Справа № 203/1244/22
07 липня 2022 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська, в складі:
головуючого-судді - Казака С.Ю.
при секретарі - Биченковій Г.С.
за участю представника позивачки - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,-
Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що з 31.10.2015 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають малолітню дитину сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 19.02.2021 року шлюб з відповідачем було розірвано. На теперішній час дитина проживає разом із нею. Відповідач матеріальної допомоги на утриманні дитини не надає. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 6000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову та до досягнення дитиною повноліття.
Ухвалою від 17.05.2022 року було відкрито провадження по справі та призначено останню до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
В судовому засіданні представник позивачки підтримав позов та посилаючись на викладені в ньому підстави, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Відповідач за викликами до суду не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, відзиву на позов не надав.
Враховуючи повторну неявку відповідача. не наданнями ним відзиву, думку представника позивачки, судом у відповідності до ч.3 ст.211, ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України було ухвалено про розгляд справи в заочному порядку на підставі наявних матеріалів справи.
Заслухавши пояснення представника позивачки, перевіривши викладені в позовній заяві доводи та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони з 31.10.2015 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дитину сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заочним рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 19.02.2021 року у справі №203/3634/20, шлюб між сторонами було розірвано.
Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати разом із позивачкою та перебуває на її утриманні.
З доводів позовної заяви вбачається та не спростовано відповідачем, що між сторонами не досягнуто домовленостей щодо участі батька в утриманні дитини, позивачка посилається на його ухилення від відповідного обов`язку, що свідчить про наявність між сторонами спору, який підлягає вирішенню в судовому порядку.
Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ч.ч.1-3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.
Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.
За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Згідно ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
З урахуванням зазначених вище обставин та наведених положень законодавства, враховуючи, що відповідач є здоровим та працездатним, відсутність обставин, які б свідчили про наявність підстав для звільнення його від обов`язку сплачувати або про неможливість їх сплати, суд приходить до висновку, що відповідач здатний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини.
В своєму позові позивачка просила визначити аліменти в твердій грошовій сумі, в розмірі 6000 грн. на місяць. Проте, належним чином не обґрунтувала визначення саме такої суми аліментів, не надала доказів щодо фактичних витрат які вона несе на першочергові потреби дитини, а також доказів щодо матеріального стану відповідача, які б свідчили про можливість останнього сплачувати аліменти у такому розмірі.
З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову та визначення аліментів відповідно до ст.182 СК України у мінімальному рекомендованому розмірі аліментів на одну дитину, тобто в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на момент розгляду справи становить 2744 грн.
В іншій частині в задоволенні позову відмовити.
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп.
Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Керуючись ст.ст.141,180,181,182,183,184,185,191 СК України, ст.ст.2,4,5,10-13,76-81,141,211,223, 258,259,263-268,280,281,430 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задовольнити частково.
Стягнути з відповідача ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання малолітньої дитини сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 2744 грн., щомісячно, починаючи з 18 квітня 2022 року та до досягнення дитиною повноліття.
В іншій частині в задоволенні позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп.
Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повне рішення складено 11 липня 2022 року.
Суддя С.Ю.Казак