Справа № 361/9054/19
Провадження № 2/361/186/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2022 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді Сердинського В.С.

при секретарях Мищенко С.Л., Удовенко Д.С., Калініченко Н.В.,

Бас Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Зазимської сільської ради Броварського району Київської області, Державної інспекції архітектури та містобудування України, треті особи: ОСОБА_2 та фізична особа-підприємець ОСОБА_3 про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, запису про державну реєстрацію права власності,

встановив:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Зазимської сільської ради Броварського району Київської області, Державної інспекції архітектури та містобудування України, треті особи: ОСОБА_2 та фізична особа-підприємець ОСОБА_3 про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, запису про державну реєстрацію права власності.

Позивач зазначала, що згідно із договором дарування житлового будинку від 28 грудня 2013 року, зареєстрованим в реєстрі за №5869, їй належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Водночас позивач є власником земельної ділянки, площею 0,245 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі договору дарування від 28 грудня 2013 року.

У 2015-2016 роках посадовими особами департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області були проведені перевірки дотримання вимог містобудівного законодавства із будівництва житлового будинку та господарських будівель за адресою: АДРЕСА_3 , що належить на праві власності ОСОБА_2 . За результатами перевірок були складені акти, протоколи, винесені приписи про усунення порушень містобудівного законодавства у вказаному домоволодінні та постанови про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності. У матеріалах перевірки, зокрема, було зазначено, що об`єкти самочинного будівництва, створені ОСОБА_2 , а саме: прибудова до житлового будинку літ. «а2», гараж під літ. «К» та сарай літ. «И», збудовані без документу, що дає право на виконання будівельних робіт, та розміщені без дотримання відстані до межі сусідньої ділянки у 1 м для догляду за здійсненням їх поточного ремонту, чим порушено вимоги п. 3.25*ДБН 360-92** «Планування і забудова міських і сільських поселень».

Крім того, вказувала на те, що 12 лютого 2019 року субєктом господарювання фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 був виготовлений технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_3 . У той же час, станом на 12 лютого 2019 року у ОСОБА_2 був єдиний правовстановлюючий документ на вищевказане майно свідоцтво про право на спадщину за законом від 29 квітня 2009 року на частину житлового будинку з відповідними частинами надвірних будівель. Поштова адреса вказаній частині житлового будинку була присвоєна лише 26 лютого 2019 року. Разом з цим, ОСОБА_3 зазначила, що за результатами проведеного технічного обстеження обєкта встановлена можливість надійної та безпечної експлуатації самочинних будівель, у той час, як у однієї з цих будівель (гаража літ. «К»), у 2015 році була зруйнована стіна.

Декларація про готовність обєкта до експлуатації, серії та номер КС 80, зареєстрована 04 березня 2019 року департаментом ДАБІ у Київській області. Водночас ОСОБА_2 досі не виконані вимоги припису №С-3009/4 від 30 вересня 2015 року про усунення порушень вимог містобудівного законодавства та припису №С-0207/1 від 02 липня 2016 року (термін виконання 02 вересня 2016 року), виданого головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу №1 Управління контролю та нагляду за проведенням перевірок департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Шомою А.Г. стосовно прийнятих в експлуатацію у 2019 році згідно із зазначеною декларацією прибудови та господарських будівель.

15 березня 2019 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Зазимської сільської ради Броварського району Київської області Підіпригорою Тетяною Василівною було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 45964208 від 15 березня 2019 року про державну реєстрацію права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_2 на нерухоме майно житловий будинок загальною площею 48,5 м2, житловою площею 24.2 м2, А-садибний будинок, а-прибудова, а2-прибудова, Г-літня кухня, Б-погріб з шийкою, Д-літня кухня, Є-навіс, И-сарай, К-гараж, Л-навіс, ІІ-колонка питна, III-каналізаційна споруда, №13-хвіртка, №-4-огорожа, за адресою: АДРЕСА_3 ;, індексний номер витягу: 159627416; номер запису про право власності: 30700708; реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 218; форма власності: приватна; розмір частки: 1/1.

У вказаному витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15 березня 2019 року, виданому державним реєстратором прав на нерухоме майно Зазимської сільської ради Броварського району Київської області Підіпригорою Т.В., вбачається, що підставою виникнення права власності є: свідоцтво про право на спадщину за законом серія та номер 2-1419, видане 29 квітня 2009 року, видавник: державний нотаріус Вишгородської районної державної нотаріальної контори Фоя Л.А.; рішення виконавчого комітету, серія та номер 2, видане 26 лютого 2019 року Новосілківською сільською радою Броварського району; технічний паспорт, серія та номер 2313, виданий 12 лютого 2019 року, видавник: ФОП ОСОБА_3 ; декларація про готовність обєкта (індивідуальних), серія та номер: КС 80, видана 04.03.2019 року, видавник: департамент ДАБІ у Київській області.

Позивач звертала увагу на те, що село Новосілки відноситься до Вишгородського, а не Броварського району Київської області, а відтак право власності зареєстровано на підставі неіснуючого документу рішення сільської ради. Крім того, підставою виникнення права власності у витязі, зокрема, вказано свідоцтво про право на спадщину за законом серія та номер 2-1419, видане 29 квітня 2009 року. Однак вказане свідоцтво про право на спадщину за законом від 29 квітня 2009 року видано на частину житлового будинку з відповідними частинами надвірних будівель, у той час як у витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15 березня 2019 року розмір частки зазначений як 1/1.

Посилаючись на викладене, з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просила суд cкасувати реєстрацію декларації про готовність обєкта до експлуатації (реконструкція садибного будинку, будівництво гаража, сараю, споруд), розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстрованої 04.03.2019 року департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області за №KC 80 та виключити запис про реєстрацію декларації за №КС 80 від 04.03.2019 року з єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів; скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Зазимської сільської ради Броварського району Київської області Підіпригори Тетяни Василівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 45964208 від 15.03.2019 року; скасувати запис про державну реєстрацію права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_2 на нерухоме майно житловий будинок загальною площею 48,5 м2, житловою площею 24,2 м2, А-садибний будинок, а-прибудова, а2-прибудова, Г-літня кухня, Б-погріб з шийкою, Д-літня кухня, Є-навіс, И-сарай, К-гараж, Л-навіс, П-колонка питна, ІІІ-каналізаційна споруда, №13-хвіртка, №-4-огорожа, за адресою: АДРЕСА_3 ; індексний номер витяту 159627416; номер запису про право власності 30700708; реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 218; форма власності: приватна; розмір частки: 1/1; припинити право приватної власності ОСОБА_2 на нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальною площею 48,5 м2, житловою площею 24,2 м2, А-садибний будинок, а-прибудова, а2-прибудова, Г-літня кухня, Б-погріб з шийкою, Д-літня кухня, Є-навіс, И-сарай, К-гараж, Л-навіс, П-колонка питна, ІІІ-каналізаційна споруда, №13-хвіртка, №-4-огорожа, за адресою: АДРЕСА_3 , індексний номер витягу 159627416; номер запису про право власності 30700708: реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 218; форма власності: приватна: розмір частки: 1/1.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Кравченко О.М. позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні позовній заяві, просили про задоволення позову в повному обсязі.

В судовому засіданні третя особа ОСОБА_2 та його представник адвокат Ліщук О.В. позов не визнали, просили суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

