Дата документу 14.06.2022 Справа № 332/4945/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУН 332/4945/21 Головуючий у 1 інстанції Марченко Н.В.
Провадження №22ц/807/1335/22 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2022 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

Головуючого: Полякова О.З.,

суддів: Крилової О.В.,

Кухаря С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 11 січня 2022 року про передачу справи за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Овсієнко Алла Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Голосіївського районного суду м. Києва,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Заводського районного суду м. Запоріжжя з позовом Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Овсієнко Алла Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 11 січня 2022 року вищезазначену справу передано за підсудністю до Голосіївського районного суду м. Києва.

Постановляючи ухвалу про передачу справи до іншого суду, Заводський районний суд м. Запоріжжя керувався положеннями п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України, відповідно яких, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Суд вважав, що справа має розглядатись за місцем знаходження у м. Києві відповідача за загальними правилами ч.2 ст.27 ЦПК України. Судом першої інстанції було встановлено, що у позивача місце роботи відсутнє, а отже не можуть бути застосовані правила альтернативної підсудності.

Не погоджуючись з ухвалою суду , ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 11 січня 2022 року та направити справу для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідно до положень ч.12 ст.28 ЦПК України, позивач вправі була звернутись до Заводського районного суду м. Запоріжжя, за місцем його виконання. Скаржниця також посилається на постанову Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року по справі № 263/14171/19, в якій зазначено, що позов про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, може бути пред`явлено за місцем виконання такого виконавчого напису, тобто за місцем проживання позивача (боржника).

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 20 травня 2022 року апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито та призначено справу до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ч.2 ст.369 ЦПК України.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За приписами ч.2 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (п.9 ч.1 ст.353 ЦПК України).

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 20 травня 2022 року особам, які беруть участь у справі, надавався строк для надання можливих відзивів на вищезазначену апеляційну скаргу позивача.

Однак, в строк визначений судом на адресу апеляційного суду відзивів від осіб, які беруть участь у справі, на вищезазначену апеляційну скаргу, не надійшло.

В силу вимог ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду (п. 1. ч. 1 ст. 31 ЦПК України).

Приймаючи рішення про направлення справи до іншого суду, суд першої інстанції констатував місце знаходження відповідача у місті Києві. При цьому суд не вдався до аналізу суті заявлених вимог, правового регулювання спірних правовідносин, що мало істотне значення для вирішення питання територіальної юрисдикції (підсудності), під яку підпадає виниклий спір.

За роз`ясненнями Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що міститься в абз. 2 п. 16 постанови від 01.03.2013р. № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ»: спори між боржниками і стягувачами, а також спори за позовами інших осіб, прав та інтересів яких стосуються нотаріальні дії чи акт, у тому числі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа.

За загальним правилом, передбаченим ч. 2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч. 12 ст. 28 ЦПК України, позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Місцем реєстрації відповідача юридичної особи Акціонерного товариства «Банк Форвард» є м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 105.

Місцем вчинення виконавчого напису нотаріуса є м Київ, пр. Петра Григоренко, буд. 15.

Виконання виконавчого напису здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Овсієнко А.В., що заходиться за адресою: м. Київ, вул. В`ячеслава Чорновола, буд. 10, оф.91.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника фізичної особи, за місцезнаходженням боржника юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Зі змісту ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що поняття місця прийняття до виконання виконавчого документа та поняття місця його виконання не є тотожними.

Враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України, місцем виконання є місце вчинення виконавчих дій.

Як вбачається із матеріалів справи, місцем проживання ОСОБА_1 зазначено адресу: АДРЕСА_1 . Така ж адреса реєстрації боржника зазначена у виконавчому написі, вчиненому приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. (а.с.17), а також вказано місцем проживання боржника.

У постанові приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Овсієнко А.В. про відкриття виконавчого провадження від 05 листопада 2021 року адресою боржниці також зазначено АДРЕСА_2 (а.с.18).

Наведені обставини у взаємозв`язку із нормами закону, що їх регулює безспірно вказують на те, що позов про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, може бути пред`явлений або до суду за місцем виконання виконавчого напису нотаріуса, або до суду, до територіальної підсудності якого належить місце реєстрації та місцезнаходження відповідача.

Право обрання суду, до якого звертається особа за захистом своїх порушених або невизнаних прав, належить саме їй як ініціатору позову, проте обмежується положеннями цивільно-процесуального законодавства, яким врегульовано підсудність спору. У даному випадку відсутні обмеження для відкриття провадження у цьому спорі Заводським районним судом м. Запоріжжя, тобто за місцем виконання виконавчого напису.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Зазначена норма зобов`язує суди приймати заяви до розгляду навіть у випадку відсутності в законі спеціального положення про судовий захист (п. 2 рішення Конституційного Суду України 25 грудня 1997 року по справі № 9зп).

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом, встановленим законом.

За наведених обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що оскаржувана ухвала постановлена судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала Заводського районного суду м. Запоріжжя від 11 січня 2022 року підлягає скасуванню із направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Враховуючи викладене, ухвала суду першої інстанції, як постановлена з недотриманням вимог процесуального закону щодо порядку вирішення питання щодо підсудності справи, та така, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379, п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, підлягає скасуванню з поверненням справи до того ж суду для вирішення питання про відкриття провадження.

Керуючись ч. 13 ст. 7,ст.ст. 367, 374, 379 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 11 січня 2022 рокупро передачу на розгляд іншого суду цієї справи - скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Овсієнко Алла Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню -направити до Заводського районного суду м. Запоріжжя для вирішення питання про відкриття провадження.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 14 червня 2022року.

Головуючий:

Судді: