Справа № 355/499/21
Провадження № 2/355/216/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року

Баришівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Червонописького В.С.,

секретаря судового засідання Котенко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» про захист прав споживачів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просив визнати недійсним договір позики укладений між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 обґрунтовуючи свої вимоги наступним. 12.02.2021 позивач уклав з ТОВ «МІЛОАН» договір №4008044 проте не підписав цей договір. Крім того, відповідач не повідомив письмово інформацію щодо умов договору, скористався тим, у позивача бракувало знань необхідних для здійснення правильного вибору та підписання оспорюваного договору та не надав мені відомості, які потрібні клієнту при укладенні кредитного договору. Порядок акцептування пропозиції відповідача не відповідає положенням абзацу 3 ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», договір про надання позики, укладений між мною та відповідачем є таким, що не прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. В оспорюваному договорі не було вказано ціну та сукупну вартість кредиту. Оскільки відповідач ввів позивача в оману відносно істотних умов договору позивач просить суд визнати договір позики недійсним.

Разом з позовною заявою позивачем подано клопотання про витребування доказів, а саме витребувати у відповідача екземпляр Договору позики. Також з позовною заявою подано клопотання про розгляд справи без участі позивача.

21.04.2021 ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, задоволення клопотання позивача про витребування доказів. Справу прийнято до провадження судді ОСОБА_2 .

У зв`язку з тимчасовим відстороненням судді ОСОБА_2 від здійснення правосуддя (повідомлення Вищої ради правосуддя від 12.05.2021), на підставі розпорядження керівника апарату Баришівського районного суду Київської області № 989 від 17.08.2021 проведено повторний автоматизований розподіл судових справ і дану справу розподілено судді Червонопиському В.С.

Ухвалою суду від 10.12.2021 справу прийнято до провадження судді Червонописького В.С., відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження з викликом сторін.

27.09.2022 від відповідача надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

03.11.2022 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

В судове засідання 22 грудня 2022 сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені, в установленому законом порядку, поважності причин неявки не повідомили.

Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, в порядку ч.3 ст. 211 ЦПК України.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.02.2021 між позивачем та відповідачем укладено Договір про споживчий кредит №4008044.

Відповідно до п. 1.3. Договору кредит надавався строком на 30 днів з 12.02.2021.

Пунктом 1.2. вказаного Договору сума кредиту становила 7 000,00 грн.

Відповідачем виконано умови кредитного договору та надано в кредит суму коштів у розмірі 7 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №39461891 від 12.02.2021.

Договір про споживчий кредит №4008044 від 12.02.2021 було підписано за допомогою електронного цифрового підпису що підтверджується Інформацією з електронного файлу щодо підтвердження підписання позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором електронного повідомлення про прийняття пропозиції укласти кредитний договір у формі електронного правочину №4008044 від 12.02.2021 та Хронологією вчинення дій щодо укладення кредитного договору у формі електронного правочину №4008044 від 12.02.2021.

Відповідач надав суду копію Договору відступлення прав вимоги №69-МЛ від 27.05.2021, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило своє право вимоги до боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал».

Право вимоги до боржника ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» що підтверджується випискою з Реєстру боржників до договору відступлення права вимог №69МЛ від 27травня 2021.

Відповідно до ч. 1 ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Однією з засад судочинства, регламентованих п. 3) ч. 1 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до ч. 1, 5 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 78 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом ст. 77 цього Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до статті 51 Цивільного процесуального кодексу України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

Відповідно до частини четвертої статті 263 Цивільного процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження».

Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

При зверненні з позовом ОСОБА_1 вказала відповідачем ТОВ «МІЛОАН», хоча відповідач у даній справі відступив своє право кредитора на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». Клопотань про заміну відповідача чи залучення співвідповідачів позивач не заявляв. За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 81, 89, 133, 137, 141, 211, 223, 258-261, 263-268, 274, 352, 354, 355 ЦПК України; ст. 129 Конституції України; ст. ст. 13, 15, 16 ЦК України; ст. ст. 1, 20 Закону України «Про звернення громадян», суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволені позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» про захист прав споживачів відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, або в порядку ч. 2 ст. 354 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 355 Цивільного процесуального кодексу України апеляційна скарга подається безпосереднього до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.Червонописький