Справа № 461/6509/20 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 22-ц/811/61/21 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
У Х В А Л А

судового засідання

07 липня 2022 року м.Львів

Справа № 461/4823/21

Провадження № 22ц/811/3613/21

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова, ухвалене у м. Львові 7 вересня 2021 року у складі судді Юрківа О.Р., у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк», за участю третіх осіб: Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Юлії Андріївни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

встановив:

7 червня 2021 року ОСОБА_1 звернулася з цим позовом. В обґрунтування позову посилається на те, що 20 травня 2021 року, приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Шелінською Ю.А., на підставі виконавчого напису № 19583 від 14 квітня 2021 року виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м. Києва Остапенко Є. М. відкрито виконавче провадження № 65506004. Зазначає, що одночасно з відкриттям виконавчого провадження накладено арешт на всі її (позивача) рахунки. Вказує, що про це виконавче провадження вона дізналась із Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень. Стверджує, що на примусовому виконанні у приватного виконавця Шелінської Ю.А. перебуває виконавче провадження № 65506004 від 20 травня 2021 року з примусового виконання виконавчого напису № 19583 від 14 квітня 2021 року виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м. Києва Остапенко Є. М. про стягнення з неї ( ОСОБА_1 ) на користь АТ «Ідея Банк» невиплачених у строк коштів на підставі кредитного договору №Z62.00204.006113703 від 20 грудня 2019 року, строк платежу за яким настав 20 липня 2020 року. Стягнуто з неї (позивача) за період з 20 серпня 2020 року по 3 березня 2021 року: 54 306, 38 грн., строковий основний борг; 29 487, 56 грн. - прострочений основний борг; 8 401, 96 грн. - прострочені проценти; 1 441, 32 грн. - строкові проценти; 4 479, 43 грн. - строкова плата за обслуговування кредиту; 17 528, 23 грн. - прострочена плата за обслуговування кредиту; 32, 76 грн. - пеня, 1 900 грн. - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 117 577,64 грн. Вважає виконавчий напис № 19583 від 14 квітня 2021 року таким, що не підлягає виконанню, оскільки такий напис вчинений з порушенням норм діючого законодавства, а саме: нотаріус не пересвідчився у безспірності її (позивача) заборгованості перед відповідачем, не врахував того, що позивач не отримувала жодних повідомлень про зміну кредитора за кредитним договором або вимог про погашення заборгованості, що як наслідок призвело до порушення її прав та незаконного вчинення виконавчого напису. Просить заяву задовольнити.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 7 вересня 2021 року в позові відмовлено.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 . Зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, необгрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на доводи позовної заяви.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що провадження у справі слід зупинити.

Пунктом 10 частини 1 статті 252 ЦПК України встановлено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 27 квітня 2021 року прийнято до розгляду справу № 496/3134/19 у подібних правовідносинах, а саме: у правовідносинах, що пов`язані з виконанням кредитного договору та дійсністю цього договору, який також був укладеним між АТ «Ідея Банк» та фізичною особою.

Підставою для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зазначила, що справа містить виключну правову проблему, оскільки законодавство, яке регулює порядок укладення договорів споживчого кредитування в Україні, зазнало змін в 2017 році з прийняттям Закону України «Про споживче кредитування». До цього часу судова практика з питання можливості встановлення кредитором комісії в кредитному договорі захищала боржника як слабку сторону в кредитних правовідносинах. Однак з прийняттям в 2017 році Закону України «Про споживче кредитування» судова практика змінилась. Суди протилежно трактують можливість встановлення в кредитному договорі комісії за обслуговування кредитного договору. Потенційно справи про визнання недійсним кредитного договору у частині встановлення комісії за обслуговування кредиту згідно Закону України «Про споживче кредитування» (стягнення заборгованості за такими договорами) можуть перебувати на розгляді не тільки у суді касаційної, але й судах апеляційної та першої інстанції, а також виникнути у майбутньому. Оскільки у переважній більшості випадків справи цієї категорії є малозначними в силу закону, то рішення Великої Палати Верховного Суду за наслідкам вирішення цієї правової проблеми має стати орієнтиром при вирішенні подібних справи судами першої та апеляційної інстанції. Колегія суддів Другої судової палати зазначила, що передача справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики з урахуванням таких аспектів розгляду справ про визнання недійсним кредитного договору у частині встановлення комісії за обслуговування кредиту згідно Закону України «Про споживче кредитування» (стягнення заборгованості за такими договорами), що свідчить про виключність цієї правової проблеми, зокрема, необхідність визначення: (а) чи можливе встановлення комісії згідно Закону України «Про споживче кредитування»; (б) чи має кваліфікуватися умова договору, що передбачає комісію, як дійсна/нікчемна/оспорювана.

Приймаючи справу до розгляду Велика Палата зазначила, що існують розходження у судовій практиці у справах з аналогічними підставами позову та подібними позовними вимогами.

За наведених обставин колегія суддів вважає за необхідне зупинити апеляційне провадження у даній справі до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду у касаційному порядку вищезгаданої справи № 496/3134/19.

Керуючись ст.ст. 252 ч.1 п.10, 381 ч.2 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Зупинити провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 7 вересня 2021 року - до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду у касаційному порядку справи № 496/3134/19.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали в порядку визначеному ст.ст.389-391 ЦПК України.

Повний текст ухвали складено і підписано 7 липня 2022 року.

Головуючий______________________Т.І.Приколота

Судді:___________ Ю.Р. Мікуш _______________ Р.В. Савуляк