Справа № 214/1138/19
2/214/430/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 червня 2022 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Прасолова В.М.

при секретарі - Петренко К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , поданою представником позивача ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради, про встановлення фактів родинних відносин, визнання договору купівлі-продажу виконаним, визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , який в подальшому уточнив представник позивача ОСОБА_1 адвокат Примаков К.О., подавши позовну заяву до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради, в якому просить : встановити факт родинних стосунків, а саме що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , доводилася матір`ю ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ; встановити факт родинних відносин в, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , доводився рідним братом ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ; визнати договір купівлі-продажу домоволодіння з розстроченням платежу від 11 червня 2004 року укладеного між ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (як продавцями) та ОСОБА_1 , діючого зі згоди та в присутності матері ОСОБА_8 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ( як покупцями), домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ОСОБА_1 Ѕ частину, а ОСОБА_8 та ОСОБА_9 по ј частині, яке в цілому складається із саманного обкладеного цеглою житлового будинку А-1, житловою площею 26,5 кв.м., загальною площею 42,6 кв.м., з господарчими прибудовами: глинобитним сараєм Б, шлаколитою літньою кухнею Д, дощатою вбиральнею Г, шлакоблочним гаражем Е, парканами 1-3, хвірткою 4, водоколонкою І, замощенням ІІ, ІІІ, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Волошко О.М., зареєстрованого в реєстрі за №1129 виконаним; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/8 частину домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке в цілому складається із саманного обкладеного цеглою житлового будинку А-1, житловою площею 26,5 кв.м., загальною площею 42,6 кв.м., з господарчими прибудовами: глинобитним сараєм Б, шлаколитою літньою кухнею Д, дощатою вбиральнею Г, шлакоблочним гаражем Е, парканами 1-3, хвірткою 4, водоколонкою І, замощенням ІІ, ІІІ, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/8 частин домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке в цілому складається із саманного обкладеного цеглою житлового будинку А-1, житловою площею 26,5 кв.м., загальною площею 42,6 кв.м., з господарчими прибудовами: глинобитним сараєм Б, шлаколитою літньою кухнею Д, дощатою вбиральнею Г, шлакоблочним гаражем Е, парканами 1-3, хвірткою 4, водоколонкою І, замощенням ІІ, ІІІ, в порядку спадкування за законом після смерті сестри ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування позовних вимог зазначив наступне. В процесі розгляду цивільної справи до суду надійшли документи, згідно до яких вбачається, що відповідачі за первинним позовом ОСОБА_7 та ОСОБА_6 померли, а саме: ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 . За таких підстав ОСОБА_7 та ОСОБА_6 не можуть бути сторонами по справі в якості відповідачів. Окрім того, з метою встановлення правонаступників померлих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , ухвалою суду буди витребувані витяги з Єдиного реєстру спадкових справ. Відповідно до зазначених витягів встановлено, що після смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , спадкові справи не заводилися, за отриманням спадщини після їх смерті спадкоємці не зверталися, свідоцтв про право на спадщину не отримували. Оскільки після смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_6 відсутні спадкоємці, то вважає, що відповідачем по справі є Виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради. Окрім того, зазначає, що нотаріус в своїй постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії не зазначив, що також відсутні факти родинних стосунків між ним, ОСОБА_1 та його рідною сестрою ОСОБА_9 , а також між його сестрою ОСОБА_9 та мамою ОСОБА_8 , тому вважає, що з метою вирішення спору по суті, потрібно також встановити факти родинних стосунків.

11 червня 2004 року між ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (як продавцями) та ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ( як покупцями), був укладений договір купівлі- продажу житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , до складу якого входить житловий будинок А-1, загальною площею 42,6 кв.м., житловою площею 26,5 кв.м., з господарчими прибудовами: глинобитним сараєм Б, літньою кухнею Д, вбиральнею Г, гаражем Е, парканом 1-3, хвірткою 4, водоколонкою І, замощенням ІІ, ІІІ. Договір був зареєстрований в КП ДОР «Криворізьке БТІ». При укладанні договору купівлі-продажу (надалі Договір) були визначені частки, у спільній сумісній власності покупців: ОСОБА_1 Ѕ частина, а ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , кожній по ј частині. Договір купівлі-продажу був укладений з розстрочкою платежу та відповідно до п.3 договору ціна нерухомого майна складала 15750 грн., до підписання договору продавці отримали 9222 грн., а залишок в сумі 6528 грн., покупці зобов`язалися погасити борг по комунальним послугам, який виник по домоволодінню АДРЕСА_1 . Згідно договору оплата комунальних платежів в сумі 6528 грн., буде підтверджена заявою продавців, справжність підпису яких засвідчується нотаріально. Коли вони вселилися в будинок, то одразу ж сплатили усі комунальні платежі, однак продавці у відповідності до п.3 договору, заяву, справжність підпису яких засвідчується нотаріально, їм не надали, та частина продавців їм не вказали своєї адреси та контактні телефони, тому така заява, не з їхньої вини не була отримана.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_8 . За життя вона заповіт не складала. У відповідності до ст. 1261 ЦК України, спадкоємцями першої черги за законом були: ОСОБА_1 , як син спадкодавця, факт родинних стосунків підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 , виданий 09.11.1987 року Саксаганським відділом РАЦС м. Кривого Рогу, актовий запис № 2125, та ОСОБА_9 , як донька спадкодавця, факт родинних стосунків підтверджується витягом з реєстру актів цивільного стану про народження, у відповідності до якого ОСОБА_9 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 . Батьком зазначений ОСОБА_10 , матір`ю ОСОБА_11 .

Його, позивача, мама 26 липня 1986 року уклала шлюб з ОСОБА_12 . При укладанні шлюбу мама змінила прізвище з ОСОБА_13 на ОСОБА_8 . Згідно до державного реєстру актів цивільного стану про укладання шлюбу, його мама ОСОБА_13 , 27 листопада 1981 року уклала шлюб з ОСОБА_10 , та змінила прізвище з « ОСОБА_14 » на « ОСОБА_15 ». З ОСОБА_10 мама розірвала шлюб 05 серпня 1985 року. Таким чином, вбачається, що він, ОСОБА_1 , та ОСОБА_9 є рідними братом та сестрою по лінії матері.

Згідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. На час відкриття спадщини, яка відкрилася зі смертю матері ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , з нею в будинку мешкала сестра ОСОБА_9 та він, ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою Саксаганського виконкому №10/36-5398 від 15.12.1018 року. Заяв про відмову від спадщини вони не писали, а тому у рівних частках прийняли спадщину, зі смертю матері ОСОБА_8 , та фактично отримали у власність кожен по 1/8 (1/4:2) частин домоволодіння. Таким чином, у сестри у власності стало 3/8 (1/8+1/4) частин домоволодіння.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його сестра ОСОБА_9 . За життя вона заповіт не складала. Відповідно до ч.1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Після смерті сестри спадкоємці першої черги відсутні, оскільки мама ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а батько ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 . Згідно до ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Він, ОСОБА_1 , є єдиним спадкоємцем другої черги, оскільки у них більше братів та сестер не було, а дідусі та бабусі померли раніше. У відповідності до ч.3 ст. 1268 ЦК України, він ОСОБА_1 прийняв спадщину, оскільки сумісно проживав з сестрою на час відкриття спадщини в будинку АДРЕСА_1 , був з нею в будинку зареєстрований.

Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Коли померла мама, то ні він, ні сестра, до нотаріуса за свідоцтвом про право на спадщину за законом не зверталися, а після смерті сестри, він, позивач, звернувся до нотаріуса за видачею свідоцтв про право на спадщину, однак йому було відмовлено, так як згідно до договору купівлі-продажу повне виконання зобов`язання повинно також підтверджуватися заявою колишніх власників (про оплату ними комунальних платежів), підпис яких повинно бути завірено нотаріусом. Однак таку заяву продавці їм не надали. Окрім того, вважає, що потрібно встановити і факти родинних стосунків між ним ОСОБА_1 та сестрою ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також між мамою ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та його рідною сестрою ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , з наступних підстав. Так, відповідно до його свідоцтва про народження, його батьками були ОСОБА_12 та ОСОБА_8 . Відповідно до свідоцтва про укладання шлюбу НОМЕР_2 від 26.07.1986 року, виданого Саксаганським відділом ЗАГС, батько ОСОБА_12 та матір ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , уклали шлюб 26.07.1986 року, актовий запис №749. До шлюбу мама мала прізвище « ОСОБА_14 ». Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану, його сестра ОСОБА_9 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 , її батьками були: батько ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , матір ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_9 . Однак відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану щодо актового запису про шлюб 27.11.1981 року Саксаганським відділом РАЦС був зареєстрований шлюб між ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_10 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після укладання шлюбу мама ОСОБА_16 змінила прізвище на « ОСОБА_15 ». В реєстрі актових записів не збереглися відомості щодо зміни прізвища мами з « ОСОБА_17 » на дівочу « ОСОБА_14 ». З цього вбачається, що після укладання шлюбу мама змінила прізвище з « ОСОБА_14 » на « ОСОБА_15 », а в свідоцтві про народження сестри ОСОБА_9 мамине прізвище значиться вже « ОСОБА_15 ». Таким чином, при видачі документів була зроблена помилка в прізвищі матері та вона стала з прізвища « ОСОБА_15 » на прізвище « ОСОБА_15 », сестра також народилася під прізвищем « ОСОБА_15 ». Однак вважає, що судовим рішенням можливо встановити факт родинних стосунків між сестрою та мамою, а саме що ОСОБА_18 є матір`ю ОСОБА_9 виходячи з наступного. Так. в свідоцтві про укладання шлюбу між ОСОБА_12 та мамою ОСОБА_19 , зазначено дата народження мами ІНФОРМАЦІЯ_1 . При укладанні шлюбу з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , народився в м. Кривому Розі, мама також мала дівоче прізвище ОСОБА_13 , зазначено дата народження мами ІНФОРМАЦІЯ_1 , та місце народження м. Кривий Ріг. Відповідно до витягу з державного реєстру актів цивільного стану про народження його сестри ОСОБА_9 зазначені батьками ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , народився в м. Кривому Розі, мама також зазначена ОСОБА_11 , зазначено дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , народилася в м. Кривому Розі. Таким чином, в свідоцтві про шлюб мами та вітчима, а також в свідоцтві про народження сестри, співпадають ім`я та по-батькові ОСОБА_15 та ОСОБА_15 , співпадають дата та місце народження, з цього є висновок, що ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_11 народилася в м. Кривому Розі та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_11 народилася в м. Кривому Розі, є однією і тією ж особою. Таким чином, ОСОБА_11 була матір`ю ОСОБА_9 , а я ОСОБА_1 є рідним братом ОСОБА_9 , по лінії матері. Тому нотаріус видав мені відповідно постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, та рекомендував звернутися до суду. Також до позову додає витяг з єдиної міської автоматизованої системи комунальних рахунків, згідно до якого у нього є борг на теперішній час лише в розмірі 5824 грн., з яких 5572 грн за газопостачання та вивіз відходів, вбачається, що вказаний борг виник за 2018 рік. та вбачається виконання ними зобов`язання по сплаті комунальних боргів на 2004 рік на момент вчинення правочину, що підтверджує виконання ними зобов`язання. Нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом, а тому вимушений звернутися з позовом до суду.

Позивач у судове засіданні не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просить позовні вимоги задовольнити, у разі неявки відповідача, проти заочного розгляду справи заперечень не висловив.

Відповідачі ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Представник відповідача - виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради, у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, згідно якої просить розглянути справу за її відсутності та прийняти рішення на розсуд суду.

Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.

Зі змісту п.25 рішення Європейського суду з прав людини від 11 квітня 2011 року у справі "Жук проти України", яке підлягає застосуванню відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", слідує, що суди, розглядаючи справи без участі учасників процесу, повинні пересвідчитися, що їм вчасно повідомлено про дату і час розгляду справи, тобто, що їхнє право бути присутніми під час судового розгляду не було порушено.

