Справа № 148/169/22
Провадження №2/148/239/22
11 липня 2022 року Тульчинський районний суд Вінницької області в складі: судді Штифурко Л.А.,
секретаря Лиженко Є.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, - Кредитна спілка "Злагода" про стягнення заборгованості,-
Плата за користування кредитом (проценти) становлять 80 % річних (п.1.1. договору). Однак, відповідно до п. 3.7 договору у разі несвоєчасного надходження (прострочення) планового платежу повністю або частково на строк, що перевищує три календарні дні, процентна ставка по кредиту змінюється у відповідності до ст.611 ЦК України як зміна умов зобов`язання і встановлюється у розмірі 450 % річних від суми залишку кредиту.
Відповідно до п.6.4 договору у разі прострочення позичальником передбаченого графіком розрахунків планового платежу чи його частини на строк, що перевищує 60 календарних днів, кредитодавець має право стягнути з позичальника штраф в розмірі 60 % від початкової суми несвоєчасно сплаченого кредиту.
За п. 2.1. договорів поруки від 30.05.2014 поручителі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 несуть солідарну відповідальність перед кредитором за належне виконання боржником умов кредитного договору. Термін дії договорів поруки по 30.05.2024 включно.
З огляду на вище зазначене, керівництво КС "Злагода", з метою не порушення прав та законних інтересів вкладників вирішило укласти з останніми договори відступлення права вимоги.
Так, 01.04.2021 відповідно до договору про відступлення права вимоги № 1 між КС "Злагода" та позивачем, первісний кредитор відступив новому кредитору своє право вимоги за кредитним договором №182 кТл з усіма додатками та додатковими угодами до нього.
На даний час відповідачі продовжують ухилятись від виконання зобов`язань і заборгованість за договором не погашають, що порушує законні інтереси позивача.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Суду пояснив, що він є членом та вкладником КС "Злагода". Деякі посадові особи КС "Злагода" своїми діями призвели до того, що вона на даний час заборгувала перед своїми вкладниками кошти в розмірі майже 40000000 грн. У звязку з цим з 2015 року відносно них порушено кримінальні провадження. Заборгованість перед вкладниками виникла також внаслідок того, що велика кількість осіб, які отримали кредит в КС "Злагода", його не повернули. Також зазначив, що він звертався до суду з вимогою до КС "Злагода" про стянення заборгованості, у звязку з чим Вінницьким міським судом в березні 2016 року був виданий судовий наказ про стягнення заборгованості. Однак через відсутність в кредитної спілки коштів та неможливістю виконання судового рішення, 01.04.2021 між ним та КС "Злагода" укладено договір про відступлення права вимоги № 1 за кредитним договором №182 кТл від 30.05.2014, щоб він міг самостійно займатися стягненням заборгованості з боржників. Так, як заборгованість за данним договором відповідачами не погашена, позивач просив позов задовольнити.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, про причину своєї неявки суд не повідомили, у встановлений судом строк відзив не подали.
За таких обставин у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України суд розглянув справу у відсутність відповідачів на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення, оскільки позивач не заперечив проти такого порядку вирішення спору.
Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 30.05.2014 на підставі заяви ОСОБА_2 від 28.05.2014 (а.с. 14) між КС "Злагода" та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №182 кТл, про що свідчить його копія (а.с. 10. 11).
Строк дії договору - 36 місяців. Кредит надається на термін з 30.05.2014 до 30.05.2017.
30.05.2014 між КС "Злагода" та відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_3 були укладені договори поруки б/н, про що свідчать їх копії (а.с.16, 17).
Згідно п.1.1, 2.1., 5.1. договорів поруки в порядку та на умовах, визначених цим договором, поручитель поручається перед кредитором за виконання ОСОБА_2 всіх обов`язків перед кредитором за кредитним договором №182 кТл від 30.05.2014, укладеним між кредитором та боржником.
Поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором за належне виконання боржником умов кредитного договору.
Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом 10 років, тобто до 30.05.2024 включно.
Також 15.11.2013 між КС "Злагода" та відповідачем 1 було підписано Додаток до кредитного договору №145 кТл від 15.11.2013 "Графік розрахунків", з яким також було ознайомлено всіх поручителів, про що свідчить його копія (а.с.30).
29.09.2014 ОСОБА_2 була ознайомлена з сумою боргу згідно Додатку до кредитного договору №182 кТл від 30.05.2014 "Графік розрахунків", про що свідчить її підпис (а.с. 24).
30.10.2014 ОСОБА_2 була ознайомлена з сумою боргу згідно Додатку до кредитного договору №182 кТл від 30.05.2014 "Графік розрахунків", про що свідчить її підпис (а.с. 25).
