Номер провадження: 22-ц/813/7206/22
Справа № 521/7930/15-ц
Головуючий у першій інстанції Мурзенко М. В.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - Громіка Р.Д.,

суддів - Драгомерецького М.М., Дришлюка А.І.,

за участю секретаря - Сидоренко А.О.,

розглянувши у спрощеному порядку за відсутністю учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 24 травня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення безпідставно набутих коштів,

ВСТАНОВИВ:

1. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 (залучена до участі у справі як правонаступник ОСОБА_4 ) до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення безпідставно набутих коштів.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 22 травня 2015 року по справі було відкрито провадження.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2016 року було вирішено питання щодо забезпечення позову, а саме накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

20 травня 2022 року через офіційну електрону пошту суду представником позивача - адвокатом Юшинською І.Є. було надіслано клопотання про скасування заходів забезпечення позову, в якому вона просила скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2016 року по цивільній справі №521/7930/15-ц, скасувати арешт з квартири за адресою АДРЕСА_2 .

В обґрунтування клопотання заявник посилалась на те, що на даний час продовження дії заходів забезпечення позову у вигляді арешту є недоцільним, оскільки предметом позову є безпідставно набуте майно, а саме грошові кошти, які подружжя - ОСОБА_4 , та ОСОБА_1 передало ОСОБА_2 , а не право власності на квартиру. Також, скаржник зазначала, що Постановою Верховного суду у складі колегії Касаційного цивільного суду від 12 жовтня 2020 року було відмовлено у визнанні права власності подружжя на квартиру АДРЕСА_1 , а тому подальше забезпечення позову у вигляді арешту не відповідає засадам цивільного судочинства.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 24 травня 2022 року в задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2016 року по цивільній справі №521/7930/15-ц у вигляді накладення арешту на квартиру за адресою АДРЕСА_2 відмовлено.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою клопотання про скасування заходу забезпечення позову задовольнити, скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2016 року, посилаючись при цьому на порушення норм процесуального права.

Сповіщення сторін.

У судове засідання, призначене на 09 листопада 2022 року, сторони у справі не з`явились, були належним чином сповіщені про дату, час та місце слухання справи.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 7 ст. 268 ЦПК України рішення суду (повне або скорочене) підписується всім складом суду у день його складення і додається до справи.

Повне судове рішення виготовлено 21 листопада 2022 року, про що зазначено у вступній частині постанови Одеського апеляційного суду.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до припису ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2016 року заява ОСОБА_4 про забезпечення позову була задоволена. Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 (т.1 а.с.107-108).

В обґрунтування ухвали про забезпечення позову, суд посилався на те, що між сторонами дійсно виник спір, предметом якого є стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 грошових коштів.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно з ч. 6 ст. 158 ЦПК України відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Суд першої інстанції вірно враховав право кожного на справедливий розгляд його справи судом при вирішенні спору щодо його прав та обов`язків цивільного характеру, що передбачено в п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України.

Згідно з ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з ч. 3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позову, підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів (Постанова Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, надалі Постанова).

Заходи забезпечення позову визначаються, виходячи із засад розумності, співмірності та враховуючи конкретні обставини справи.

Суд першої інстанції вірно встановив, що з матеріалів справи вбачається, що між сторонами дійсно виник спір, предметом якого є стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 (залучена до участі у справі як правонаступник ОСОБА_4 ) безпідставно набутих грошових коштів, сума яких у гривневому еквіваленті складає 1 602 300 гривень.

Таким чином, пред`явлені позовні вимоги є вимогами майнового характеру, відтак, забезпечення їх накладенням арешту на нерухоме майно - квартиру за адресою АДРЕСА_2 , є обґрунтованим, спір між сторонами по суті не вирішено, у зв`язку із чим суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що не вбачає правових підстав для скасування вжитих заходів забезпечення позову та колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Скаржник не довела обставини, на які посилалась як на підставу своєї апеляційної скарги, жодного належного та допустимого доказу на спростування висновків суду першої інстанції не надала.

Наведені в апеляційній скарзі доводи (фактично дублюють зміст клопотаггя) були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Крім того судова колегія вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Питання про скасування заходів забезпечення позову розглянута по суті правильно, законних підстав для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції немає.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, доводи апеляційної скарги його не спростовують, ухвала постановлена у відповідності до вимог процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 24 травня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 21 листопада 2022 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: М.М. Драгомерецький

А.І. Дришлюк