Справа № 466/4173/22 Головуючий у 1 інстанції: Едер П.Т.
Провадження № 22-ц/811/2598/22 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.,

без участі сторін,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 13 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дітей та дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку,-

В С Т А Н О В И В:

22 червня 2022 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дітей та дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку, у якій позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання трьох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 35000,00 грн.; стягнути з відповідача ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на її утримання до досягнення дитиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трьохрічного віку у розмірі 6500,00 грн. (а. с. 1-3).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 13 вересня 2022 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дітей та дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку задоволено частково.

Вирішено стягувати з ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання трьох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі у розмірі 10000,00 грн. (десять тисяч гривень 00 копійок) щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову з 22 червня 2022 року, до досягнення старшою дитиною - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття.

Вирішено стягувати з ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на її утримання у розмірі 3000,00 грн. (три тисячі гривень 00 копійок) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову з 22 червня 2022 року і до досягнення дитиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трьохрічного віку.

Стягнуто з ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок).

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей та дружини в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду в апеляційному порядку 28 вересня 2022 року оскаржила ОСОБА_1 , представник позивачки ОСОБА_2 .

25 листопада 2022 року від представника відповідача ОСОБА_7 надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому остання просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. Звертає увагу на розрахунок витрат щодо утримання дітей, згідно якого такі витрати в середньому становлять 8621,23 грн. щомісячно. Звертає увагу, що суд стягнув аліменти в розмірі більшому ніж позивач довів. Також звертає увагу про неактуальність доходів відповідача в розмірі 130000 грн. щомісячно, оскільки станом за жовтень та листопад він отримав заробітну плату в розмірі 78766,88 грн. та 55562,18 грн. Окрім цього, звертає увагу, що відповідач несе витрати за надання освітніх послуг (приватна школа) його дітям, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також несе витрати на абонементи для відвідування усіма дітьми спортзалу « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

06 грудня 2022 року від представника позивачки ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив. Звертає увагу на високий рівень доходів відповідача, оскільки він має можливість їздити з дітьми за корон та самостійно на відпочинок, а також, що він має можливість оплачувати двом дітям навчання в приватній школі.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 08 грудня 2022 року, є дата складення повного судового рішення 26 грудня 2022 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 до задоволення не підлягає із наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд виходив з тих причин, що аліменти на 3х дітей в розмірі 10000 грн. щомісячно будуть розумними і справедливими. Окрім цього, суд прийшов до висновку про необхідність стягнення аліментів на дружину в розмірі 3000 грн., до досягнення молодшою дитиною трирічного віку.

З такими висновками колегія суддів погоджується з наступних причин.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , виданим 04.09.2010 Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 2163, копія якого долучена до матеріалів справи (а. с. 6).

У шлюбі у сторін народилось троє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_4 , серії НОМЕР_5 та серії НОМЕР_6 , відповідно (а. с. 10, 11, 12).

Згідно Витягу з Реєстру територіальної громади № 95192, виданого 26.05.2022 діти сторін зареєстровані та проживають разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 13).

Сторони спільно не проживають, так як фактичні шлюбні відносини між ними припиненні.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 перебуває у відпустці по догляду за дитиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до досягнення нею трирічного віку.

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідач ОСОБА_3 зареєстрований як фізична особа-підприємець (а. с. 19).

У судовому засіданні суду першої інстанції позивачка ОСОБА_2 , будучи допитана як свідок за клопотанням її представника підтвердила викладені у позовній заяві обставини. Вказала, що на розгляді Шевченківського районного суду м. Львова перебуває її позовна заява про розірвання шлюбу, так як з відповідачем шлюбні відносини припинено. Їх малолітні діти проживають разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 . Вона позбавлена можливості працювати самостійно, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до досягнення нею трирічного віку. Вказала, що відповідач ОСОБА_3 не надає коштів на утримання дітей та її утримання, хоча у нього значний рівень доходу. У період проживання сторін як сім`я утримання дітей становило приблизно 50000,00 грн. У відповідача високий рівень доходу, тому діти привикли до відмінного рівня життя, можливості проводити час у розважальних комплексах, ресторанах та купівлі дорогих речей для особистого користування. Значний рівень доходу відповідача дозволяло сім`ї забезпечувати дітей навчанням у приватній школі. Крім того зазначила, що відповідач витрачає значні кошти на розваги та відпочинок, відтак має фінансову можливість платити аліменти на утримання своїх дітей у розмірі, достатньому для нормального та фізичного розвитку дітей та її утримання.

