Дата документу 13.12.2022 Справа № 317/2676/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 317/2676/21 Головуючий у І інстанції: Сакоян Д.І.
Провадження № 22-ц/807/2178/22 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року

м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого: Полякова О.З.,

суддів: Кухаря С.В.,

Крилової О.В.

при секретарі: Бєловій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Шкабуро Олескандра Віталійовича на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 12 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Сколибог Олександр Сергійович про визнання права власності, звільнення майна з-під арешту,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_4 звернулась до суду ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Сколибог О.С., про визнання права власності, звільнення майна з-під арешту, в якому просила: визнати за нею право власності на Ѕ частину земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка № НОМЕР_1 , кадастровий номер земельної ділянки :06:002:0084; звільнити з-під арешту Ѕ частину земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка № НОМЕР_1 , кадастровий номер земельної ділянки :06:002:0084.

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката Шкабуро О.В. звернулась до суду із заявою про забезпечення позову, в якій позивач зазначала, що існують достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим у подальшому ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулась до суду з позовом.

В обґрунтування заяви представник позивача зазначав, що 25 липня 2019 року приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Сколибог О.С. відкрив виконавче провадження № 59653888 відносно ОСОБА_1 на підставі виконавчого листа № 317/2973/17 від 24 липня 2019 року про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості на загальну суму 89693,43 грн. 19 листопада 2020 року в межах цього виконавчого провадження приватний виконавець наклав арешт на майно боржника земельну ділянку з кадастровим номером :06:002:0084.

26 липня 2022 року заочне рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 31 травня 2019 року скасовано в частині солідарного стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованості на загальну суму 89693,43 грн. Таким чином, ОСОБА_1 не є боржником перед ОСОБА_3

30 вересня 2022 року садовий будинок та земельна ділянка з кадастровим номером :06:002:0084 опубліковані на офіційному веб-сайті «СЕТАМ», лот № 517903, з метою подальшого продажу на аукціоні 20 жовтня 2022 року.

ОСОБА_1 є співвласником вказаної земельної ділянки, оскільки вона придбана за спільні сімейні кошти під час шлюбу.

Невжиття заходів забезпечення позову призведе до неможливості захисту прав позивача, оскільки земельна ділянка може бути продана на електронних торгах, призначених на 20 жовтня 2022 року.

Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_1 просила суд:

зупинити продаж арештованого майна - 1/2 частини земельної ділянки площею 0,0540 га за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка № НОМЕР_1 , кадастровий номер :06:002:0084, що виставлена на електронних торгах «Сетам» за номером лоту 517903 з датою проведення 20 жовтня 2022 року;

заборонити приватному виконавцю виконавчого округу Запорізької області Сколибогу О.С. вчиняти будь-які дії щодо реалізації (передачі на реалізацію) нерухомого майна 1/2 частини земельної ділянки площею 0,0540 га за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка № НОМЕР_1 , кадастровий номер :06:002:0084.

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 12 жовтня 2022 року заяву залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Шкабуро О.В. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 12 жовтня 2022 року та постановити нову, якою задовольнити її заяву в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника адвоката Клімченка М.Г. заперечує проти доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 , просить залишити її без задоволення, ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 12 жовтня 2022 року залишити без змін.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Шкабуро О.В. наполягав на задоволенні апеляційної скарги, просив скасувати ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 12 жовтня 2022 року та задовольнити заяву.

ОСОБА_3 та його представник адвокат Клімченко М.Г. заперечували проти задоволення апеляційної скарги, оскаржувану ухвалу просили залишити без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені відповідно до вимог чинного законодавства, своїх представників до суду не направили. Клопотання про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надходили.

Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а тому колегія суддів вирішила розглядати справу за відсутності осіб, які не з`явились.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, представника скаржниці, відповідача та його представника, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з огляду на таке.

Судове рішення, згідно зі ст. 263 ЦПК України, повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржувана ухвала суду відповідає.

Згідно з частинами першою та другою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Отже, від заявника вимагається вказати вид (захід) забезпечення позову, визначений статтею 150 ЦПК України, обґрунтувати необхідність вжиття саме такого заходу забезпечення позову, обґрунтувати заяву та підтвердити її доказами, а також довести наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 зроблено висновок, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Обов`язок доведення обставин, які указували б на необхідність вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача для забезпечення реального та ефективного виконання судового рішення, покладено на позивача відповідно до статті 81 ЦПК України, а оцінка доказів, наданих позивачем, є компетенцією суду.

Так, суд першої інстанції встановив та підтверджується матеріалами справи, що у провадженні Запорізького районного суду Запорізької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Сколибог О.С. про визнання права власності, звільнення майна з-під арешту, у якому позивач просить суд визнати за нею права власності на 1/2 частину земельної ділянки з кадастровим номером :06:002:0084 та звільнення з-під арешту 1/2 частини цієї земельної ділянки.

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 27 травня 2021 року задоволено подання приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога О.С. та звернуто стягнення на земельну ділянку з кадастровим номером :06:002:0084 з метою виконання рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 28 квітня 2016 року у справі № 317/35/16.

Цією ухвалою встановлено, що на примусовому виконанні приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога О.С. перебуває виконавче провадження № 59654359 з примусового виконання виконавчого листа № 317/35/16-ц, виданого Запорізьким районним судом Запорізької області 10 листопада 2016 року про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 4217583,78 грн. та судового збору у розмірі 6699,85 грн.

Таким чином, наразі проводяться виконавчі дії у виконавчому провадженні № 59654359, у рамках якого приватний виконавець проводить виконавчі дії, зокрема, щодо спірної за позовом ОСОБА_1 частки земельної ділянки.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 124 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ст. 18 ЦПК України, ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» рішення суду підлягає обов`язковому виконанню та посадова особа, уповноважена на виконання судового рішення, зобов`язана здійснити всі необхідні дії для цього у розумний строк.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції щодо факту тривалого невиконання рішення Запорізького районного суду Запорізької області у справі № 317/35/16-ц, де стягувачем та боржником є особи, які є відповідачами у цій справі.

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції під час розгляду заяви правильно врахував конкретні обставини справи: державний акт на спірну земельну ділянку був виданий на ім`я ОСОБА_2 ще у 2009 році. Тільки після ухвалення Запорізьким районним судом Запорізької області рішення у справі № 317/35/16-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості за договорами позики, ОСОБА_1 ініціювала судове провадження щодо поділу спільного майна подружжя, проте у задоволенні позову їй було відмовлено 28 листопада 2017 року. Після цього питання визнання права власності на частину земельної ділянки ОСОБА_1 ставить на вирішення тільки 02 серпня 2021 року, одразу після звернення судом стягнення на земельну ділянку відповідно до ухвали Запорізького районного суду Запорізької області від 27 травня 2021 року.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції у тому, що фактично спірна земельна ділянка не має суттєвої цінності для ОСОБА_1 , на що вказує той факт, що вона вже у незаконний спосіб відчужувала її, як встановлено рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 23 травня 2020 року.

Заходи забезпечення позову, які просить застосувати скаржниця, можуть порушити права ОСОБА_3 як стягувача у виконавчому провадженні, відтак суд дійшов правильного висновку, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову у даному конкретному випадку не відповідає його меті і завданням цивільного судочинства, а існування спору є сумнівним.

Усі наведені обставини, зокрема щодо існування реального спору, мають бути ретельно перевірені під час судового розгляду.

Крім того, у цій справі вже вирішувалось питання забезпечення позову у тому числі з аналогічних підстав. Так, ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 09 серпня 2021 року, залишену без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 23 грудня 2021 року, залишено без задоволення заяву про забезпечення позову ОСОБА_5 .

Слід зазначити, що до заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 додала єдиний доказ витяг з вебсайту «Сетам» про проведення торгів земельної ділянки. Проте, той факт, що на 20 жовтня 2022 року був запланований аукціон щодо спірної частини земельної ділянки, не спростовує висновків суду, наведених в ухвалі.

Також саме по собі скасування постановою Запорізького апеляційного суду від 26 липня 2022 року заочного рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 31 травня 2019 року у справі № 317/2973/17 в частині солідарного стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованості не має значення для розгляду заяви про забезпечення позову, адже виконавчі дії щодо майна боржника проводяться приватним виконавцем у зведеному виконавчому провадженні № 59661891, де боржником є ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 .

Будь-яких інших нових обставин заява про забезпечення позову не містить.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість вчинення відповідачами дій, які призведуть до непоправних наслідків, без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвалу суду постановлена з додержанням вимог закону і підстави для її скасування відсутні.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За змістом статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника адвоката Шкабуро О.В. належить залишити без задоволення, а ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 12 жовтня 2022 року залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника адвоката Шкабуро Олександра Віталійовича залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 12 жовтня 2022 рокуу цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дняїї прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 22 грудня 2022 року.

Головуючий:

Судді: