сумі 7000 (сім тисяч) грн.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь держави судовий збір в сумі 908 грн.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника комерційного відділу структурного підрозділу «Запорізька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» та стягнення середньомісячної заробітної плати за один місяць в сумі 27160 (двадцять сім тисяч сто шістдесят) грн. без виключення сум на податки, збори та обов`язкові платежі підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний зміст рішення суду складений 05.08.2022 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Л.О. Варнавська