РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2022 року

м. Рівне

Справа № 562/3770/21

Провадження № 22-ц/4815/738/22

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді : Гордійчук С. О.,

суддів: Хилевича С.В., Шимківа С.С.

учасники справи:

позивач : ОСОБА_1

відповідач: Виробничий структурний підрозділ "Локомотивне депо Здолбунів" Регіональної філії "Львівська залізниця" АТ "Укрзалізниця"

розглянув в порядку письмового позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 16 лютого 2022 року, ухваленого в складі судді Саган Л.В., дата складання повного тексту рішення 21 лютого 2022 року, у справі №562/3770/21

в с т а н о в и в :

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Виробничого структурного підрозділу "Локомотивне депо Здолбунів" Регіональної філії "Львівська залізниця" АТ "Укрзалізниця" про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення його від роботи, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позов мотивований тим, що він працює на посаді слюсаря з огляду та ремонту локомотивів на пунктах технічного обслуговування у Виробничому структурному підрозділі "Локомотивне депо Здолбунів" Регіональної філії "Львівська залізниця" АТ "Укрзалізниця". 07 грудня 2021 року начальником Виробничого структурного підрозділу "Локомотивне депо Здолбунів" Регіональної філії "Львівська залізниця" АТ "Укрзалізниця" Самчуком І.М. видано наказ № 319 про відсторонення його від роботи в зв`язку з відсутністю профілактичного щеплення проти СОVID-19. Вважає, що такі дії роботодавця є незаконними та порушують його право на працю. Наразі вакцинація від СОVID-19 є добровільною і ніхто не може зазнавати політичного, соціального або іншого тиску для її проходження. Право на працю є гарантованим Конституцією України і чинне законодавство забороняє будь-яку дискримінацію у сфері праці. У роботодавця відсутні правові підстави примушувати працівників вакцинуватися від коронавірусної хвороби СОVID-19 та на цій підставі відсторонювати від роботи. Тому просить визнати незаконним та скасувати наказ Виробничого структурного підрозділу "Локомотивне депо Здолбунів" Регіональної філії "Львівська залізниця" АТ "Укрзалізниця" № 319 від 07 грудня 2021 року про відсторонення його від роботи та зобов`язати відповідача виплатити на його користь середню заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 16 лютого 2022 року позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ Виробничого структурного підрозділу "Локомотивне депо Здолбунів" Регіональної філії "Львівська залізниця" АТ "Укрзалізниця" № 319 від 07 грудня 2021 року "Про відсторонення від роботи слюсаря з огляду та ремонту локомотивів на пунктах технічного обслуговування Корнійчука Димитрія ".

Зобов`язано Виробничий структурний підрозділ "Локомотивне депо Здолбунів" Регіональної філії "Львівська залізниця" АТ "Укрзалізниця" нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (має право здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта НОМЕР_1 , виданим 06 квітня 2004 року Дубенським МРВ УМВС України в Рівненській області) заробітну плату за час незаконного відсторонення від роботи на підставі наказу № 319 від 07 грудня 2021 року "Про відсторонення від роботи слюсаря з огляду та ремонту локомотивів на пунктах технічного обслуговування Корнійчука Димитрія" з 09 грудня 2021 року до фактичного виконання судового рішення.

Вирішено питання про судовий збір.

У поданій на рішення апеляційній скарзі відповідач вказує на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не дослідив зібрані у справі докази, не визначився зі складом осіб, які повинні брати участь у справі, залишив поза увагою, що виробничий структурний підрозділ філії не є юридичною особою та розглянув справу без залучення до участі у розгляді справи належного відповідача - юридичної особи АТ "Укрзалізниця".

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Суд враховує, що правовідносини сторін засновані на письмовій документарній формі, докази, які сторони вважали за необхідне подати, подані, позиції скаржника викладені письмово згідно із п.5 ч.2 ст.356 ЦПК України.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Статтею 352 ЦПК України передбачено, що підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам закону не відповідає.

Встановлено, що ОСОБА_1 , працює на посаді слюсаря з огляду та ремонту локомотивів на пунктах технічного обслуговування у Виробничому структурному підрозділі "Локомотивне депо Здолбунів" Регіональної філії "Львівська залізниця" АТ "Укрзалізниця" з 12 листопада 2007 року.

Наказом Виробничого структурного підрозділу "Локомотивне депо Здолбунів" Регіональної філії "Львівська залізниця" АТ "Укрзалізниця" № 319 від 07 грудня 2021 року "Про відсторонення від роботи слюсаря з огляду та ремонту локомотивів на пунктах технічного обслуговування Корнійчука Димитрія" позивача відсторонено від роботи з 09 грудня 2021 року на час відсутності щеплення проти COVID-19 до моменту проведення щеплення і пред`явлення відповідних підтверджуючих документів, без збереження заробітної плати. Підставою видачі цього наказу зазначено лист-ознайомлення про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19 та відсутність відповідних підтверджуючих документів про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19.

Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

За приписами статті 48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Верховний Суд у постанові від 28 жовтня 2020 року у справі № 761/23904/19 (провадження № 61-9953св20) зазначив, що визначення у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.

Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Частиною другою статті 51 ЦПК України передбачено: якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

За змістом наведених норм ЦПК України з`ясувавши, що позов пред`явлено до неналежного відповідача, суд має роз`яснити позивачеві право на подачу заяви про заміну відповідача або залучення до участі у справі співвідповідача.

Отже нормами ЦПК України правом на заміну неналежної сторони - відповідача наділений саме позивач.

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно специфіки спірних правовідносин), суд відмовляє у задоволенні позову.

Наведеному відповідають і приписи статті 80 ЦК України, що юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Порядок утворення та правовий статус юридичних осіб публічного права встановлюється Конституцією України та законом (частина 3 статті 81 ЦК України).

Моментом створення юридичної особи вважається день її державної реєстрації (частина 4 статті 87 ЦК України).

За приписами статті 95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи.

Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності.

Відомості про філії та представництва юридичної особи включаються до єдиного державного реєстру.

З обставин справи слідує, що виробничий структурний підрозділ "Моторвагонне депо Здолбунів" Регіональної філії "Львівська залізниця" АТ "Укрзалізниця" є структурним підрозділом юридичної особи АТ "Укрзалізниця" .

Відомостей про те, чи є структурний підрозділ самостійною юридичною особою у справі немає.

Разом з тим, матеріали справи не містять відомостей про те, що юридична особа АТ "Укрзалізниця" була обізнана про розгляд даного спору.

Розглядаючи справу і вирішуючи спір, суд першої інстанції не з`ясував, чи є відповідач юридичною особою, а відповідно - і належною стороною у справі, та чи може нести відповідальність перед позивачем.

Пунктом 4 частини першої статті 376 ЦПК України передбачено, що підставою для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі (пункт 4 частини третьої статті 376 ЦПК).

Керуючись ст.ст. 367, 368, 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу АТ "Українська залізниця" задовольнити.

Рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 16 лютого 2022 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Виробничого структурного підрозділу "Локомотивне депо Здолбунів" Регіональної філії "Львівська залізниця" АТ "Укрзалізниця" про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення його від роботи, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Українська залізниця» 2724,00 грн. судового збору сплаченого за подачу апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 14 липня 2022 року.

Головуючий :

Судді :