Також судом встановлено, що 01.04.2021 між КС "Злагода" та позивачем ОСОБА_1 укладено договір 1 про відступлення права вимоги відповідно до п.1.1. якого первісний кредитор уступає право вимоги, а новий кредитор приймає на себе право вимоги, належне первісному кредиторові за кредитними договорами та відповідними договорами забезпечення (в т.ч у разі наявності, за договорами поруки, договорами застави тощо) укладеними між первісним кредитором та його позичальниками, поручителями, заставодавцями відповідно до умов викладених у цьому договорі згідно додатку, що є невід`ємною частиною даного договору, на загальну суму боргових зобов`язань 394465 грн. та відповідно стає кредитором (а.с.26-30).
13.07.2021 на адресу проживання ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 керівником КС "Злагода" було направлено повідомлення про відступлення права вимоги, про що свідчать копія даного повідомлення та копії фіскальних чеків (а.с. 32, 33).
Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Частиною 1 ст. 1048 ЦК України, встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 цієї ж статті визначено, що до відносин за кредитним договором застосовується правове регулювання щодо відносин за договором позики.
За таких обставин зобов`язання за кредитним договором виникають з моменту передачі кредитодавцем позичальнику коштів, згідно умов кредитного договору.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ст. 611 ЦК України при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки установлені договором або законом.
За ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст.629 ЦПК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно п.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
Згідно п.1, 2 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Частиною 1 ст. 543 ЦК України визначено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Відповідно до п.24 абз.3 Постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20.03.2012 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» пред`явленням вимоги до поручителя є як направлення / вручення йому вимоги про погашення боргу( залежно від умов договору ), так і пред`явлення до нього позову.
Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким виконанням щодо кредитних правовідношень є повернення кредитних ресурсів та сплата відсотків за їх використання з дотриманням визначених законодавством або договором умов, якими по відношенню до кредитних договорів є повернення, строковість, платність.
Згідно ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
При цьому слід враховувати, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.
Статтею 1054 ЦК України визначено перелік осіб, які можуть бути кредитодавцями в кредитних правовідносинах. Такими є банк або інша фінансова установа. Цей перелік є вичерпним.
У пункті 1 ч.1 ст.1 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", вказано, що фінансова установа - це юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1 Закону України "Про кредитні спілки", кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об`єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків членів кредитної спілки.
Кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим Законом.
З наведених норм права вбачається, що фізична особа у будь-якому статусі не наділена правом надавати фінансові послуги, оскільки такі надаються лише або спеціалізованими установами, якими є банки, або іншими установами, які мають право на здійснення фінансових операцій та внесені до реєстру фінансових установ, а тому не може ставити питання про стягнення заборгованості за кредитними договорами, в т.ч. і відсотків за прострочення виконання грошового зобов`язання.
Як вбачається з встановлених обставин, з укладенням договору про відступлення права вимоги за кредитним договором, відбулася заміна кредитодавця, який є фінансовою установою, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг, на фізичну особу, яка не може надавати фінансові послуги згідно з наведеними нормами права.
Отже, відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням ч.3 ст.512 та ст.1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань, які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме, кредитор - банк або інша фінансова установа.
Суд доходить висновку, що позивач не наділений правом здійснювати фінансові операції відповідно до Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" та, відповідно, не може бути кредитором за кредитним договором №182 кТл від 30.05.2014, оскільки в даному випадку для зобов`язань, які виникли на підставі вказаного кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме кредитор - банк або інша фінансова установа.
Укладенням договору 1 про відступлення права вимоги від 01.04.2021 відбулася заміна кредитодавця фінансової установи, на фізичну особу ( ОСОБА_1 ), яка не може надавати фінансові послуги згідно з наведеними нормами права.
Отже, в даних правовідносинах у позивача, як фізичної особи, відсутнє право вимоги за кредитним договором №182 кТл від 30.05.2014.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до частини першої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Відповідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках.
За приписами, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позову.
Відповідно до частин 1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Оскільки позов задоволенню не підлягає, то судові витрати слід залишити за позивачем.
На підставі викладеного, керуючись ст.1 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", ст. 1 Закону України "Про кредитні спілки", ст.15, 512, 514, 516, 526, 527, 530, 543, 553, 554, 599, 610, 611, 625, 629, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст.4, 12, 13, 19, 76-81, 141, 223, 247, 263- 265, 268, 273, 274-279, 280-282, 354 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, - Кредитна спілка "Злагода" про стягнення заборгованості залишити без задоволення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивачем рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя Л.А. Штифурко