У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: договір купівлі-продажу (том №1 а.с.8), витяг (том №1 а.с.9), технічний паспорт (том №1 а.с.11-13), домова книга (том №1 а.с.14-15), свідоцтва про смерть (том №1 а.с.16,17,18), свідоцтво про укладення шлюбу (том №1 а.с.19), свідоцтво про народження (том №1 а.с.20), повний витяг з Державного реєстру (том №1 а.с.21,22-23,24), повідомлення (том №1 а.с.25), інформація (том №1 а.с.26-27), постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії (том №1 а.с.29), свідоцтво про розірвання шлюбу (том №1 а.с.30), звіт про оцінку майна (том №1 а.с.31), повідомлення нотаріуса (том №1 а.с.105), копії актових записів про смерть (том №1 а.с.110, 113), копії спадкових справ (том №1 а.с.121-127, 128-134), повідомлення нотаріуса (том №1 а.с.145, 168), повідомлення нотаріуса (том №1 а.с.205), інформаційні довідки (том №1 а.с.206, 207), повідомлення нотаріуса (том №1 а.с.208), інформаційні довідки (том №1 а.с.209, 210, том №2 а.с.32,33).

Згідно з висновками Європейського Суду з прав людини, викладеними у п.45 рішення у справі «Бочаров проти України» від 17 березня 2011 року та у рішенні по справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року «… суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів…».

Суд, керуючись вимогами ст.77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належним доказом свідоцтво про народження (том №1 а.с.20), так як цей доказ стосується обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме, що батьками позивача є ОСОБА_8 та ОСОБА_12 .

Суд вважає належними доказами: свідоцтво про укладення шлюбу (том №1 а.с.19), свідоцтво про розірвання шлюбу (том №1 а.с.30), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме факт перебування ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , розірвання шлюбу, у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_12 , а також що дошлюбним прізвищем ОСОБА_8 було « ОСОБА_14 ».

Суд вважає належним доказом повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб (том №1 а.с.21), так як цей доказ стосується обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме, що ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , з 27 листопада 1981 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , який 5 серпня 1985 року було розірвано.

Суд вважає належним доказом повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (том №1 а.с.22), так як цей доказ стосується обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме, що батьками ОСОБА_9 є ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Суд вважає належними доказами: договір купівлі-продажу (том №1 а.с.8), витяг (том №1 а.с.9), технічний паспорт (том №1 а.с.11-13), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме, сторони та умови укладення договору купівлі-продажу, належність на праві спільної часткової власності нерухомого майна ОСОБА_1 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Суд вважає належними доказами: свідоцтва про смерть (том №1 а.с.17,18), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме, факти смерті ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а відтак і факт відкриття спадщини після їх смерті.

Суд вважає належним доказом повідомлення (том №1 а.с.25), так як цей доказ стосується обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме постійне проживання позивача ОСОБА_1 разом із спадкодавцями ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на час відкриття спадщини після смерті кожної з них.

Суд вважає належним доказом свідоцтво про смерть (том №1 а.с.16), так як цей доказ стосується обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме, факт смерті ОСОБА_12 .

Суд вважає належним доказом повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (том №1 а.с.24), так як цей доказ стосується обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме, факт смерті ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_12 .

Суд вважає належними доказами: копії спадкових справ (том №1 а.с.121-127, 128-134), постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (том №1 а.с.29), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме, місце відкриття спадщини, коло спадкоємців першої черги в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , відсутність заповітів чи спадкових договорів, звернення позивача до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та відмову останнього у видачі свідоцтв про право на спадщину, що визначає наявність спору про праву.

Суд вважає належним доказом інформацію (том №1 а.с.26-27), так як цей доказ стосується обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме наявність поточної заборгованості по комунальним послугам станом на січень 2019 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд вважає належними доказами: повідомлення нотаріуса (том №1 а.с.105), копії актового записів про смерть (том №1 а.с.110, 113), повідомлення нотаріуса (том №1 а.с.145, 168), повідомлення нотаріуса (том №1 а.с.205), інформаційні довідки (том №1 а.с.206, 207), повідомлення нотаріуса (том №1 а.с.208), інформаційні довідки (том №1 а.с.209, 210, том №2 а.с.32,33), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме, факти смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , та ті обставини, що спадкові справи після їх смерті не заводилися.