В судове засідання державний реєстратор прав на нерухоме майно Зазимської сільської ради Броварського району Київської області Підіпригора Т.В. не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. У відзиві на позовну заяву державний реєстратор зазначала, що 13 березня 2019 року з метою реєстрації права власності до неї як до державного реєстратора Зазимської сільської ради Броварського району Київської області звернувся ОСОБА_2 . На виконання вимог пункту 41 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127, ОСОБА_2 було надано наступні оригінали документів: декларація про готовність обєкта (індивідуальних) КС80 від 04 березня 2019 року (отримано з ЄРД); свідоцтво про право на спадщину за законом №2-1419 від 29 квітня 2009 року; свідоцтво про право на спадщину за законом №2-1422 від 29 квітня 2009 року; рішення виконавчого комітету Новосілківської сільської ради №2 від 26 лютого 2019 року; технічний паспорт на обєкт нерухомого майна №2313 від 12 лютого 2019 року, виданий фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 ; оригінал паспорту та ідентифікаційного номера. У подальшому вказані вище документи були перевірені на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та, у свою чергу, прийнято відповідне рішення, оскільки документи були подані належним чином та у повному обсязі, як того вимагає наведений вище Порядок. Звертає увагу на те, що під час розгляду заяв та документів, поданих для державної реєстрації прав вона використовувала відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, які є архівною складового частиною Держаного реєстру прав, а також відомості з інших інформаційних систем, доступ до яких передбачено законодавством, у тому числі відомості з Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру документів. Отже, при використанні відомостей програми та наявних письмових документів, підстав, які б перешкоджати реєстрації прав на вказане нерухоме майно виявлено не було.

В судове засідання представник відповідача Державної інспекції архітектури та містобудування України Залюбовська Л.Б. не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. У відзиві на позовну заяву представник відповідача вказувала на те, що ОСОБА_2 звернувся до департаменту із заявою та документами про реєстрацію декларації про готовність обєкта до експлуатації, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , відповідно до Порядку проведення технічного обстеження і прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом Міністерства Регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України від 03 липня 2018 року № 158, яким врегульовано прийняття в експлуатацію об`єктів самочинного будівництва. Так, виконання вимог, передбачених вищевказаним Порядком, ОСОБА_2 подано до департаменту наступні документи: заяву про прийняття в експлуатацію обєкта; примірник заповненої декларації; технічний паспорт, виготовлений фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 від 12 лютого 2019 року з відміткою про проведення технічного обстеження; засвідчений в установленому порядку документ, що посвідчує право власності на земельну ділянку, на якій розміщено обєкт. Перевіривши дані, що були зазначені у поданих документах, департамент ухвалив рішення про реєстрацію декларації №KC 80 від 04 березня 2019 року. Зважаючи на викладене, представник відповідача вважає дії департаменту щодо реєстрації оскаржуваної позивачем декларації законними на вчиненими на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В судове засідання третя особа ОСОБА_3 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи позовної заяви, заслухавши думку учасників процесу, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,245 га, яка розташована на АДРЕСА_2 , з кадастровим номером :35:022:0103, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 18, номер запису про право власності: 4121117 від 28 грудня 2013 року, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,2436 га, яка розташована на АДРЕСА_2 , з кадастровим номером :35:022:0104, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 15 березня 2016 року в справі №363/5120/15-ц відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області, ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління Держгеокадастру у Вишгородському районі Київської області, про скасування рішення Виконавчого комітету Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області та визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 02 червня 2016 року рішення Вишгородського районного суду Київської області від 15 березня 2016 року змінено, виключено із мотивувальної частини рішення посилання суду на пропущення позивачем позовної давності як на підставу відмови у задоволенні позову. В решті рішення суду залишено без змін.

Відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю, виданого 13 січня 2000 року на підставі рішення виконавчого комітету Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області від 24 вересня 1999 року № 61, ОСОБА_4 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,245 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, яка розташована на АДРЕСА_2 . Власницею зазначеної земельної ділянки є ОСОБА_1 .

Згідно з акта про встановлення на місцевості та погодження зовнішньої межі земельної ділянки від 08 жовтня 1998 року, площа наданої ОСОБА_4 земельної ділянки згідно із земельно-кадастровою документацією становить 0,24 га. Акт складено в присутності землевласника ОСОБА_4 , представника виконкому ОСОБА_5 та суміжних землевласників, у тому числі батька ОСОБА_2 ОСОБА_6 , а також ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . Претензій при встановленні зовнішньої межі не заявлено. Межі погоджені і не викликають спірних питань, про що всі присутні поставили підписи. Зазначені обставини підтверджуються копією технічної документації зі складання державних актів на право приватної власності на землі громадянам с. Новосілки Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області.

Рішенням Виконавчого комітету Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області від 12 жовтня 1993 року №31 ОСОБА_6 передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку площею 0,29 га, що знаходиться на АДРЕСА_2 , в тому числі, для обслуговування житлового будинку і господарських будівель 0,25 га, для ведення особистого підсобного господарства 0,04 га.

Рішенням Виконавчого комітету Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області від 24 січня 2000 року №5 затверджено матеріали технічної документації зі складання державних актів на право приватної власності на земельні ділянки громадянам с. Новосілки, внесено зміни у відповідні рішення виконкому сільської ради «Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадянам» згідно з додатками, видано державні акти громадянам відповідно до додатку та зареєстровано їх у книзі записів. Згідно з додатком до цього рішення ОСОБА_6 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,244 га.

30 вересня 2015 року Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України винесено припис № С-3009/4 про усунення виявлених порушень вимог містобудівного законодавства із будівництва житлового будинку та господарських споруд за адресою: АДРЕСА_3 , які належить на праві власності ОСОБА_2

02 липня 2016 року головним інспектором будівельного нагляду Інспекційного відділу №1 Управління контролю та нагляду за проведенням перевірок Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Шомою А.Г. проведено перевірку дотримання вимог містобудівного законодавства із будівництва житлового будинку та господарських споруд за адресою: АДРЕСА_3 , які належить на праві власності ОСОБА_2 .

За результатами перевірки Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України складений акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів від 02 липня 2016 року, протокол від 02 липня 2016 року №-Л-0207/1, припис №С-0207/1 та винесено постанову від 13 липня 2016 року №А-1307/4.

Зазначеним приписом встановлено, що на земельній ділянці, що знаходиться на АДРЕСА_2 згідно з технічного паспорту Бюро технічної інвентаризації, виданим Вишгородським бюро технічної інвентаризації, розташовані такі будівлі та споруди, які належать ОСОБА_2 : квартира АДРЕСА_4 житлового будинку літ. «А», загальною площею 49,5 кв.м, 1961 рік побудови, літня кухня літ. «Г», 1961 рік побудови, літня кухня літ. «Д», 1974 рік побудови, погріб літ. «Е», 1959 рік побудови, убиральня літ. «З», 1991 рік побудови, навіс літ. «Є, Л».

За результатами перевірки встановлено, що відповідно до зазначеного технічного паспорту прибудова до житлового будинку літ. «а2», загальною площею 14,1 кв.м, 2008 року побудови, гараж літ. «К», 1995 року побудови, сарай літ. «И», 1998 року побудови, є самочинним будівництвом, оскільки збудовані без наявності документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку, та без документа, що надає право на виконання будівельних робіт. Зазначені будівлі розміщені без дотримання відстані до межі сусідньої земельної ділянки в 1 м для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту, чим порушено вимоги пункту 3,25* ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень».

09 серпня 2016 року головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу №1 Управління контролю та нагляду за проведенням перевірок Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Шомою А.Г. проведена перевірка з дотримання вимог містобудівного законодавства із будівництва житлового будинку та господарських споруд за адресою: АДРЕСА_1 . За результатами перевірки складений протокол від 29 вересня 2016 року №1-Л-А-2909/1 та цього ж дня було винесено припис №2909/1 про усунення виявлених порушень.

На підставі звернення ОСОБА_2 від 05 липня 2016 року вх. №10/26-В-3007/110/10-0507/3 Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил об`єкта будівництва: реконструкція житлового будинку, будівництво господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатами перевірки складений акт від 29 вересня 2016 року, яким установлено, що земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 ., з кадастровим номером :35:022:0103 належить ОСОБА_1 на підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 18, номер запису про право власності 4121117 від 28 грудня 2013 року, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площа 0,245 га. Житловий будинок належить ОСОБА_1 на підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 18, номер запису про право власності 4120387 від 28 грудня 2013 року. Декларація про готовність об`єкта до експлуатації зареєстрована Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області від 06 грудня 2013 року КС54.

