03.08.2022 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/115/22
Провадження № 2/533/84/22
(за правилами позовного провадження)
01 серпня 2022 року Козельщинський районний суд Полтавської області
в складі: головуючого судді Оксенюк М. М.,
за участю: секретаря судового засідання Шуліки Л. Г.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
представника третьої особи - Дробахи А. Е.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Козельщина цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «ГРАНД ДЖОЙС ЛОГІСТИК», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», ОСОБА_4 про стягнення матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
15.02.2022 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 26 335, 00 грн та моральної шкоди в розмірі 10 000, 00 грн. завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Позов обґрунтований тим, що 23 липня 2021 року о 16 годині 07 хвилин громадянин ОСОБА_3 на а/д Полтава-Олександрія АДМ-22, в селі Підгорівка Кременчуцького (Козельщинського) району Полтавської області, керуючи транспортним засобом VOLVO FH, державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом Langendorf, державний номерний знак НОМЕР_2 не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем Hyundai Accent, державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_5 , який належить йому на праві приватної власності. Внаслідок ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження.
Постановою Козельщинського районного суду Полтавської області у справі № 533/730/21 від 05 серпня 2021 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано відносно нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 850,00 гривень.
Далі в позові зазначено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень, сума матеріальних збитків складає 90 000,00 грн., що підтверджується рахунком на оплату №1460 від 04 листопада 2021 року, актом виконаних робіт №1460 від 28 грудня 2021 року фізичної особи-підприємця « ОСОБА_6 » та квитанцією до прибуткового касового ордеру №145 від 28 грудня 2021 року, який проводив ремонт автомобіля позивача.
Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована ПРАТ УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП». Страховою компанією відшкодовано на користь позивача страхову суму лише у розмірі 63 665, 00 грн, а тому відповідач має відшкодувати залишок суми матеріальної шкоди в розмірі 26 335,00 грн.
Крім цього, позивачу було завдано моральної шкоди, яка виразилася пригніченості стану, змінах у його життєвих і виробничих стосунках, зниження престижу, ділової репутації, докладених зусиллях, необхідних для відновлення попереднього стану, відсутності коштів для ремонту автомобіля та необхідністю просити дані кошти у знайомих, погіршення стосунків у сім`ї, а саме, довгий час не міг користуватися належним йому транспортним засобом, їздити на роботу попутним транспортом чи автобусом, не міг возити дитину до школи, для поїздки по справах чи у разі хвороби когось із членів сім`ї доводилося просити знайомих та друзів або викликати таксі, а тому прохав суд, в рахунок відшкодування моральної шкоди стягнути на його користь з відповідача 10 000,00 грн.
Окрім, цього позивач прохав стягнути з відповідача судові витрати.
Згідно ухвали суду від 28.02.2022 року вбачається, що по справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, справа призначена до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 28.04.2022 року.
28.04.2022 року розгляд справи в підготовчому судовому засіданні за клопотанням представника позивача адвоката Марченко В. В. відкладено. Визначено дату продовження розгляду справи 18.05.2022 року.
16.05.2022 року до суду позивач направив клопотання про заміну неналежного відповідача у вищезазначеній цивільній справі ОСОБА_4 належним відповідачем ТОВ «ГРАНД ДЖОЙС ЛОГІСТИК» та залучення уточнюючої позовної заяви відповідно до якої стягнути з ТОВ «ГРАНД ДЖОЙС ЛОГІСТИК» на його користь матеріальну шкоду в сумі 26 335, 00 грн та моральну шкоду в сумі 10 000, 00 грн завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Окрім, цього позивач прохав стягнути з відповідача судові витрати.
На обґрунтування клопотання позивачем зазначено, що між відповідачем ОСОБА_4 укладено договір транспортного засобу з ТОВ «ГРАНД ДЖОЙС ЛОГІСТИК». Під час вчинення дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_3 перебував в трудових відносинах з ТОВ «ГРАНД ДЖОЙС ЛОГІСТИК», а тому зазначена юридична особа повинна бути відповідачем.
Окрім цього, позивачем в уточнюючій позовній заяві визначено процесуальний статус ОСОБА_4 в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача.
Ухвалою суду від 18.05.2022 року замінено неналежного відповідача ОСОБА_4 належним відповідачем ТОВ «ГРАНД ДЖОЙС ЛОГІСТИК» у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» про стягнення матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Окрім цього, судом прийнято до провадження уточнюючу позовну заяву позивача ОСОБА_2 до ТОВ «ГРАНД ДЖОЙС ЛОГІСТИК», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», ОСОБА_4 про стягнення матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Підготовче судове засідання відкладено на 09 год. 00 хв. 15.06.2022 року.
18.05.2022 року представник третьої особи ОСОБА_3 адвокат Дробаха А. Е. направив пояснення згідно яких вбачається, що у задоволенні позову позивачу необхідно відмовити за недоведеністю, оскільки покладення обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові внески, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності тобто цивільна правова відповідальність власника транспортного засобу VOLVO FH, державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом Langendorf, державний номерний знак НОМЕР_2 , який згідно договору перебував в оренді відповідача ТОВ «ГРАНД ДЖОЙС ЛОГІСТИК» застрахована в страховій компанії ПАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП». Збитки які спричинені позивачу в результаті дорожньо-транспортної пригоди менше ніж передбачений договором страхування ліміт відповідальності відповідача. Позивач отримавши кошти від страхової компанії погодився із сумою відшкодування, а тому позивач уразі незгоди із розміром відшкодування повинен був звернутися до страхової компанії.
Окрім цього, відсутні підстави для задоволення позову позивача в частині стягнення моральної шкоди, оскільки позивачем на обґрунтування вимоги не надано жодного належного та допустимого доказу.
Також, відсутні підстави для стягнення судових витрат, оскільки позивачем не надано на обґрунтування вимоги жодного належного та допустимого доказу.
Згідно ухвали суду від 15.06.2022 року вбачається, що дана справа призначена до судового розгляду по суті на 01.07.2022 року.
01.07.2022 року розгляд справи відкладено у зв`яжу з відсутність підтверджуючих документів про належне повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи. Розгляд справи відкладено на 01.08.2022 року.
Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, клопотання про відкладення або про перенесення розгляду справи до суду не направив.
Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов з підстав викладених у уточнюючої позовної заяви підтримав та прохав задовольнити.
Відповідача ТОВ «ГРАНД ДЖОЙС ЛОГІСТИК» у судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причину неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву позивача до суду не направив.
Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив.
Представник третьої особи ПАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, клопотання про відкладення або про перенесення розгляду справи до суду не направив.
ОСОБА_3 в якості третьої особи в судове засідання не з`явився належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, клопотання про відкладення або про перенесення розгляду справи до суду не направив.
Представник третьої особи ОСОБА_3 адвокат Дробаха А. Е. в судовому засіданні прохав у задоволенні позову відмовити з підстав викладених у письмових пояснення на уточнюючу позовну заяву позивача.
Суд, за згодою представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, вислухавши пояснення представників сторін та вивчивши письмові докази по справі, встановив наступне.
У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 та ч. 2 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Судом встановлено, що постановою Козельщинського районного суду Полтавської області у справі №533/730/21 від 05 серпня 2021 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме в тому, що 23 липня 2021 року о 16 годині 07 хвилин останній на а/д Полтава-Олександрія АДМ-22, в селі Підгорівка Кременчуцького (Козельщинського) району Полтавської області, керуючи транспортним засобом VOLVO FH, державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом Langendorf, державний номерний знак НОМЕР_2 не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем Hyundai Accent, державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням позивача ОСОБА_5 (а.с. 9).
Згідно договору оренди транспортного засобу від 24.09.2020 року вбачається, що власником автомобіля VOLVO FH, державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом Langendorf, державний номерний знак НОМЕР_2 третьою особою ОСОБА_4 укладено договір оренди з відповідачем ТОВ «ГРАНД ДЖОЙС ЛОГІСТИК» та передано у користування зазначений транспортний засіб на строк до 24.09.2021 року (а.с. 31,32).
Водій автомобіля VOLVO FH, державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом Langendorf, державний номерний знак НОМЕР_2 третя особа ОСОБА_3 починаючи з 13.05.2021 року по 29.10.2021 року перебував у трудових відносинах з відповідачем ТОВ «ГРАНД ДЖОЙС ЛОГІСТИК» (а.с. 105-106).
Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля третьої особи ОСОБА_4 застрахована ПАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» (а.с. 103)
Відповідно до рахунку на оплату № 1460 від 04 листопада 2021 року, акта виконаних робіт №1460 від 28 грудня 2021 року фізичної особи-підприємця « ОСОБА_6 » та квитанції до прибуткового касового ордеру №145 від 28 грудня 2021 року, вбачається, що вартість відновлюваного ремонту автомобіля позивача скала 90 000, 00 грн (а.с. 10,11, 60,61)
Також, судом встановлено, що у зв`язку з вище наведеними обставинами Страховик на виконання своїх договірних зобов`язань, здійснив розрахунок вартості відновлювального ремонту автомобіля Hyundai Accent, державний номерний знак НОМЕР_3 у розмірі 106 786,63 грн та виплату страхового відшкодування на користь позивача з врахуванням зносу 50% вартості деталей, франшизи та витрат щодо виконання робіт грошові кошти у загальному розмірі 63 665,00 грн (а.с. 13, 140).