Суд вважає належним доказом: звіт про оцінку майна (том №1 а.с.31), так як цей доказ стосується обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме вартість спадкового майна, визначає ціну позову.

Суд, відповідно до ст.78 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні зазначені письмові докази, які визнані належними, допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні письмові докази, які визнані допустимими та належними є достовірними.

Керуючись вимогами ст. 80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу домоволодіння з розстроченням платежу від 11.06.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Волошко О.М., зареєстрованого в реєстрі за №1129, укладеного між ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (надалі Продавці) з однієї сторони, та ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 (як продавцями) та ОСОБА_1 , діючого зі згоди та в присутності матері ОСОБА_8 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ( як покупцями), продавці продали, а покупці купили домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ОСОБА_1 Ѕ частину, а ОСОБА_8 та ОСОБА_9 по ј частині, яке в цілому складається із саманного обкладеного цеглою житлового будинку А-1, житловою площею 26,5 кв.м., загальною площею 42,6 кв.м., з господарчими прибудовами: глинобитним сараєм Б, шлаколитою літньою кухнею Д, дощатою вбиральнею Г, шлакоблочним гаражем Е, парканами 1-3, хвірткою 4, водоколонкою І, замощенням ІІ, ІІІ, що вбачається з договору (том №1 а.с.8).

Згідно п. 3 договору, вартість домоволодіння за домовленістю сторін складає 15 750 грн., першу частину з яких в сумі 9222 грн., продавці одержали до підписання цього договору, а залишок в сумі 6 528 грн. ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 зобов`язалися сплатити борг по комунальним послугам, що значилися за продавцями по домоволодінню, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 до 11.06.2009 року, що буде підтверджено заявою продавців, справжність підпису яких, засвідчується нотаріально, що вбачається з договору (том №1 а.с.8).

Згідно п. 9 договору, невиконання умов договору, зазначених в п. 3 цього договору, є підставою для розірвання догвоору купівлі-продажу в установленому порядку (том №1 а.с.8).

Як вбачається зі свідоцтва про укладення шлюбу, 25.07.1986 року ОСОБА_13 уклала шлюб з ОСОБА_12 , у зв`язку з чим змінила прізвище з « ОСОБА_14 » на « ОСОБА_17 » (том №1 а.с.19).

Відповідно до свідоцтва про народження позивача ОСОБА_20 , батьками останнього є: батько ОСОБА_12 , мати - ОСОБА_8 (том №1 а.с.20)

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб ОСОБА_13 27 листопада 1981 року уклала шлюб з ОСОБА_10 , та змінила прізвище з « ОСОБА_14 » на « ОСОБА_15 » (том №1 а.с.21).

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зазначено в відомостях про батька - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , в відомостях про матір ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (том №1 а.с.22).

ІНФОРМАЦІЯ_8 помер ОСОБА_10 (том №1 а.с.24).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (том №1 а.с.17).

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (том №1 а.с.18).

На день смерті ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , були зареєстровані ОСОБА_9 та ОСОБА_1 , що вбачається з довідки (том №1 а.с.25).

На день смерті ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , був зареєстрований ОСОБА_1 , що вбачається з довідки (том №1 а.с.25).

Виконання зобов`язання за договором купівлі-продажу домоволодіння з розстроченням платежу від 11.06.2004 року відбулося, оскільки станом на січень 2019 року борг за адресою домоволодіння: АДРЕСА_1 , складає 5 572,07 грн. ( том №1 а.с.26-27).

09.01.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_13 , та після смерті ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_14 (том №1 а.с.121- 122).

Постановою від 11.12.2018 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_13 ОСОБА_8 та після смерті ІНФОРМАЦІЯ_14 ОСОБА_9 , у зв`язку з неможливістю встановлення факту безспірності виконання умов договору купівлі продажу домоволодіння з розстроченням платежу посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Волошко О.М. від 11.06.2004 року за реєстровим № 1129, у тому числі п.3 та п.9 (том № 1 а.с.29).

