Справа № 175/5354/21
Провадження № 2-к/175/2/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2022 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді Новік Л.М.,

Секретаря судового засідання Рашед Ю.О.

розглянувши матеріали клопотання Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м.Дніпро) в інтересах ОСОБА_1 про визнання та виконання на території України рішення Суду у сімейних справах округу м. Тель-Авів Яфо Держави Ізраїль від 26 березня 2018 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

До Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м.Дніпро) в інтересах ОСОБА_1 про визнання та виконання на території України рішення Суду у сімейних справах округу м. Тель-Авів Яфо Держави Ізраїль від 26 березня 2018 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 .

Згідно із частиною першою статті 467 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) про надходження клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду суд у п`ятиденний строк письмово повідомляє боржника і пропонує йому у місячний строк подати можливі заперечення проти цього клопотання.

На виконання вимог ч. 1 ст. 467 ЦПК України судом на адресу боржника направлялось письмове повідомлення про надходження зазначеного клопотання, яке повернулось без вручення з відміткою поштового відділення "за закінченням встановленого строку зберігання".

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2022 року вищезазначене клопотання призначено до розгляду в судовому засіданні.

ОСОБА_2 у судове засідання не прибув, хоча повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, жодних клопотань, заперечень до суду не подав.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п.5.1 розділу 5 "Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень", затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 року № 1092/5/54, рішення іноземного суду визнається та виконується в Україні, якщо його визнання та виконання передбачено міжнародним договором України або за принципом взаємності у відносинах з іноземною державою, рішення суду якої має виконуватися в Україні.

Згідно з п. 5.3 розділу 5 зазначеної "Інструкції", іноземне клопотання розглядається судом України за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Відповідно дост.462 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Згідно із ч.1ст.464 ЦПК України, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Стаття 54 Конвенції "Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах", передбачає, що клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішень розглядаються судами договірної сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання. Суд, що розглядає клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішення, обмежується встановленням того, що умови, передбачені цією Конвенцією, дотримані.

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право», в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

В п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 24.12.1999 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражі про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного-комерційного арбітражу на території України» зазначено, що клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

20 червня 1956 року з метою спрощення стягнення аліментів, на які особа, що перебуває на території однієї з Договірних Сторін, заявляє своє право, з іншої особи, яка підпадає під юрисдикцію іншої Договірної Сторони в Нью-Йорку була підписана Конвенція про стягнення аліментів за кордоном (далі - Конвенція), яка 20 липня 2006 року була ратифікована Верховною Радою України та 19 жовтня 2006 року набула чинності для України.

Зазначена Конвенція застосовується у відносинах України з країнами, які її підписали, серед яких Ізраїль.

Наказом Міністерства юстиції України від 29 грудня 2006 року №121/5 затверджено Інструкцію про виконання в Україні Конвенції про стягнення аліментів за кордоном (далі - Інструкція).

Ця Інструкція визначає спрощену процедуру стягнення аліментів на дитину або утримання на іншого члена сім`ї згідно з Конвенцією у відносинах з такими державами, які є її сторонами: Австралія, Алжир, Аргентина, Барбадос, Бельгія, Білорусь, Боснія і Герцеговина, Бразилія, Буркіна-Фасо, Ватикан, Великобританія, Гаїті, Гватемала, Греція, Данія, Еквадор, Естонія, Ізраїль, Ірландія, Іспанія, Італія, Кабо-Верде, Казахстан, Кіпр, Киргизстан, Колумбія, Німеччина, Ліберія, Люксембург, Македонія, Мексика, Молдова, Монако, Марокко, Нігер, Нідерланди, Нова Зеландія, Норвегія, Пакистан, Польща, Португалія, Румунія, Сейшели, Сербія, Словаччина, Словенія, Суринам, Туніс, Туреччина, Уругвай, Угорщина, Філіппіни, Фінляндія, Франція, Хорватія, Центральноафриканська Республіка, Чехія, Чилі, Швейцарія, Швеція, Шрі-Ланка (далі - Договірні Сторони).

