РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2022 року

м. Рівне

Справа № 570/4193/20

Провадження № 22-ц/4815/592/22

Рівненський апеляційний суд:

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий : Боймиструк С.В.,

судді: Гордійчук С.О., Ковальчук Н.М.,

секретар судового засідання: Ковальчук Л.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 07 грудня 2021 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 як законного представника ОСОБА_5 ; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Зорянська сільська рада Рівненського району Рівненської області (як орган опіки та піклування) про усунення перешкод у здійсненні права користування своїм майном шляхом позбавлення осіб права на користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що вона є власницею житлового будинку АДРЕСА_1 . В будинку зареєстровані відповідачі, а також ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1. Ще у 2019 році відповідачі добровільно залишили помешкання позивачки і не сплачують за житлово-комунальні послуги. За таких умов позивачка просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, з підстав передбачених ст.ст. 319, 391, ч.2 ст. 405 ЦК України.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 07 грудня 2021 року частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 як законного представника ОСОБА_5 ; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Зорянська сільська рада Рівненського району Рівненської області (як орган опіки та піклування) про усунення перешкод у здійсненні права користування своїм майном шляхом позбавлення осіб права на користування житловим приміщенням.

Визнано ОСОБА_3 , ОСОБА_4 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зазначене рішення не оскаржили, тому воно не є предметом апеляційного перегляду в частині, що стосується їх.

Не погоджуючись з таким рішенням суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання ОСОБА_2 та малолітньої ОСОБА_5 , особами, що втратили право на користування житловим приміщенням в належному їй будинку, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення в оскаржуваній частині та постановити нове рішення, яким визнати ОСОБА_2 та малолітню ОСОБА_5 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Вважає, що Рівненський районний суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, а висновки, що викладені у рішенні суду не відповідають обставинам справи та не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції безпідставно відхилив та не взяв до уваги надані нею докази, які підтверджують, що відповідач систематично порушує правила співжиття з позивачем. Також зазначає, що матеріалами справи підтверджується, що у квітні 2019 року ОСОБА_2 та ОСОБА_5 за своєї волі залишили житловий будинок АДРЕСА_1 .

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка є власницею житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

В будинку зареєстровані позивачка, відповідачі та малолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1

За змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Звертаючись до суду з позовом в даній справі, ОСОБА_1 , як на підставу своїх вимог посилалась на норму ст.405 ЦК України, згідно якої члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом.

Аналіз наведеної норми права дає підстави для висновку, що для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, необхідна наявність одночасно двох умов, зокрема, відсутність члена сім`ї без поважних причин понад один рік, а також відсутність поважних причин непроживання за адресою такого житлового приміщення.

Вичерпного переліку поважності причин непроживання у житловому приміщенні законодавство не встановлює, у зв`язку з чим зазначене питання суд вирішує у кожному конкретному випадку, з урахуванням конкретних обставин справи.

Згідно ч.1 та ч.3 статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом (ч.4 ст. 9 ЖК України).

16 грудня 2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 320/9482/17, провадження № 61 - 6318 св 19 ( ЄДРСРУ № 93793165) вказав, що початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатися намір ставитися до жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на житло, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності.

При вирішенні питання про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, враховуються причини її відсутності. Підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, може слугувати лише свідома поведінка такої особи, яка свідчить про втрату нею інтересу до такого житлового приміщення.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 454/2025/15-ц, провадження № 61-46621св18.

Покликання позивача в апеляційній скарзі на акти обстеження будинку, затверджені секретарем Зорянської сільської ради та посвідчені нотаріусом заяви сусідів позивачки не є безумовним доказом наявності підстав для визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, оскільки не вказують на причини відсутності, а з урахуванням наявності спору про право власності на вказаний будинок, що підтверджується заявою про зупинення провадження (т.1 а.с. 208) та долученими позивачкою доказами спрямованими на доведення порушення правил співжиття за адресою: АДРЕСА_1 , не підтверджують відсутність інтересу до такого житлового приміщення.

Що стосується посилання апелянта на неврахування місцевим судом наданих нею доказів про неможливість спільного проживання та незастосування при вирішенні спору норми ст.116 ЖК України, то слід зазначити, що з цих правових підстав позов не заявлявся і підстав для виходу за його межі не вбачається, а таке твердження позивачки свідчить про наявність поважної причини з якої ОСОБА_2 разом з малолітньою донькою ОСОБА_5 залишили спірне житло в якому зареєстровані та проживають в найманій квартирі в тому ж населеному пункті.

Крім того, відповідно до частин третьої та четвертої статті 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до частини другої статті 18 Закону України «Про охорону дитинства», діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Предметом доказування у даній справі, з урахуванням змісту позовних вимог до ОСОБА_2 та малолітньої ОСОБА_5 та правових підстав, за яких ці вимоги пред`явлено позивачем, є відсутність або непроживання вказаних відповідачів без поважних причин понад один рік.

Саме на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідача понад встановлені законом строки у жилому приміщенні без поважних причин, що позивачка у даній справі не довела.

Малолітня ОСОБА_5 не могла самостійно обирати місце проживання, тому факт її непроживання у спірній квартирі обумовлений поважними причинами і не є підставою для позбавлення її права користування житлом. При цьому, малолітня ОСОБА_5 була зареєстрована у спірній квартирі, за місцем реєстраційного обліку, як її батька, так і матері.

З огляду на викладене апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.367, 374, 375 ЦПК України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 07 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 04 серпня 2022 року.

Головуючий: Боймиструк С.В.

Судді: Гордійчук С.О.

Ковальчук Н.М.