Справа №718/409/22
Провадження №2/718/113/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
13.06.2022 року м. Кіцмань Чернівецька область
Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі:
головуючого судді Скорейка В.В.
секретаря судових засідань Гайдей А.М.
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Кіцмань цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог вказує, що позивач є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .
Зазначає, що відповідачі у вказаному будинку зареєстровані, однак не проживають з 2012 року, а їхня реєстрація створює перешкоди ОСОБА_1 у користуванні та розпорядженні її власністю, тому просить задовольнити позовні вимоги.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, на адресу суду скерувала заяву про підтримання позовних вимоги, та розгляд справи без її участі. Не заперечує щодо заочного розгляду справи.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час і місце слухання справи, про що свідчать наявні в матеріалах справи розписка про отриманням повісток. Заяв чи клопотань від них не надходило. Відзиву на позов останні не подали.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.
Статтею 280 ЦПК України передбачається, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, а також якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд доходить наступного висновку.
В судовому засіданні встановлено, що позивачка є власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 279498700 від 13.10.2021 року.
Із акту обстеження житлово-побутових умов від 09.02.2022 року домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 слідує, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за місцем реєстрації не проживають з 2012 року, виїхали за межі України.
Судом встановлено, що наразі у вищевказаному житловому будинку, який належить ОСОБА_1 , зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які більше одного року не проживають за місцем реєстрації, не приймають участі в утриманні господарства, не обробляють приналежну до господарства земельну ділянку, що здійснює перешкоди позивачу в повній мірі користуватися та розпоряджатися своєю власністю.
Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження свої майном.
Відповідно до ст.72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. (Ст.383 ч.1 ЦК України, ст.150 Житлового кодексу Української РСР). Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом.
Відповідно до ч.1 ст.156 Житлового кодексу Української РСР члени сім`ї власника житлового будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються житловим приміщенням на рівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку належить дружина, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника будинку може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають з власником будинку і ведуть з ним спільне господарство.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 39 постанови від 07.02.2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснив, що відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом.
Таким чином, позовні вимоги про визнання відповідачів такими, що втратили право користування зазначеним жилим приміщенням, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 16, 317, 319, 321, 379, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 72, 150, 156 ЖК Української РСР, ст.ст. 3, 4, 5, 12, 13, 19, 23, 76, 81,141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житловим будинком за адресою АДРЕСА_1 .
Заочне рішення не проголошувалося в силу ч. 4 ст. 268 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Кіцманського

районного суду Василь Скорейко