Відповідно до ст. 1166, 1172, 1187 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату).
Абзацом 2 ч. 1 ст. 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
За змістом ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У цьому Законі визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (пункти 1.4, 1.7 статті 1).
За вимогами ст. 3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Ст. 28, 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Відповідно до ч.1 та ч. 2 с. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил ст. 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.
Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.
Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.
У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).
Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі ст. 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.
Доводи представника третьої особи ОСОБА_3 адвокат Дробаха А. Е. про те, що заподіяна позивачу майнова шкода у розмірі 26 335,00 грн не перевищує ліміт відповідальності ПАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» як страховика, тому покладення на нього обов`язку на відповідача з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності не заслуговують на увагу з огляду на таке.
Відносини між ОСОБА_4 та його страховиком ПАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» регулюються умовами, визначеними у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та правилами ст.29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно з якою у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Оскільки ПАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» виплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі, визначеному ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля позивача з урахуванням фізичного зносу, то у страховика не виникло обов`язку з відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, незважаючи на те, що збитки є меншими від страхової суми (ліміту відповідальності)».
Отже, з урахуванням вищевикладеного суд вважає, що позовна вимога позивача про стягнення матеріальної шкоди підлягає до задоволенню, оскільки відповідач зобов`язаний сплатити позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) у розмірі 26 335,00 грн.
Щодо відшкодування моральної шкоди, судом встановлено наступне.
ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не містить положень про відшкодування страховиком моральної шкоди, спричиненої пошкодженням майна.
Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Ст. 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Згідно з ч. 2 вказаної статті моральна шкода полягає, в тому числі, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Частинами 3 та 4 ст. 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
З роз`яснень, викладених в п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» слідує, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до п. 5 вказаної постанови, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Згідно п. 9 постанови, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Судом встановлено, що позивачу, як потерпілому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було заподіяно моральну шкоду.
Моральна шкода заподіяна позивачу, полягає у завданні йому моральних страждань, що у свою чергу, викликало інші негативні наслідки, зокрема порушення звичайних життєвих зв`язків та душевних переживань.
При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд враховує глибину душевних страждань позивача, ступень вини відповідача, характер вчиненого та виходячи з засад розумності та справедливості, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 5 000, 00 грн, при цьому визнаючи такий розмір достатнім для сатисфакції та відшкодування душевних страждань позивача.
Отже, позовна вимога позивача про стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню в розмірі 5 000, 00 грн.
Щодо відшкодування судових витрат, судом встановлено наступне.
Згідно статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати
1) на професійну правничу допомогу;
2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони.
На підтвердження витрат пов`язаних з розглядом справи позивачем було надано квитанції про сплату судового збору в загальному розмірі 1 984,80 грн, договір про надання правової допомоги, акт наданих послуг до договору та розрахунок суми гонорару за договором про надання професійної правничої допомоги за згодою сторін у розмірі 7 000,00 грн.
Отже, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідно стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог судові витрати в сумі 7 812,86 грн.
Керуючись вищевикладеним, на підставі ст. 12, 13, 77-81, 141, 280, 280, 354-355 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_2 до ТОВ «ГРАНД ДЖОЙС ЛОГІСТИК», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», ОСОБА_4 про стягнення матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.
Стягнути з ТОВ «ГРАНД ДЖОЙС ЛОГІСТИК» ( місце розташування за адресою: вул.. Богдана Хмельницького,14-А, м. Дніпро, код ЄДРПУ 41702578) на користь ОСОБА_2 26 335,00 гривень в якості відшкодування майнової шкоди.
Стягнути з ТОВ «ГРАНД ДЖОЙС ЛОГІСТИК» ( місце розташування за адресою: вул.. Богдана Хмельницького,14-А, м. Дніпро, код ЄДРПУ 41702578) на користь ОСОБА_2 5 000, 00 гривень в якості відшкодування моральної шкоди.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ТОВ «ГРАНД ДЖОЙС ЛОГІСТИК» на користь ОСОБА_2 судові витрати у справі в сумі 7 812,86 грн.
Роз`яснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Роз`яснити позивачу, що має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд.
Апеляційна скарга в електронній формі подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення надруковане суддею в нарадчій кімнаті і є оригіналом.

Роз`яснити учасникам справи, що повний текст рішення буде виготовлений протягом десяти днів.

Повний текст рішення виготовлений 03.08.2022 року.

Суддя М. М. Оксенюк