Єдиний унікальний номер справи 229/6187/21
Номер провадження № 2/229/287/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

12 грудня 2022 року м. Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Лебеженко В.О.

за участю секретаря судового

засідання Слободкіної Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав,

третя особа без самостійних вимог - служба у справах дітей Очеретинської селищної військово-цивільної адміністрації

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відносно їх неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовує вимоги таким, що вона являється рідною бабусею неповнолітнього ОСОБА_4 , батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження. Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було розірвано рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.12.2018 року, Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 30.05.2018 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_4 . До 2020 року ОСОБА_4 проживав разом зі своєю матір`ю ОСОБА_2 , яка не працювала. ОСОБА_3 жодної допомоги не надавав, тому дитина фактично весь час проживала з позивачем, відповідачі зловживали алкоголем та самоусунулись від своїх батьківських обов`язків, а саме матеріально не забезпечують, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, одягу, лікування, що негативно впливає на розвиток дитини. Відповідачі з дитиною не спілкуються та не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі і не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. ОСОБА_4 проживає разом з позивачем ОСОБА_1 та її чоловіком, які займаються його навчанням, лікуванням.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася. Про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. В матеріалах справи знаходиться клопотання позивача в якій вона просить розглянути її справу без її участі на позові наполягає, проти заочного вирішення справи не заперечує.

Відповідачі в судове засідання не з`явились. Про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. В матеріалах справи знаходяться заяви про розгляд справи без їх участі.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Очеретинської селищної військово-цивільної адміністрації в судове засідання не з`явились. Про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. В матеріалах справи знаходяться заяви про розгляд справи без їх участі.

Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи.

Судом встановлено такі фактичні обставини.

Згідно зі свідоцтвом про народження, виданого виконкомом Первомайської сільської ради Ясинуватського району Донецької області від 02.04.2013 року серії НОМЕР_1 актовий запис № 8, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 8)

Документами, доданими до позовної заяви підтверджується, що ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_1 (а.с. 9, 14)

Згідно довідки виконавчого комітету Первомайської сільської ради Ясинуватського району Донецької області від 22.07.2021 року № 933, ОСОБА_1. мешкає в АДРЕСА_1 , разом зі своїм онуком ОСОБА_4 (а.с. 15).

Згідно довідки комунального закладу первомайської навчально-виховного комплексу: загальноосвітньої школи 1-3 ступенів- дошкільного навчального закладу Очеретинської селищної ради Покровського р-ну Донецької області від 22.07.2021 року № 81, що впродовж 2020-2021 навчального року ОСОБА_4 проживав з дідусем та бабусею, які виховували його та опікувалися ним. (а.с. 16 )

Згідно з Висновком комісії з питань захисту прав дітей очеретинської селищної військово-цивільної адміністрації про доцільне позбавлення батьківськиї прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у відношенні їх малолітнього сина ОСОБА_4 від 07.10.2021 року № 02-55-881, комісія по захисту прав дітей вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у відношенні їх неповнолітнього сина ОСОБА_4 (а.с. 18)

Відповідно до п. 8 статті 7 Сімейного Кодексу України зазначено , що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Статтею 141 Сімейного Кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до сімейного життя.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. 1

Згідно п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема становлення батьків до дітей.

Пунктом 16 цієї постанови передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Враховуючи те, що відповідачі фактично покинули дитину, більше ніж два роки не вживають заходів щодо її повернення в смію; не утримує сина матеріально, це дає змогу дійти до висновку що відсутні поважні причини не виконання батьківських обов`язків відповідачкою по відношенню до дитини.

Виходячи з оцінки доказів, пояснення позивача, суд приходить до висновку, що відповідачка свідомо та умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків.

Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, яка відповідно до ст. 9 Конституції України діє як складова національного законодавства України, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Статтею 3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчим органами, першочергова увага приділяються якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Виходячи з інтересів малолітнього ОСОБА_5 , і того факту, що його мати та батько свідомо та умисно ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, суд вважає, що є підстави для обрання крайнього заходу у вигляді позбавлення відповідачів батьківських прав.

Враховуючи вищевикладене, відповідачами було порушено право дитини на належне виховання з боку відповідачів, а тому позовні вимоги щодо позбавлення їх батьківських прав підлягають задоволенню.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір за вимоги щодо позбавлення батьківських прав загальна сума до стягнення складає 908,00 грн.

Керуючись ст.ст.2, 4 , 5 , 10-13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , третя особа - служба у справах дітей Очеретинської селищної військово-цивільної адміністрації, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав відносно їх сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 на користь держави судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_3 на користь держави судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання в 30 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 16 грудня 2022 року.

Суддя: В.О. Лебеженко