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 позивач посилався на розбіжності в прізвищах матері ОСОБА_8 в різних документах, якими підтверджуються їх близькі родинні стосунки як між матір`ю та донькою.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між ним, ОСОБА_1 , та ОСОБА_9 , позивач посилався на розбіжності в прізвищах в різних документах їх матері ОСОБА_8 , якими підтверджуються їх близькі родинні стосунки як між рідними братом та сестрою.

Встановленим судом фактам та обставинам відповідають правовідносини, які регулюються нормами ЦК України.

Згідно ст.ст.1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Спадкування здійснюється за законом або заповітом.

Згідно ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно з ч.2 ст.22, ч.5 ст.55, ст.64 Конституції України, гарантуючи судовий захист з боку держави, Конституція України одночасно визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань і це конституційне право не може бути скасоване або обмежене.

Судовим розглядом встановлено, що позивач, як спадкоємець першої черги в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_8 , та як спадкоємець другої черги в порядку спадкування за законом після смерті сестри ОСОБА_9 , звернувся до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Кульбіди Є.М., із заявами про прийняття спадщини після їх смерті.

Приватним нотаріусом постановою від 11 грудня 2018 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_8 та ОСОБА_9 було відмовлено.

Оскільки згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , матір`ю останньої зазначено ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла як ОСОБА_8 , однак документів у підтвердження зміни прізвища з « ОСОБА_15 » на « ОСОБА_17 » не збереглося, позивач ОСОБА_1 не має можливості підтвердити факт родинних відносин між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , як матері та доньки.

Крім того, оскільки відповідно до свідоцтва про народження позивача ОСОБА_20 , матір`ю останнього є ОСОБА_8 , а згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_9 , матір`ю останньої є ОСОБА_11 , однак документів у підтвердження зміни прізвища з « ОСОБА_15 » на « ОСОБА_17 » не збереглося, позивач ОСОБА_1 не має можливості підтвердити факт родинних відносин між ним та ОСОБА_9 , як рідних брата та сестри.

Таким чином, відсутність доказів в підтвердження факту родинних відносин між ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_13 , та ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_14 , а також між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_14 , унеможливлює прийняття позивачем ОСОБА_1 спадщини після смерті матері ОСОБА_8 та сестри ОСОБА_9 , що стало причиною його звернення до суду задля встановлення цих фактів в судовому порядку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року, факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли від нього залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, зокрема, якщо цей факт безпосередньо породжує права на спадщину.

Ті факти, що померла ІНФОРМАЦІЯ_13 ОСОБА_8 та померла ІНФОРМАЦІЯ_14 ОСОБА_9 є матір`ю та донькою, та що позивач ОСОБА_1 та померла ІНФОРМАЦІЯ_14 ОСОБА_9 є рідними братом та сестрою, підтверджується обсягом наданих позивачем документів, проаналізованих судом, з яких вбачається дійсність наявності між ними родинних стосунків.

Аналізом встановлених судом обставин справи та доказів, наданням їм оцінки в сукупності, суд приходить до висновку про доведеність фактів родинних відносин між вищезазначеними особами. Зазначені обставини ніким не оспорюються, будь-яких заперечень чи доказів в їх спростування щодо родинних відносин між померлою ІНФОРМАЦІЯ_13 ОСОБА_8 та померлою ІНФОРМАЦІЯ_14 ОСОБА_9 , а також між позивачем ОСОБА_1 та померлою ІНФОРМАЦІЯ_14 ОСОБА_9 , суду не надано, а в ході судового розгляду не встановлено.

Суд вважає важливим зазначити, що в наданих позивачем документах збігаються дані про матір позивача ОСОБА_1 та його померлої ІНФОРМАЦІЯ_14 сестри ОСОБА_9 , а саме дата її народження як « ІНФОРМАЦІЯ_15 ». Так, при укладенні шлюбу з ОСОБА_12 , остання мала прізвище « ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_9 . При укладенні шлюбу з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , остання також мала прізвище « ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_9 . Однак при народженні ОСОБА_9 її батьками вже зазначено: батька - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , та матір ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що відмінності у написанні прізвищ цих осіб виникли внаслідок помилкового перекладу на українську мову.

Відповідно до висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у п.45 рішення у справі "Бочаров проти України" від 17 березня 2011 року та у рішенні по справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року «…суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів…».

Приймаючи до уваги, що встановлення вказаних вище фактів необхідно позивачеві для визнання за ним права власності на спадкове майно після смерті матері ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_13 , та після смерті рідної сестри ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_14 , тобто створення умов для здійснення ним особистих немайнових чи майнових прав в рамках спадкових відносин, встановити дані факти в позасудовому порядку неможливо, в той час як аналізом встановлених судом обставин справи та доказів, наданням їм оцінки в сукупності, суд приходить до висновку про доведеність фактів родинних відносин між померлою ІНФОРМАЦІЯ_13 ОСОБА_8 та померлою ІНФОРМАЦІЯ_14 ОСОБА_9 , як між матір`ю та донькою, а також між позивачем ОСОБА_1 та померлою ІНФОРМАЦІЯ_14 ОСОБА_9 , як між рідними братом та сестрою, у зв`язку з чим заявлені вимоги слід задовольнити.

Також судом встановлено, що за життя ОСОБА_8 та ОСОБА_9 належав житловий будинок АДРЕСА_1 , а саме: по 1/4 частки кожній.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1268 ч.3 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1268 ч.5 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1278 ч.1 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1220 ч.ч.1,2 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Після смерті ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , відкрилася спадщина у вигляді 1/4 частини домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке в цілому складається із саманного обкладеного цеглою житлового будинку А-1, житловою площею 26,5 кв.м., загальною площею 42,6 кв.м., з господарчими прибудовами: глинобитним сараєм Б, шлаколитою літньою кухнею Д, дощатою вбиральнею Г, шлакоблочним гаражем Е, парканами 1-3, хвірткою 4, водоколонкою І, замощенням ІІ, ІІІ.

Єдиними спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є її син ОСОБА_1 , та донька ОСОБА_9 , які у відповідності до вимог ст. 1268 ч.3 ЦК України, вважаються такими, що прийняли спадщину, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. З урахуванням вимог ст. 1278 ч.1 ЦК України, частки ОСОБА_1 та ОСОБА_9 , кожного окремо, у спадщині, що відкрилася після смерті ОСОБА_8 , становлять по 1/8.

Після смерті ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкоємці першої черги відсутні, оскільки її матір ОСОБА_8 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а батько ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Згідно до ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

В силу вимог ч.3 ст. 1268 ЦК України, ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті сестри ОСОБА_9 , оскільки постійно проживав з останньою на час відкриття спадщини після її смерті.

Після смерті ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , відкрилася спадщина у вигляді 3/8 (1/8+1/4 після смерті ОСОБА_8 ) частин домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке в цілому складається із саманного обкладеного цеглою житлового будинку А-1, житловою площею 26,5 кв.м., загальною площею 42,6 кв.м., з господарчими прибудовами: глинобитним сараєм Б, шлаколитою літньою кухнею Д, дощатою вбиральнею Г, шлакоблочним гаражем Е, парканами 1-3, хвірткою 4, водоколонкою І, замощенням ІІ, ІІІ.

За таких обставин, ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері ОСОБА_8 та рідної сестри ОСОБА_9 .

Разом з цим, постановою нотаріуса від 11.12.2018 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_13 ОСОБА_8 та після смерті ІНФОРМАЦІЯ_14 ОСОБА_9 , у зв`язку з неможливістю встановлення факту безспірності виконання умов договору купівлі продажу домоволодіння з розстроченням платежу посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Волошко О.М. від 11.06.2004 року за реєстровим № 1129, у тому числі п.3 та п.9.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Отже, враховуючи те, що позивач оформити право на спадкове майно, в нотаріальному порядку не має можливості у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, та приймаючи до уваги, що будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, суд вважає обґрунтованим позов в частині визнання за ОСОБА_1 права власності на зазначений житловий будинок.

