ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/1051/22

Провадження № 22-ц/4820/1277/22

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 березня 2022 року та додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 травня 2022 року, суддя Салоїд Н.М., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди,

встановив:

У січні 2022 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення майнової та моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначила, що 10.08.2021 року, приблизно о 12.00 год., відповідач допустив вихід за межі свого будинковолодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1 , собаки небезпечної породи «німецька вівчарка», яка декілька разів вкусила її за руку, заподіявши тілесних ушкоджень. Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 21.10.2021 року, залишеною без змін постановою Хмельницького апеляційного суду 26.11.2021 року, ОСОБА_1 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП.

В результаті заподіяних травм, вона перебувала на стаціонарному лікуванні протягом трьох тижнів у КП «Хмельницька міська лікарня». Відповідно до історії хвороби та призначень медичних препаратів ліків, на лікування від травм нею витрачено 4573,75 грн. Крім того, вона витратила 1861,68 грн. на лікування психічного здоров`я.

Їй також було заподіяно моральних страждань через фізичну біль та вимушені зміни у її звичайному способі життя, які позивач оцінила сумі 70000 грн.

ОСОБА_2 просила стягнути з ОСОБА_1 6435,43 грн. майнової шкоди, 70000 грн. моральної шкоди, а також судові витрати.

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30.03.2022 року позов задоволено частково. Стягнуто ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 майнову шкоду в сумі 6435,12 грн., моральну шкоду в сумі 25000 грн. та судовий збір в сумі 933,50 грн.

Додатковим рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25.05.2022 року, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто 6000 грн. витрат на правничу допомогу

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з наявності в справі доказів на підтвердження розміру матеріальних збитків, заподіяних ОСОБА_2 в результаті нападу собаки ОСОБА_1 .

Разом з тим, розмір завданої позивачу моральної шкоди з вини відповідача суд оцінив у 25000 грн., який вважає необхідним і достатнім для покриття завданої шкоди.

Задовольняючи частково вимоги про стягнення витрат на правову допомогу суд вказав, що заявлені витрати в частині підготовки клопотання про включення до судових витрат позивача витрат на правову допомогу в розмірі 2000 грн. є необґрунтованими, позаяк такий розрахунок витрат безпосередньо входив до кола професійних обов`язків адвоката і не пов`язаний з наданням правничої допомоги в даній справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив суд апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції в частині стягнення моральної шкоди та витрат на правову допомогу скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

На обґрунтування скарги апелянт, зокрема, зазначив, що моральна шкода може полягати у моральних переживаннях, пов`язаних з ушкодженням здоров`я. Визначення судом розміру стягнення моральної шкоди у 25000 грн. є необґрунтованим, оскільки не підтверджено доказами. Суд не врахував, що на момент нападу собаки, позивач була безробітна, тому цей випадок не вплинув на виробничі стосунки (роботу, отримання заробітної плати) ОСОБА_2 .

Розмір стягнутих витрат на правничу допомогу є неспівмірним зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою, часом, витраченим на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та ціною позову, що, зокрема, підтверджується тією обставиною, що справа була розглянута судом в спрощеному порядку.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 послалася на законність та обґрунтованість рішення суду. На думку позивача, розмір заподіяної їй моральної шкоди, доведено в суді належними та достатніми доказами. Внаслідок нападу собаки відповідача вона пережила шок та має непоправні шрами на руці.

Розгляд справи проведений в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у задоволенні апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 10.08.2021 року, приблизно о 12 год., ОСОБА_2 проходила повз будинковолодіння відповідача ОСОБА_1 , розташованого по АДРЕСА_1 , з двору якого вибігла собака породи «німецька вівчарка» без намордника та декілька разів вкусила її за руку, що призвело до тривалого тритижневого лікування та хірургічного втручання.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 21.10.2021 року, яка залишена без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 26.11.2021 року, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП, та визнано винним у неналежному утриманні небезпечної породи собаки «німецька вівчарка» без намордника, яка покусала ОСОБА_2 , спричинивши шкоду її здоров`ю.

ОСОБА_2 перебувала на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні КП «Хмельницька міська лікарня» Хмельницької міської ради, в період з 10.08.2021 року по 31.08.2021 року з діагнозом: «кусана рана м`яких тканин лівого передпліччя зі значним дефектом м`яких тканин», перенесла операцію.

