ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2022 року м.Суми

Справа №587/1204/22

Номер провадження 22-ц/816/1097/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Ткачук С. С.

сторони:

позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна»

на рішення Сумського районного суду Сумської області від 27 вересня 2022 року, в складі судді Черних О.М., ухвалене у м. Суми,

в с т а н о в и в:

16 серпня 2022 року ПрАТ «СК «Провідна» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних із здійсненням регламентної виплати потерпілому.

Свої вимоги мотивувало тим, що 13 лютого 2019 року за участю автомобіля ОСОБА_1 відбулася дорожньо-транспортна пригода, у результаті якої був пошкоджений належний ОСОБА_2 автомобіль «Volkswagen Caddy», д.н.з. НОМЕР_1 , розмір завданих збитків становив 31710,16 грн.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована в ПрАТ «СК «Провідна», якою, за заявою власника пошкодженого автомобіля, 21 лютого 2019 року було здійснено виплату відшкодування в узгодженій сумі 11900,00 грн.

ПрАТ «СК «Провідна» просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь у порядку регресу кошти в розмірі 11900,00 грн та судовий збір у сумі 2481,00 грн.

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 27 вересня 2022 року відмовлено в задоволенні повної заяви ПрАТ «СК «Провідна» до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою.

Витрати по справі віднесено за рахунок позивача.

В апеляційній скарзі ПрАТ «СК «Провідна», посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ПрАТ «СК «Провідна» до ОСОБА_1 про стягнення в порядку регресу 11900 грн матеріальної шкоди задовольнити в повному обсязі. Стягнути з відповідача понесені судові витрати у вигляді судового збору за розгляд справи судом першої інстанції 2481 грн, за розгляд справи у суді апеляційної інстанції 3721,50 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про пропуск позивачем строку позовної давності на звернення до суду з такою вимогою до ОСОБА_1 . Вказує про не врахування судом п. 12 Розділу Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, згідно з якими під час дії карантину, встановленого КМ України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Оскільки на час звернення до суду з позовом 16 серпня 2022 року, в Україні діяв карантин, в подальшому дія якого продовжена до 31 грудня 2022 року, тому є помилковим висновок про відмову у задоволенні позову за вимогами, позовна давність за якими спливла 21 лютого 2022 року. Доводить, що суд не застосував норми закону, які підлягали застосуванню, що є підставою для скасування рішення.

Правом на подання відзиву на апеляційну скаргу відповідач не скористався.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову 11900,00 грн не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (на 1 січня 2021 року: 2481 грн х 100 = 248100 грн), розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду в оскаржуваній частині не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що 13 лютого 2019 року о 21-40 год. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 21061, д.н.з. НОМЕР_2 , в м. Суми на перехресті вул. Роменська-Чорновола, під час повороту ліворуч на зелений сигнал світлофору не надав переваги в русі транспортному засобу «Volkswagen Caddy» д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобілям завдані механічні пошкодження (а.с. 19-20).

Відповідно до постанови Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 травня 2019 року ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження було закрито на підставі ст. 38 КУпАП (а.с. 21).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент настання ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Провідна» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Поліс № АМ/3153946 від 03 травня 2018 року (а.с. 18).

Розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб «Volkswagen Caddy», д.н.з. НОМЕР_1 , згідно з договором про врегулювання страхового випадку № за договором ОСЦПВ № АМ/3153946 від 03 травня 2018 року, становить 11900 грн (а.с. 28).

Шкода у зазначеному розмірі особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі і 18 лютого 2019 року ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ «СК «Провідна» із заявою № про виплату страхового відшкодування (а.с. 29).

Згідно з платіжним дорученням № 007512 від 21 лютого 2019 року та відомістю № ВПТ-000667 від 20 лютого 2019 року ПрАТ «СК «Провідна» задовольнило вимоги потерпілого ОСОБА_2 та здійснило йому регламентну виплату в розмірі 11900 грн (а.с. 31).

