ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2022 року м.Суми

Справа №592/3586/14-ц

Номер провадження 22-ц/816/1113/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Собини О. І.

сторони:

позивач ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНЙ БАНК «ПРИВАТБАНК»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Вдовіченка Олександра Леонідовича

на заочне рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 вересня 2014 року у складі судді Князєва В.Б., ухвалене у м. Суми,

в с т а н о в и в :

10 квітня 2014 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 05 грудня 2005 року між банком та ОСОБА_1 укладено кредитний № DNH4KS85050401, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 4317,30 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і Банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов.

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором, станом на 14 березня 2014 року виникла заборгованість у розмірі 79925 грн 71 коп, з яких: 4149,67 грн заборгованість за кредитом, 23118,02 грн заборгованість по процентам за користування кредитом, 48375,84 грн пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, а також штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн - штраф (фіксована частина), 3782,18 грн - штраф (процентна складова), яку банк просив стягнути на свою користь.

Заочним рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 вересня 2014 року позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення суми за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 55737,79 грн заборгованості за кредитним договором, 557,38 грн судового збору, а також витрати, пов`язані з подачею оголошення до газети «Сумщина» у сумі 247 грн.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 вересня 2022 року заяву представника ОСОБА_1 адвоката Вдовіченка О.Л. про перегляд заочного рішення по справі № 592/3586/14-ц залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Вдовіченко О.Л., посилаючись на неповне встановлення обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Вказує про недоведеність банком наявності у ОСОБА_1 не виконаного зобов`язання по кредитному договору, оскільки відсутні докази того, що саме додані до позову Умови надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву.

Зазначає, що Умови та правила надання банківських послуг значний за розміром документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує значного часу та фахової підготовки для розуміння умов кредитування, тому пересічний громадянин не може ефективно здійснити свої права бути поінформованим про умови кредитування.

Правом на подання відзиву на апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не скористалось.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 , шляхом підписання Заяви позичальника, був укладений договір № DNH4KS85050401 від 05 грудня 2005 року, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 4317,30 грн для повного розрахунку за товар (м`які меблі, ціна 3690 грн) і сплати комісії банку за консультативні послуги, на строк 18 місяців по 05 червня 2007 року включно, з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 2,09% у місяць, а суму залишку заборгованості по кредиту в обмін на зобов`язання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів, в обумовлених у Заяві та Умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам строки (а.с. 6-7).

Згідно з розрахунком, наданим ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», станом на 14 березня 2014 року розмір заборгованості становить 79925 грн 71 коп, з яких: 4149,67 грн заборгованість за кредитом, 23118,02 грн заборгованість по процентам за користування кредитом, 48375,84 грн пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, а також штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн штраф (фіксована частина), 3782,18 грн штраф (процентна складова) (а.с. 4-5).

Частково задовольняючи позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», суд першої інстанції виходив з того, що в порушення умов кредитного договору та вимог ст. ст. 526, 530, 1054 ЦК України ОСОБА_1 допустив прострочену заборгованість зі сплати кредиту, відсотків та стягнув з позичальника на користь банку заборгованість за кредитом станом на 14 березня 2014 року, нараховані відсотки за користування кредитними коштами, штрафи та пеню, розмірі якої зменшив у порядку ч. 3 ст. 551 ЦК України.

Проте, з такими висновками місцевого суду колегія суддів апеляційного суду погодитись не може, виходячи з наступного.

Як вбачається з підписаної 05 грудня 2005 року ОСОБА_1 заяви позичальника № DNH4KS85050401 на отримання строкового кредиту у сумі 4317,30 грн, строк кредитування 18 місяців, відсоткова ставка 2,09% в місяць. Ціль кредитування: купівля ТНС та сплата комісії Банку та Компанії (а.с. 7).

У вказаній заяві зазначено, що повернення кредиту, сплата процентів здійснюється позичальником в обумовлені у Заяві та Умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам строки, а також сплати комісії, яка визначена в Умовах.

Позичальник зобов`язується повернути суму кредиту, процентів, комісію відповідно до Заяви та Умов.

Вказано, що позичальник ознайомився та згоден з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам. Також: я виражаю свою, що ця Заява разом з запропонованими ПриватБанком умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, Тарифами складає між мною та Банком кредитно-заставний договір (а.с. 8-15).

