Березівський районний суд Одеської області
13.12.2022
Справа № 494/1308/22
Провадження № 2/494/436/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.12.2022 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

судді - Римаря І.А.,

за участю: секретаря судового засідання - Козубенко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №494/1308/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовними вимогами до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.

Свій позов мотивує тим, що рішенням Березівського районного суду Одеської області від 27.09.2012 року з ОСОБА_2 , на її користь стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 500 грн щомісячно по день її повноліття. Починаючи з цього часу, відповідач крім аліментів будь-якої іншої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Донька потребує постійної батьківської уваги і допомоги, однак ОСОБА_2 не приймає участі у її вихованні та утриманні. Як зазначає позивач, що їх доньці виповнилося 17 років, у зв`язку з чим вона потребує більшої матеріальної допомоги, також збільшився мінімальний розмір аліментів та прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Також дитина навчається в Міжнародному класичному університеті П. Орлика на контрактній основі. Як зазначає позивач, що окрім ОСОБА_3 на її утриманні знаходяться ще троє дітей від іншого шлюбу. Позивач на даний час не працює . На підставі викладено позивач звернулася до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів.

Відповідно до наказу Березівського районного суду Одеської області №16 ОД від 31.08.2022 року( з подальшими змінами), постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (з відповідними змінами), Постанови КМУ №392 від 20 травня 2020 року «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» ( з подальшими змінам) та відповідно до статті 29 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, установлено з 12.03.2020 року до 31.12.2022 року на усій території України карантин. Згідно з рекомендаціями МОЗ України громадянам серед інших заходів запропоновано залишатися вдома, тримати дистанцію, дбати про власну безпеку.

Також указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан , який продовжено до 19.02.2023 року.

В судові засідання 17.11.2022 та 13.12.2022 року позивач не з`явилася, одночасно від неї надійшла заява про слухання справи у її відсутності. На задоволенні позову наполягає та просить задовольнити його (а.с.16).

Відповідач у судові засідання 17.11.2022 року та 13.12.2022 року також не з`явився, Про час та місце слухання справи повідомлявся судовими повістками, які отримані відповідачем (а.с 15,19). Причини неявки суду не повідомив. Будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надсилав, а тому суд розглядав справу за його ісутності за наявними в матеріалах справи доказами.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

За таких обстави, у зв`язку з оголошенням карантину на території України та ведення воєнного стану на території України, з урахуванням заяви позивача по справі про розгляд справи за її відсутності та ігнорування про виклик до суду відповідачем, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши письмові докази у справі, врахувавши думку позивача у її заяві, суд доходить до висновку, що у позові необхідно відмовити з наступних підстав.

Стаття 263 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК України), регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

При цьому, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

У позовній заяві позивач посилається на рішенням Березівського районного суду Одеської області, яким ухвалено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 500 грн до досягнення дитиною повноліття.

Однак, вказаного рішення суду до позовної заяви не надано, про що свідчить додаток до позовної заяви. Окрім цього, під час судового розгляду справи, позивач жодних доказів не надав, а лише направив заяву про розгляд справи за її відсутності.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях ч.6 ст.81 ЦПК України.

За таких обставин, оскільки у матеріалах справи відсутні належним чином завірені докази, в тому числі: рішення Березівського районного суду Одеської області, виконавчий лист, договір про навчання ОСОБА_3 (тощо) на які посилається у позові позивач, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позову про зміну способу стягнення аліментів та є не доведеним з боку позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 12,13 77-81, 263-265 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відповідно до п.3 Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ).

Суддя І.А. Римар