Справа № 539/4462/21
Провадження № 2/539/282/2022
28 липня 2022 року м. Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді - Даценка В.М.,
за участю секретаря - Шрейтер С.О.,
позивача - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Лубенського міськрайонного суду у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа служба у справах дітей виконавчого комітету Пирятинської міської ради Лубенського району про позбавлення батьківських прав, -
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.
В обґрунтування своїх вимог вказала, що 15 грудня 2011 року вона уклала шлюб з відповідачем.
Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25.11.2014 року шлюб між сторонами розірвано.
Оскільки відповідач не бажав добровільно приймати участь в утриманні дітей, позивачка звернулася до Миргородського міськрайонного суду з позовною заявою про стягнення аліментів.
Рішенням Миргородського міськрайонного суду від 28.10.2014 року за № 541/2639/14-ц відповідачу присуджено сплачувати на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей щомісячно аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку. Виконавчий лист по даній справі видано 16.11.2017 року та пред`явлено до державної виконавчої служби Лубенського міськрайонного відділу Північно-Східного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м.Суми).

Згідно довідки про розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 01.09.2021 року Лубенського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) сукупний розмір заборгованості ОСОБА_2 по аліментам складає 76 734,64 грн.

Діти проживають разом з позивачем, знаходяться на повному її утриманні, всі питання щодо виховання вирішуються останньою самостійно без участі відповідача.

Батько дітей, ОСОБА_2 , починаючи з листопада 2014 року проживає окремо, покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні доньок. Починаючи з 01.09.2019 року і по теперішній час, відповідач долею доньок не цікавився, вихованням належним чином не займався, не цікавився станом здоров`я дітей, фізичним та морально-психічним розвитком.

Враховуючи зазначене, позивач прохала суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітніх доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала на їх задоволенні наполягає.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча, відповідно до ст.128 Цивільного процесуального кодексу України, був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомив, клопотання від відповідача про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.

На підставі статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів.

Відповідно до статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлень про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Третя особа - служба у справах дітей виконавчого комітету Пирятинської міської ради звернулися до суду з заявою про розгляд справи за відсутності їх представника, у вирішенні спору покладаються на розсуд суду.

З`ясувавши обставини справи, заслухавши позивача, дослідивши докази в порядку заочного провадження, суд вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно копій свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 від 13.11.2015 року та серії НОМЕР_2 від 24.02.2016 року, виданих відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Миргородському району Миргородського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області, ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_3 та ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_4 .

Батьками дітей є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.12.2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого Великосорочинською сільською радою Миргородського району Полтавської області (а.с.11) і який за рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області суду від 25.11.2014 року було розірвано (а.с.21, 22).

Згідно довідки Виконавчого комітету Пирятинської міської ради Полтавської області №18-09/647 від 21.10.2021 року (а.с.18), позивач ОСОБА_1 та троє її малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстровані в АДРЕСА_1 .(а.с.18).

Рішенням Миргородського міськрайонного суду від 28.10.2014 року за №541/2639/14-ц відповідачу присуджено сплачувати на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей щомісячно аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку. Виконавчий лист по даній справі видано 16.11.2017 року та пред`явлено до державної виконавчої служби Лубенського міськрайонного відділу Північно-Східного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Суми).

Згідно довідки про розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 01.09.2021 року Лубенського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) сукупний розмір заборгованості ОСОБА_2 по аліментам складає 76 734,64 грн.

З характеристики, наданої Повстинською загальноосвітньою школою І-ІІ ступенів Пирятинської міської ради Полтавської області, ОСОБА_1 характеризується позитивно, відповідально ставиться до своїх батьківських обов`язків, приділяє належну увагу вихованню доньок, користується повагою серед батьків.(а.с.23-24)

Згідно акту обстеження служби у справах дітей виконкому Пирятинської міської ради умов проживання дітей у сім`ї ОСОБА_1 , для дітей створені умови на задовільному ріні. Мають окремі облаштовані місця для навчання та відпочинку. Діти забезпечені на достатньому рівні всім необхідним.

Батьком з сім`єю не проживає, з дітьми не спілкується з червня місяця, матеріально не допомагає, здоров`ям та життям дітей не цікавиться. (а.с.32)

Згідно характеристики з місця роботи ОСОБА_1 від 07.02.2020р., остання за місцем роботи характеризується позитивно. (а.с. 34)

Згідно довідки Повстинської загальноосвітньої школи І-ІІ ст. Пирятинської міської ради від 30.09.2021р., ОСОБА_2 постійного контакту з колективом навчального закладу, де навчаються його дочки - не має. Останній раз в навчальному закладі ОСОБА_2 був присутнім 01.09.2019р. (а.с.35)

Згідно висновку служби у справах дітей виконавчого комітету Пирятинської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно доньок: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , враховуючи те, що провести бесіду із батьком дітей не є можливим, не вивчено його думку щодо позовних вимог та обставин справи, у у прийнятті рішення щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 виконкомом Пирятинської міської ради Лубенського району, як орган опіки та піклування, покладається на розсуд суду. (а.с.97-98)

Допитані свідки в судовому засіданні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повідомили, що ОСОБА_2 дійсно не приїжджає до дітей, не спілкується з ними та не піклується про дітей, життям не цікавиться, фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків.

Законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і складається із Закону України «Про охорону дитинства» від 21. 06. 2001 року №-2558-ІІІ, а також інших нормативно-правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в пунктах 15, 18 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом України у постанові від 13 березня 2019 року №631/2406/15-ц.

Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, що відповідатиме найкращим інтересам дітей, оскільки батько фактично не спілкується з ними, не цікавиться їх розвитком дітей та здоров`ям, самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. В силу вимогу закону відповідач наділений правами щодо дітей, якими він не бажає користуватися, які в свою чергу створюють штучні перешкоди позивачу у вирішенні нагальних питань розвитку дітей.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 такими, що підтверджені належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню.

Враховуючи приписи ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 4,5,10,11,12,13,82,89,263-265, 280, 352,354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована та проживає: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , фактично проживає в АДРЕСА_3 ), третя особа відділ - служба у справах дітей виконавчого комітету Пирятинської міської ради Лубенського району ( ЄРДПОУ 43879010, юридична адреса: 37000, вул. Соборна, 42, м. Пирятин) про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 батьківських прав відносно малолітніх дітей: , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за письмовою заявою, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення, а за заявою учасника справи, якому заочне рішення не було вручене у день його проголошення - за його письмовою заявою, поданою протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 28.07.2022р.

Суддя Лубенського міськрайонного суду В.М. Даценко