Справа № 189/1825/21
РІШЕННЯ

іменем України

05.08.2022 року смт. Покровське

Покровський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Степанової О.С.

при секретареві Комеристій І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покровське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на майно, як на частку в спільній сумісній власності, -

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на майно, як на частку в спільній сумісній власності, який в процесі розгляду справи було уточнено. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 12.11.1994 року позивачка та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі, ведуть спільне господарство та мають спільний бюджет. За час шлюбу, а саме 04.01.2012 року ОСОБА_2 було придбано на біржових торгах безхозне майно: сільськогосподарську будівлю - пташник, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Проте, останнім часом між сторонами виникли непорозуміння стосовно зазначеного нерухомого майна. Відповідач вважає, що оскільки він здійснює в зазначеній будівлі сільськогосподарську діяльність, то майно належить виключно йому. Позивачка не погоджується із зазначеним, оскільки вони з відповідачем разом заробили кошти на спірне майно внаслідок сумісної праці. Будь яких договорів щодо розміру частки у спільному майні сторони не укладали, частка позивача у вказаному майні складає Ѕ частину спірного майна. В зв`язку з чим, просить визнати майно, а саме: сільськогосподарську будівлю - пташник, а саме: А - сільськогосподарська будівля пташник, Б - вбиральня, К - колодязь, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , особистою приватною власністю ОСОБА_2 , та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 40000,00 грн. в рахунок компенсації вартості частки у спільному майні подружжя, а саме Ѕ частини спірного майна.

Справу розглянуто згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України у відсутності позивачки та відповідача, які надіслали до суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності.

Позивачка ОСОБА_1 позов підтримує, просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнає, не заперечує проти його задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали шлюб 12.11.1994 року, який зареєстровано виконкомом Олександрівської сільської Ради народних депутатів, актовий запис №19. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_3 змінила прізвище на « ОСОБА_3 » (а.с.6).

Як вбачається з матеріалів справи, 30.03.2011 року між Покровською міжрайонною державною податковою інспекцією (замовник - поклажодавець) та ОСОБА_2 (зберігач - виконавець) було укладено Договір про відповідальне зберігання майна з ознаками безхазяйного відповідно до акту опису і попередньої оцінки майна, відповідно до пп.1.1 якого поклажодавець (замовник) доручає, а зберігач (виконавець) бере на себе обов`язок по зберіганню переданого йому майна з ознаками безхазяйного, відповідно до акту №2 від 30.03.2011 року опису і попередньої оцінки майна, а саме: залишки колишньої зруйнованої птахоферми, що знаходиться на території Олександрівської сільської ради за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7).

04.01.2012 року ОСОБА_2 придбав на біржових торгах безхозне майно, а саме: сільськогосподарську будівлю - пташник, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.14,15).

01.11.2021 року, на замовлення ОСОБА_2 було виготовлено Технічний паспорт на сільськогосподарську будівлю - пташник, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8-11).

Так, відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч.1 ст. 69 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ч.1 ст.70 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу належить їм на праві сумісної власності і у разі його поділу частки дружини та чоловіка є рівними.

Відповідно до ч.1, 2 ст.71 Сімейного кодексу України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК (2947-14) та ст. 372 ЦК (435-15). Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Відповідно до ч.4 ст.71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Аналізуючи наведені норми закону, враховуючи той факт, що будь-яких договорів щодо розміру частки у спільному майні сторони не укладали, відповідач визнав позов в повному обсязі, суд дійшов висновку, що придбана сторонами під час шлюбу сільськогосподарська будівля - пташник є об`єктом спільної сумісної власності подружжя і підлягає поділу шляхом визнання за ОСОБА_2 права власності на вказане спірне майно та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 коштів в сумі 40000,00 грн. в рахунок компенсації вартості частки у спільному майні подружжя, а саме Ѕ частини сільськогосподарської будівлі - пташник, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 69, 70, 71 СК України, п.п.22,25 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу визнання його недійсним та поділити спільного майна подружжя", ст. ст. 12, 13, 76, 77, 78, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на майно, як на частку в спільній сумісній власності - задовольнити.

Визнати майно, а саме: сільськогосподарську будівлю - пташник, а саме: А -сільськогосподарська будівля пташник, Б - вбиральня, К - колодязь, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , особистою приватною власністю ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , кошти в сумі 40000,00 грн. (сорок тисяч гривень 00 коп.) в рахунок компенсації вартості частки у спільному майні подружжя, а саме Ѕ частини спірного майна: сільськогосподарської будівлі - пташник, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.С. Степанова

05.08.2022