При цьому, на думку суду, зобов`язання за договором купівлі продажу домоволодіння з розстроченням платежу, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Волошко О.М. від 11.06.2004 року за реєстровим № 1129, передбачене п. 3 договору, виконано в повному обсязі. На підтвердження вказаної обставини, суд приймає до уваги зміст п.9 зазначеного договору, згідно якого передбачено розірвання цього договору у разі невиконання вимог, зазначених в п. 3 цього договору.

В судовому засіданні також не здобуто доказів, які б підтверджували розірвання договору купівлі продажу домоволодіння з розстроченням платежу, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Волошко О.М. від 11.06.2004 року.

За змістом ст.ст.202, 203 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

За змістом ст.ст.6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Нормою ст.615 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом.

Отже, судом встановлено, що зобов`язання за договором купівлі продажу домоволодіння з розстроченням платежу, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Волошко О.М. від 11.06.2004 року за реєстровим № 1129, зокрема передбачене п.3 виконано, тому вимога про визнання вищезазначеного договору купівлі-продажу виконаним підлягає задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами 5, 6 цієї статті визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За нормами ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відтак, дослідивши письмові докази, суд на підставі ст. 12 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, та ст.13 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити повністю.

При цьому суд також враховує, що згідно зі ст.15 ЦК України, особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, в той час як у судовому засіданні встановлено дійсність порушення прав позивача, які підлягають захисту судом у спосіб, обраний ним, що в аспекті спірних правовідносин та встановлених обставин є належним.

З огляду на не заявлення позивачем вимоги про компенсацію понесених ним витрат по сплаті судового збору, суд не вбачає підстав для їх стягнення з відповідачів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22,41,55, 64 Конституції України, ст. ст. 6, 15, 16, 328, 392, 202, 203, 526, 615, 626, 627, 629, 1216, 1217, 1218, 1220, 1223,1261, 1262, 1268 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 12, 13, 77, 78, 80, 133, 141, 206, 223, 228, 258-260, 263-265, 268, 315, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , подану представником позивача ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради, про встановлення фактів родинних відносин, визнання договору купівлі-продажу виконаним, визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити повністю.

Встановити факт родинних стосунків між ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме, що ОСОБА_8 доводилася ОСОБА_9 матір`ю.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , та ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме, що вони доводилися один одному рідними братом та сестрою.

Визнати договір купівлі-продажу домоволодіння з розстроченням платежу від 11 червня 2004 року укладеного між ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (як продавцями) та ОСОБА_1 , діючого зі згоди та в присутності матері ОСОБА_8 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ( як покупцями), домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ОСОБА_1 Ѕ частину, а ОСОБА_8 та ОСОБА_9 по ј частині, яке в цілому складається із саманного обкладеного цеглою житлового будинку А-1, житловою площею 26,5 кв.м., загальною площею 42,6 кв.м., з господарчими прибудовами: глинобитним сараєм Б, шлаколитою літньою кухнею Д, дощатою вбиральнею Г, шлакоблочним гаражем Е, парканами 1-3, хвірткою 4, водоколонкою І, замощенням ІІ, ІІІ, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Волошко О.М., зареєстрованого в реєстрі за №1129 виконаним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/8 частину домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке в цілому складається із саманного обкладеного цеглою житлового будинку А-1, житловою площею 26,5 кв.м., загальною площею 42,6 кв.м., з господарчими прибудовами: глинобитним сараєм Б, шлаколитою літньою кухнею Д, дощатою вбиральнею Г, шлакоблочним гаражем Е, парканами 1-3, хвірткою 4, водоколонкою І, замощенням ІІ, ІІІ, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/8 частин домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке в цілому складається із саманного обкладеного цеглою житлового будинку А-1, житловою площею 26,5 кв.м., загальною площею 42,6 кв.м., з господарчими прибудовами: глинобитним сараєм Б, шлаколитою літньою кухнею Д, дощатою вбиральнею Г, шлакоблочним гаражем Е, парканами 1-3, хвірткою 4, водоколонкою І, замощенням ІІ, ІІІ, в порядку спадкування за законом після смерті сестри ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати підписання шляхом подання апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.М. Прасолов