Справа № 204/9924/21
Провадження № 2/204/880/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(з а о ч н е)

31 жовтня 2022 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська, у складі:

головуючого судді Приваліхіної А.І.,

за участю секретаря судового засідання Лавриненко В.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хорн Хоф Інвест», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович та приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Шарков Олександр Олександрович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

15 грудня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача ТОВ «Хорн Хоф Інвест», визначивши третіми особами приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. та приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Шаркова О.О., із вимогою про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню (а. с. 1-2).

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 30 листопада 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Шарковим О.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 67701387, відповідно до якої розпочато примусове стягнення заборгованості за виконавчим написом № 217751, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. 23 червня 2021 року. Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження № 67701387 боржником є ОСОБА_1 , стягувачем ТОВ «Брайт Інвестмент», сума зоборгованості 36624 гривні 21 копійка. Вважає, що заборгованість у розмірі 36624 гривні 21 копійка не є безспірною, тому виконання стягнення на підставі виконавчого напису № 217751 від 23 червня 2021 року є неправомірним.

Тому прохає суд визнати виконавчий напис № 217751 від 23 червня 2021 року, що вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 36624 гривні 21 копійку. Стягнути з ТОВ «Брайт Інвестмент» на користь позивачки понесені судові витрати.

Ухвалою суду від 22 грудня 2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання на 09 лютого 2022 року (а. с. 13), яка надіслана учасникам справи 11 січня 2022 року за вихідним № 939/22-вих/2/204/880/22.

Ухвалою суду від 23 червня 2022 року задоволено заяву представниці відповідача ТОВ «Брайт Інвестмент» - директорки Кириченко О.М., про заміну відповідача правонаступником ТОВ «Хорн Хоф Інвест» (а. с. 80), яка надіслана учасникам справи 23 червня 2022 року за вихідним № 12307/22-вих/2/204/880/22 (а. с. 83). 11 жовтня 2022 року на адресу суду надійшов конверт з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», яким було направлено копію вищевказаної ухвали суду відповідачу ТОВ «Хорн Хоф Інвест» (а. с. 135).

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла зави, у якій він прохав проводити розгляд справи за відсутності сторони позивача.

Представник відповідача ТОВ «Хорн Хоф Інвест» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив (а. с. 131).

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив (а. с. 130).

Третя особа приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Шарков О.О. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив (а. с. 129).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням кожен окремо та в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та, спираючись на вимоги ст. ст. 223, 280 ЦПК України, ухвалив заочне рішення.

Судом встановлено, що 04 жовтня 2007 року між позивачем та ВАТ «КБ «Надра» було укладено кредитний договір № 407/П/27/2007-980 (а. с. 95-96). Відповідно до умов кредитного договору, позивачу банком, строком по 01 жовтня 2010 року включно, надано грошові кошти у розмірі 8900 гривень.

23 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис № 217751 про стягнення з позивача на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» заборгованості, що виникла за кредитним договором № 407/П/27/2007-980 від 04 жовтня 2007 року, який було укладено між первісним кредитором ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1 , право вимоги за яким було відступлено до нового кредитора ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», відповідно до договору № GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги від 05 серпня 2020 року, відповідно до якого ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» набуло право нового кредитора до позичальника за кредитним договором. 18 грудня 2020 року між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Брайт Інвестмент» було укладено договір GL48N718070_blank_04 про відступлення прав вимоги від 18 грудня 2020 року, відповідно до якого ТОВ «Брайт Інвестмент» набуло право нового кредитора до позичальника за кредитним договором. Стягнення заборгованості проводиться за період з 10 лютого 2019 року по 22 червня 2021 року у розмірі 36624 гривні 21 копійка, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 8540 гривень, прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 28034 гривні 21 копійка, плата за вчинення виконавчого напису 50 гривень (а. с. 7).

30 листопада 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Шарковим О.О. відкрито виконавче провадження ВП № 67701387 на підставі виконавчого напису № 217751 від 23 червня 2021 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ "Брайт Інвестмент" заборгованості у розмірі 36624 гривні 21 копійка (а. с. 5 та на звороті - 6).

18 грудня 2020 року між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Брайт Інвестмент» укладено договір № GL48N718070_blank_04 про відступлення прав вимоги (а. с. 37-38).

18 січня 2022 року між ТОВ «Брайт Інвестмент» та ТОВ «Хорн Хоф Інвест» було укладено договір № 1801/К-1 про відступлення прав вимоги (а. с. 40-41).

Згідно з вимогами ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Приписами ст. 39 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється саме Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України.

Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5.

Відповідно до вимог п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія.

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава14 Закону України «Про нотаріат» та Глава16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Так, згідно з вимогами ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Приписами ст. 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, зокрема, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до вимог п. 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Згідно з вимогами пп. 2.2 п. 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій, у разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача.

Приписами пп. 2.3 п. 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172. Даний Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, якою визнано незаконним та не чинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на нотаріально не посвідченому кредитному договорі.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Відповідно до вимог ст. 50 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

З аналізу вищенаведених норм можна дійти висновку, що вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису це надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Таким чином, можна дійти висновку, що захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст. ст. 87 та 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду України від 04 березня 2015 року у справі № 6-27цс15 та Верховного Суду від 11 липня 2019 року у справі № 461/4609/16-ц.

Так, із тексту оспорюваного виконавчого напису № 217751 від 23 червня 2021 року встановлено, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. при вчиненні нотаріальних дії керувався ст. ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29 червня 1999 року за № 1172.

Тобто, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису від 23 червня 2021 року не врахував, що Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та не чинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін.

Таким чином, на день вчинення виконавчого напису, редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, не передбачала можливість вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений.

Вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений, є порушенням вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат», Постанови КМУ № 1172 від 29 червня 1999 року, а тому такий виконавчий напис не підлягає виконанню.

Як вбачається з матеріалів справи кредитний договір № 407/П/27/2007-980 від 04 жовтня 2007 року (а. с. 95-96) нотаріально не посвідчений.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. від 23 червня 2021 року № 217751 таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які позивачка посилалася як на підставу своїх вимог, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі

Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, а тому з останнього на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 908 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 10-11, 60, 76-80, 89, 128, 141, 213-215, 258, 265, 268, 280-288, 354 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хорн Хоф Інвест» (01054, м. Київ, вул. Тургенєвська, буд. 34; ), треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович (01001, м. Київ, вул. Мала Житомирська, буд. 6/5) та приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Шарков Олександр Олександрович (04053, м. Київ, пров. Бехтерівський, буд. 4-б, офіс 2) про визнання виконавчого напису нотаріуса такими, що не підлягає виконанню задовольнити у повному обсязі.

Визнати виконавчий напис № 217751, що вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем 23 червня 2021 року, про стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Хорн Хоф Інвест» заборгованості у розмірі 36624 гривні 21 копійка, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Хорн Хоф Інвест» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів зо дня його підписання суддею або протягом 30 днів зо дня його отримання учасниками справи.

Рішення суду набирає законної сили протягом 30 днів зо дня його підписання суддею або протягом 30 днів зо дня його отримання учасниками справи, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Заочне рішення може бути переглянуте Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за письмовою заявою відповідача протягом двадцяти днів зо дня отримання ним копії рішення.

Суддя А.І. Приваліхіна