Відмовляючи у задоволенні позову ПрАТ «СК «Провідна» до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних із здійсненням регламентної виплати потерпілому, суд першої інстанції виходив з того, що звернувшись до суду з позовом 16 серпня 2022 року, позивачем пропущено визначений ст. 257 ЦК України трирічний строк позовної давності, перебіг якого почався 21 лютого 2019 року з моменту здійснення виплати страхового відшкодування. При цьому судом встановлено обґрунтованість вимог ПрАТ «СК «Провідна» та належність позивачу визначеного ст. 1191 ЦК України, ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» права зворотної вимоги до відповідача у розмірі виплаченого відшкодування.

Колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог ПрАТ «СК «Провідна» до ОСОБА_1 з підстав пропуску строку позовної давності, так як суд дійшов його з неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до частин перших статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 1187 ЦК України, шкода, спричинена джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання чи утримування якого створює підвищену небезпеку; особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно зі ст. 1191 ЦК України, ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу), до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 27 червня 2019 року № 154/2094/16-ц у деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Згідно з ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

За приписами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України позивачем доведено належними та допустимими доказами заподіяння шкоди потерпілому джерелом підвищеної небезпеки, володільцем якого є ОСОБА_1 , протиправність його дій та здійснення відшкодування шкоди потерпілому за нього ПрАТ «СК «Провідна» у розмірі 11900 грн.

Також, у поданій суду заяві від 27 вересня 2022 року ОСОБА_1 вказав, що визнає позовні вимоги (а.с. 49).

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з 12 березня 2020 року на усій території України встановлено карантин, дія якого триває в даний час. Строк карантину неодноразово продовжувався. Так, постановою Кабінету Міністрів України від 19 серпня 2022 року № 928 «Про внесення змін до розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 року № 338 і постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236» карантин в Україні був продовжений до 31 грудня 2022 року.

Запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина.

Законом України № 530-ІХ від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»).

Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12, за змістом якого, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Тобто, строк позовної давності в силу пункту 12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України продовжено на строк дії карантину.

Враховуючи викладене, ПрАТ «СК «Провідна», звернувшись до суду 16 серпня 2022 року, дотрималось строку позовної давності, який, в силу наведеного, продовжено з 12 березня 2020 року.

У пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).

Інститут позовної давності має на меті, зокрема, гарантувати правову визначеність, забезпечення захисту порушених прав, притягнення до відповідальності. Також він стимулює уповноважену особу до активних дій щодо реалізації належного їй права під загрозою його втрати, запобігає несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу.

Рівність і недискримінація є одними із основних принципів реалізації прав людини.

Виходячи із взаємозв`язку норм права, які були прийняті органом законодавчої влади в Україні під час дії карантину, введеного Урядом України у зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), цілей, з метою яких ці норми впроваджені, а також з метою недопущення безпідставного звуження прав учасників цивільних правовідносин, колегія суддів дійшла висновку, що пункт 12 Перехідних і прикінцевих положень Цивільного Кодексу України щодо продовження під час карантину строків загальної і спеціальної позовної давності, передбачених статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, підлягає застосуванню до правовідносин у цій справі.

Враховуючи, що останнім днем звернення до суду з позовом у межах строку позовної давності було 21 лютого 2022 року, а Закон України від 30 березня 2020 року № 540-IX щодо продовження строків позовної давності на час дії карантину набрав чинності 02 квітня 2020 року, з огляду на встановлений Кабінетом Міністрів України карантин з 12 березня 2020 року, вимоги ПрАТ «СК «Провідна» до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних із здійсненням регламентної виплати потерпілому підлягають задоволенню.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову ПрАТ «СК «Провідна» до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних із здійсненням регламентної виплати потерпілому, у розмірі 11900 грн.

На підставі ст. 141 ЦПК України, при задоволенні позову та апеляційної скарги, з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Провідна» підлягає стягненню компенсація судового збору, сплаченого при подачі позову у розмірі 2481 грн, та судовий збір за апеляційний перегляд справи в розмірі 3721,50 грн.

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 367 - 369, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» задовольнити.

Рішення Сумського районного суду Сумської області від 27 вересня 2022 року скасувати та прийняти постанову.

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних із здійсненням регламентної виплати потерпілому, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» 11900 (одинадцять тисяч дев`ятсот) гривень відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» 2481 грн компенсації судового збору за подачу позову та 3721,50 грн компенсації судового збору за апеляційний перегляд справи.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О. Ю. Кононенко

Судді: О. І. Собина

С. С. Ткачук