Згідно з чеками та квитанціями вона придбала медичних препаратів для лікування та загоювання рани на суму 4573,75 грн. та 1861,68 грн. заспокоюючих препаратів згідно з рецептами лікаря психолога (а.с. 12-31).

Відповідно до положень статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з вимогами ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка володіє таким джерелом.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

За змістом ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»).

Частинами 4, 6 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Враховуючи, що протиправними діями відповідача, факт яких було встановлено при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо неналежного утримання відповідачем собаки породи «німецька вівчарка», позивачу було заподіяно шкоди здоров`ю, а саме кусані рани лівої руки, колегія суддів дійшла висновку, що моральна шкода завдана позивачу внаслідок страждань від фізичного болю, шоку та душевних переживань, повинна бути відшкодована за рахунок власника собаки, відповідача ОСОБА_1 .

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»).

Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

За ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_3 від нападу собаки, яка завдала їй кусаних ран лівого передпліччя, отримала важку психологічну травму та перенесла хірургічне втручання, багаторазові медичні процедури, зазнала стресу, страху, безсоння, побоювання за своє здоров`я.

Визначаючи розмір завданої шкоди, суд, діючи у відповідності з вимогами Закону та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, обґрунтовано визначив розмір грошового відшкодування моральної шкоди, заподіяної позивачу в сумі 25000 грн., яка є достатньою для розумного задоволення потреб ОСОБА_2 та не призводить до її безпідставного збагачення.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини, внаслідок чого доводи апеляційної скарги слід визнати в цій частині необґрунтованими.

Правильними є також і висновки суду щодо стягнення судових витрат на правову допомогу.

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною другою статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.09.2021 року між адвокатом Худняком В.А. та Сорокою Т.М. укладено договір про надання правової допомоги №70/21, (далі Договір), згідно з умовами якого клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу, юридичні послуги та юридичний супровід в обсязі та ну умовах, передбачених даним договором

Відповідно до п. 2.1 Договору, за послуги, передбачені п. 1.1 даного договору Клієнт зобов`язаний сплатити Адвокату винагороду (гонорар), розмір якої(го) визначений в сумі 2000 (дві тисячі) грн. за годину роботи, що оплачується відповідно до об`єму наданих послуг, зміст яких відображається у відповідному розрахунку, що надається Клієнту - Адвокатом. Фактичний розрахунок (платіж) за роботу, яка є предметом нього Договору, проводиться в період часу - 90 календарних днів з моменту прийняття рішення судом відповідної інстанції, в якій здійснюється представництво.

Згідно з розрахунком витрат на правову допомогу від 02.04.2022 року та актом приймання-передачі послуг правової допомоги, адвокатом витрачено 7,30 робочого часу, вартість наданих послуг складає 15000 грн., з яких проведення консультацій з клієнтом складає 3000 грн., вивчення документів наданих замовником 2000 грн., підготовка тексту позовної заяви 6000 грн., участь у судовому засіданні складає 2000 грн., підготовка клопотання про включення до судових витрат позивача витрати на професійну правничу допомогу 2000 грн.

Згідно з положеннями частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У частині третій статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Тобто, ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Ці висновки узгоджуються з висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 року у справі № 9901/350/18 (провадження № 11-1465заі18) та додатковій постанові у вказаній справі від 12.09.2019 року, а також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) та постанові від 26.05.2020 року у справі № 908/299/18 (провадження № 12-136гс19).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.09.2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18) зазначила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Визначальним у цьому випадку є факт надання адвокатом правової допомоги у зв`язку із розглядом конкретної справи (постанова Верховного Суду від 20.10.2021 року у справі № 757/29103/20-ц).

Враховуючи, що наданими до суду документами підтверджено обґрунтованість і фактичний обсяг витрат на правничу допомогу в конкретній справі щодо розгляду позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , виходячи з умов договору та акту вбачається надання послуг в даній цивільній справі, апеляційний суд вважає за необхідне залишити без задоволення апеляційну скаргу в частині вимог щодо скасування додаткового рішення суду.

Посилання апелянта на неспівмірність заявлених вимог про стягнення витрат на правничу допомогу з об`ємом та видом фактично наданої адвокатом правової допомоги в конкретній справі не підтверджено відповідними доказами, а саме лише посилання на дану обставину не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 369, 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 березня 2022 року та додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 травня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

Т.В. Спіродонова