Відповідно до пункту 15 Інструкції клопотання про визнання і виконання рішення іноземного суду про стягнення аліментів з відповідача (боржника), який проживає в Україні, оформлюється позивачем (стягувачем) або уповноваженою ним особою у письмовій формі та з урахуванням статті 394 Цивільного процесуального кодексу України і повинно містити: а) повне ім`я позивача, дату народження, громадянство, місце проживання (перебування) або місцезнаходження, місце роботи, а також ім`я й адресу законного представника позивача, а у відповідних випадках - повне ім`я і дату народження особи, на утримання якої стягуються аліменти; б) повне ім`я відповідача, дату народження, громадянство та, наскільки це відомо позивачеві, його адреси протягом останніх п`яти років, і рід занять, його місцезнаходження чи місцезнаходження його майна в Україні; в) мотиви подання клопотання, а також будь-яку іншу інформацію, зокрема про фінансовий та сімейний стан позивача й відповідача.

До клопотання додаються такі документи: а) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про примусове виконання якого подається заява; б) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили (якщо це не зазначено в самому рішенні); в) документ, який засвідчує, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи; г) документ, що визначає, у якій частині чи з якого часу рішення іноземного суду підлягає виконанню (якщо воно вже виконувалося раніше); ґ) документ, що посвідчує повноваження представника позивача (якщо заява подається представником); д) фотокартка позивача та, по можливості, фотокартка відповідача; е) довіреність на уповноваження Міністерства юстиції України представляти інтереси стягувача у справі про стягнення аліментів.

Разом із заявою надсилається засвідчений переклад усіх матеріалів на українську мову.

Згідно із пунктом 18 Інструкції питання про стягнення аліментів або про визнання і виконання рішення про стягнення аліментів на користь особи, що проживає за кордоном, в Україні вирішується з урахуванням Цивільного процесуального кодексу України та Закону України «Про міжнародне приватне право».

Судом установлено, що згідно з рішенням суду по сімейним справам м. Тель-Авів Яфо Держави Ізраїль від 26.03.2018, ОСОБА_2 зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі 1500 шекелів на місяць починаючи з квітня 2017 року (заборгованість становить 43500 шекелів).

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає визначених статтею 268 ЦПК України підстав для відмови в задоволенні клопотання та дійшов висновку, що рішення по сімейним справам м. Тель-Авів Яфо Держави Ізраїль від 26.03.2018 року підлягає визнанню та примусовому виконанню в Україні.

Частиною восьмою статті 467 ЦПК України визначено, що якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

За даними Національного банку України станом на 09 травня 2022 року офіційний курс української гривні до ізраїльського шекеля складає 8,5973 гривень за 1 ізраїльський шекель.

Згідно ст. 463 ЦПК України рішення іноземного суду про стягнення періодичних платежів може бути пред`явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.

Відтак, рішення іноземного суду підлягає допущенню до виконання зі стягненням заборгованості за останні три роки до звернення до суду, тобто з 21 грудня 2018 року.

Керуючись статтями 261, 462-468 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м.Дніпро) в інтересах ОСОБА_1 про визнання та виконання на території України рішення Суду у сімейних справах округу м. Тель-Авів Яфо Держави Ізраїль від 26 березня 2018 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати і надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення по сімейним справам м. Тель-Авів Яфо Держави Ізраїль від 26.03.2018 яким зобов`язано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 сплачувати на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі 1500 шекелів на місяць, що за офіційним курсом Національного банку України станом на день постановлення ухвали становить 12895,95 грн. (дванадцять тисяч вісімсот дев`яносто п`ять грн. дев`яносто п`ять копійок), 10-го числа кожного місяця і будуть прикріплені до індексу споживчих цін, відомого на сьогоднішній день і уточнюватимуться раз на три місяці, починаючи стягнення з 29.05.2017 року до досягнення дочкою віку 18 років або до закінчення середньої освіти, за найпізнішим строком. У період військової служби буде виплачуватися третина вищевказаного.

Допустити рішення до виконання зі стягненням заборгованості за останні три роки до звернення до суду, тобто з 21 грудня 2018 року.

Ухвала набирає законної сили у порядку та строки, визначені статтею 261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.М. Новік