У судовому засіданні суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_3 , будучи допитаний як свідок за клопотанням його представника підтвердив обставини, викладені у відзиві на позовну заяву. Відповідач визнав, що у нього наявний обов`язок щодо утримання трьох малолітніх дітей та дружини до досягнення наймолодшою дитиною трьохрічного віку. Проте не погодився із сумою аліментів, які позивач просить стягнути. Вказав, що він зареєстрований як фізична особа-підприємець та здійснює підприємницьку діяльність у сфері комп`ютерного програмування, відтак має високий дохід, що дає йому змогу фінансово забезпечувати дітей, оплачувати навчання дітей у приватній школі та забезпечувати їх дозвілля. Проте не погодився із твердження позивача що утримання трьох малолітніх дітей у період проживання сторін як сім`я було значним та становило близько 50000,00 грн. щомісячно. Вказав, що він як батько добровільно ніс, несе і має намір нести й надалі витрати з оплати навчання дітей та їх дозвілля. Зазначив, що він уклав договори про надання освітніх послуг та є стороною за договорами, яка взяла на себе зобов`язання з оплати освітніх послуг, відтак, витрати не можуть бути взяті до уваги при розрахунку розміру аліментів, присуджених на користь матері, оскільки не є і не будуть матір`ю понесені. Відтак позивачем не доведено, чому вона вважає достатнім розмір аліментів саме у сумі 35000,00 грн., тому просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Згідно з ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст.184 СК України).

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» визначено, що прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривень, з 1 грудня - 2272 гривень;

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» визначено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривень, з 1 грудня - 2833 гривень;

Таким чином, на момент ухвалення оскаржуваного рішення мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину віком від 6 років до 18 років не може бути меншим ніж 2744 грн.

Беручи до уваги визначений судом розмір аліментів на трьох дітей, з врахуванням того, що відповідач оплачує своїм дітям додатково послуги щодо надання освітніх послуг та доступу до спортивного клубу «Спортлайф», а також несе витрати з їх утримання при спільному проводженні часу з дітьми на території України та за її межами, колегія суддів вважає, що аліменти в сумі 10000 грн. на трьох дітей будуть необхідними та достатніми для забезпечення гармонійного розвитку дітей.

Скаржником в апеляційній скарзі не доведено, що розмір аліментів визначений судом на дітей не є достатнім, з врахуванням того, яку допомогу відповідач додатково надає.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 Сімейного Кодексу України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Згідно ч.ч.2, 4, 6 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Таким чином, право на аліменти дружина з дитиною до 3-х років має незалежно від того, чи працює вона, і яке у неї матеріальне становище. Проте, при встановленні суми аліментів, що сплачуватиметься, враховується матеріальне становище чоловіка або дружини, що дозволятиме виділяти з його або її доходів певну суму на такі витрати.

Згідно ст.80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Встановивши можливість надання відповідачем допомоги колишній дружині позивачу, суд визначив розмір таких аліментів в сумі 3000 грн., які підлягають стягнення до досягнення молодшою дитиною трирічного віку.

Скаржником не доведено наявності обов`язку у відповідача щодо сплати їй аліментів в розмірі 6500 грн. щомісячно, з врахуванням того, що вона не позбавлена фізичної можливості для вжиття заходів щодо фінансового забезпечення себе самостійно.

Щодо клопотання представника позивача про витребування доказів щодо рахунків відкритих у АТ КБ «Приват Банк» на ім`я ОСОБА_3 в підтвердження обставин здійснення останнім значних витрат на особисті потреби, що може вказати на можливість сплачувати аліменти у розмірі 35000 грн. на дітей та 6500 грн. на позивачку, однак колегія суддів дане клопотання видхиляє, оскільк з сторони позивача не доведено необхідно стягнення аліментів саме в згаданому розмірі.

Згідно норм ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що розглядаючи спір районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 13 вересня 2022 рокузалишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 13 вересня 2022 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 26 грудня 2022 року.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк