ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Деркач Н.М., Куценко Т.Р.

секретар судового засідання:Астатурян А.В.

сторони:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Амур - Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 28 квітня 2022 року, яке постановлено суддею Руденко В.В. у місті Дніпрі, відомості щодо дати складання повного тексту рішення суду відсутні,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року позивач звернувся в суд з даним позовом до відповідача про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення, просив суд усунути перешкоди в користуванні власністю, припинивши право користування відповідача будинком АДРЕСА_1 , шляхом виселення.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є власником 1/2 частини домоволодіння АДРЕСА_1 . Співвласником іншої 1/2 частини є рідна сестра позивача - ОСОБА_3 , але за вказаною адресою вона не зареєстрована та не проживає. Позивач зареєстрований і постійно проживає у вказаному домоволодінні. Відповідач по справі є рідним сином позивача, який зареєстрований за вказаною адресою з 16.02.2006 року.

Відповідач жодним чином не приймає участі в утриманні будинку, ремонті та оплаті комунальних послуг, чим завдає позивачу значних матеріальних збитків. Проживання разом з відповідачем в одному будинку є нестерпним, на численні прохання позивача переїхати проживати в інше житло, відповідач відмовляє і реагує агресивно. зникає на декілька місяців, потім з`являється в будинку, і кожного разу його поява закінчується викликом поліції з причин вчинення домашнього насильства.

Позивач досить тривалий час змушений терпіти протиправну поведінку з боку свого сина, який зловживає алкогольними напоями, неодноразово проходив лікування від алкогольної залежності, але, нажаль, безрезультатно.

Відповідач порушує право позивача на спокійне життя, завдає йому моральних та фізичних страждань, порушує правила співжиття, що негативно впливає на стан здоров`я позивача. Син постійно знущається над батьком, принижує та ображає, влаштовує бійки, поводиться дуже агресивно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, відбирає у батька гроші, витрачаючи їх на власні потреби. Позивач має хворе серце, гіпертонічну хворобу. Наприкінці минулого року, з причин постійного насильства в сім`ї з боку відповідача, матір відповідача змушена була покинути будинок і переїхати проживати в квартиру до іншого сина. Після чергового випадку вчинення домашнього насильства і позивач змушений був тимчасово покинути своє житло і переїхати до дочки.

Постановою Дніпровського апеляційного суду (справа № 199/475/21, провадження №33/803/514/21), що набрала законної сили 27.04.2021 року, ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 16.08.2021 року (справа № 199/5916/21, провадження № 3/199/3141/21) ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (домашнє насильство)

Відповідно потерпілим у всіх вищезазначених справах був позивач, і до відповідача неодноразово вживались заходи реагування.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 28 квітня 2022 року в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом виселення відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, а також невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на постійне домашнє насильство з боку відповідача, який зловживає спиртними напоями, не приймає участі в утриманні будинку, ремонті та оплаті комунальних послуг.

Зазначає, що відповідача було двічі притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду- зміні в частині мотивів відмови у задоволені позову, з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, відповідно до Витягу

про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 17 червня 2010 року № 26444404, реєстраційний номер 30716567, позивач має у власності 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1 . Співвласником іншої 1/2 частини домоволодіння є рідна сестра позивача - ОСОБА_3 (а.с. 9)

Відповідач по справі є рідним сином позивача.

Відповідно до довідки № 11996 про склад сім`ї, зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої 10 грудня 2021 року, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уповноважений власник (з 22.02.1999 року); ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дружина (з 02.10.2003 року); відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син (з 16.02.2006 року). (а.с. 10)

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав доказів того, що відповідач чинить дії, які перешкоджають у реалізації наданих йому прав щодо володіння, користування та розпоряджання своїм майном, в судовому засіданні не було встановлено обставин, які свідчать про неможливість проживання сторін в одному будинку, а позбавлення відповідача житла є єдиним способом захисту прав позивача.

Колегія суддів погоджується з остаточним висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для відмови у задоволенні позову, однак не погоджується з мотивами відмови у задоволенні позову, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з частиною третьою статті 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до вимог ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження його майна.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1 ст.383 ЦК України встановлено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, спірним домоволодінням володіють в рівних частинах позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - рідна сестра позивача. Частки у спірному майні не виділені в натурі та будучи допитаною в якості свідка в суді першої інстанції ОСОБА_3 пояснила, що вважає винним у конфліктах між позивачем та відповідачем саме позивача, так як останнього характеризує, як агресивну людину та не підтримала позицію позивача щодо виселення відповідача.

Частиною 1 ст. 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Таким чином, зважаючи що між позивачем та ОСОБА_3 , як співвласниками спірного домоволодіння, не визначені частки спільного майна в натурі, відповідач іншого житла не має, відсутні підстави для задоволення позову про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення.

Посилання в апеляційній скарзі на постійне домашнє насильство з боку відповідача, який зловживає спиртними напоями, не приймає участі в утриманні будинку, ремонті та оплаті комунальних послуг, на думку колегії суддів, не є підставою для задоволення позову, зважаючи на те, що зазначене спірне домоволодіння належить позивачу як спаввласнику, частки в якому не виділені в натурі, доказів зловживання спиртними напоями з боку відповідача позивача не надано.

Посилання в апеляційній скарзі як на підставу для задоволення позову, притягнення відповідача двічі до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, колегія суддів не бере до уваги, оскільки поясненнями свідка ОСОБА_3 , яка є співвласником спірного домоволодіння підтверджено, що винним у конфліктах між позивачем та відповідачем є саме позивач, так як останнього характеризує, як агресивну людину та зважаючи на те, що ОСОБА_3 , як співвласник спірного домоволодіння не підтримала позицію позивача щодо виселення відповідача.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду підлягає зміні в частині мотивів відмови у задоволенні позову,з викладенням їх в редакції цієї постанови. В іншій частині рішення суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 28 квітня 2022 року змінити в частині мотивів відмови у задоволенні позову, виклавши їх в редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення суду залишити залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складений 02 серпня 2022 року.

Головуючий:суддя А.П. Барильська

Судді: Н.М. Деркач

Т.Р. Куценко