Підставами заявленого ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» позову є неналежне виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору № DNH4KS85050401 від 05 грудня 2005 року, який було укладено шляхом підписання відповідачем заяви позичальника та стягнення заборгованості за тілом кредиту, відсоткам за користування кредитними коштами, пені, штрафів, визначених відповідно до вказаних Умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.

Виконання грошового зобов`язання може забезпечуватись, зокрема, неустойкою пеня, штраф (ст. ст. 546, 549 ЦК України).

Таким чином, кредитний договір укладається в письмовій формі, в якому його сторонами погоджується розмір кредиту, умови його надання, повернення, сплати процентів за користування кредитом, застосування неустойки у разі неналежного виконання зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За приписами ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно зі ст. 526, ч. 1 ст. 530 ЦПК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Однак, додані банком до позовної заяви Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») («Стандарт») відповідачем особисто не підписані. Отже, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не доведено ознайомлення відповідача з умовами кредитування.

ОСОБА_1 заперечує надання ним згоди на те, що підписана заява позичальника разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком кредитний договір.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема, нараховані відсотки за користування кредитом, пеню та штрафи.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 05 грудня 2005 року, посилався на Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розсторчка») (Стандарт), як невід`ємні частини спірного договору.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву позичальника, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, надана позивачем роздруківка Умов не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування,

Враховуючи викладене, вимоги банку про стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом, пені та штрафів є необґрунтованими та не підлягають задоволенню з підстав, наведених вище.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про доведеність позивачем наявності підстав для стягнення заборгованості по кредитному договору № DNH4KS85050401 від 05 грудня 2005 року за процентами за користування кредитом, пені та штрафів, нарахованих відповідно до Умов та правил надання банківських послуг.

Що стосується вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

З розрахунку заборгованості за період з 05 грудня 2005 року по 14 березня 2014 року вбачається, що відповідачу було надано кредит у сумі 4317 грн 30 коп, на погашення заборгованості ним внесено 141 грн 36 коп.

Банком заявлено до стягнення заборгованість за тілом кредиту у розмірі 4149 грн 67 коп, яка і підлягає стягненню на користь банка.

Таким чином, за встановлених обставин отримання ОСОБА_1 кредиту, він має перед банком обов`язок щодо погашення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 4149 грн 67 коп, тому позов у цій частині підлягає задоволенню, а рішення суду зміні з визначенням до стягнення на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за тілом кредиту за кредитним договором № DNH4KS85050401 від 05 грудня 2005 року у розмірі 4149 грн 67 коп.

Враховуючи вищевикладене, рішення суду першої інстанції, на підставі п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за відсотками, пені та штрафів, з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог, та зміні в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту за кредитним договором № DNH4KS85050401 від 05 грудня 2005 року із визначенням до стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 4149 гривень 67 копійок, а також в частині розподілу судових витрат.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, при частковому задоволенні апеляційної скарги на 92,6% (51588,12 грн (сума, на яку задоволено апеляційну скаргу) х 100% / 55737,79 грн (оскаржувана сума)) з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_1 підлягає компенсації 774,20 грн (836,10 (судовий збір за подачу апеляційної скарги х 92,6% / 100%) понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

При частковому задоволенні позову (5,2%), з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає компенсації 41,56 грн (799,26 грн (судовий збір за подачу позову) х 5,2% / 100%) фактично понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання позову та 247 грн витрат, пов`язаних з подачею оголошення до газети «Сумщина» про виклик відповідача.

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ч. 13 ст. 7, ст. ст. 367 - 369, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Вдовіченка Олександра Леонідовича задовольнити частково.

Заочне рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 вересня 2014 року скасувати в частині задоволення позову про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом, пені та штрафів та прийняти нову постанову.

У задоволенні позову ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом, пені та штрафів за кредитним договором № DNH4KS85050401 від 05 грудня 2005 року відмовити.

Заочне рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 вересня 2014 року змінити в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» 4149 гривень 67 копійок заборгованості за тілом кредиту за кредитним договором № DNH4KS85050401 від 05 грудня 2005 року.

Заочне рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 вересня 2014 року змінити в частині розподілу судових витрат. Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» 41 гривню 56 копійок компенсації судового збору за подання позову та 247 гривень витрат, пов`язаних з подачею оголошення до газети «Сумщина».

Стягнути з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_1 774 гривні 20 копійок компенсації судового збору за апеляційний перегляд справи.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О. Ю. Кононенко

Судді: Ю. О. Філонова

О. І. Собина