На час перевірки станом на 09 серпня 2016 року встановлено, що на земельній ділянці за вищевказаною адресою розташований житловий будинок літ. «А» розмірами 10,3 х 6,55 м, рік побудови 1961, сарай літ. «М» розмірами 2,8 х 2,4 м, рік побудови 2000, літня кухня літ «І» розмірами 5,2 х 4,43 м, рік побудови 2000, сарай літ. «Б» розмірами 6,2 х 10,7 м, рік побудови 2000, сарай літ. «В» розмірами 1,68 х 5,57 м, рік побудови 1998, сарай літ. «Ї» розмірами 1,6 х 1,8 м, рік побудови 1998, убиральня літ. «Ж» з розмірами 1,0 х 1,6 м, рік побудови 1975, згідно з технічним паспортом Бюро технічної інвентаризації виготовленим Товариством з обмеженою відповідальністю «Контакт КМП», інвентаризаційна справа від 28 жовтня 2013 року №027-1113/Ц, виконавець Бобровська Л.В., сертифікат АЕ002728.

Проведеною перевіркою встановлено, що будівля сараю літ. «М» розміщена на межі земельної ділянки без забезпечення відстані в 1 м для обслуговування будівлі, чим порушено вимоги пункту 3,25* ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень».

Відстань між літньою кухнею літ. «І» і будівлею гаража, що знаходиться на сусідній земельній ділянці (літ. «К» розміром 4,15х8,8 м, згідно з технічним паспортом Бюро технічної інвентаризації, виготовленим Вишгородським бюро технічної інвентаризації, інвентаризаційний номер 2900096 від 20 грудня 2008 року), складає 5,5 м, відстань між сараєм літ. «Б» і будівлею гаража, що знаходиться на сусідній земельній ділянці (літ. «К» розміром 4,15 х 8,8 м, згідно з технічним паспортом Бюро технічної інвентаризації, виготовленим Вишгородським бюро технічної інвентаризації, інвентаризаційний номер 2900096 від 20 грудня 2008 року), становить 5,5 м, (будівлі, відносяться до V ступеню вогнестійкості, побудовані без дотримання протипожежних розривів), чим порушено вимоги пункту 3,25* ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень».

На підставі встановлених порушень Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України 29 вересня 2016 року винесено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким зобов`язано ОСОБА_1 до 29 грудня 2016 року усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності у встановленому законодавством порядку та у термін до 29 жовтня 2016 року повідомити департамент про виконання припису.

29 вересня 2016 року складено протокол №1-Л-А-2909/1 про адміністративне правопорушення, яким повідомлено ОСОБА_1 про розгляд справи про адміністративне правопорушення.

12 жовтня 2016 року Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України винесено постанову № А-1210/1 у справі про адміністративне правопорушення, якою за порушення ОСОБА_1 норм частини першої статті 96 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 червня 2018 року задоволено частково адміністративний позов ОСОБА_1 .

Визнаний протиправним та скасований припис від 29 вересня 2016 року №2909/1 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, визнано протиправною та скасовано постанову Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 12 жовтня 2016 року №А-1210/1 у справі про адміністративне правопорушення. В іншій частині позову відмовлено. Рішення суду набрало законної сили.

02 липня 2018 року Управлінням з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Київській області складений акт обстеження земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,2436 га, в якому зазначено, що під час встановлення меж земельної ділянки ОСОБА_1 з кадастровим номером :35:022:0103 порушені пункти 3.4, 3.12 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 18 травня 2010 року №376, при цьому винесені межі земельної ділянки не відповідають фактичним даним Державного земельного кадастру.

Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Київській області листом від 14 лютого 2019 року вих. №Р-067/0-302/6-19 повідомило ОСОБА_1 , що державним інспектором Березовим А.О. здійснений виїзд до місця розташування земельних ділянок з кадастровими номерами :35:022:0103 та :35:022:0104 у с. Новосілки Вишгородського району Київської області, за результатами якого складений акт обстеження земельної ділянки від 02 липня 2018 року №10-0.411-367/90-18. Інформація, наведена в цьому акті обстеження, базувалась на пред`явлених ОСОБА_2 документах і матеріалах, в тому числі планово-картографічних матеріалах, складених за результатами зйомки.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень ОСОБА_2 19 жовтня 2015 року здійснив державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :35:022:0104 на АДРЕСА_2 .

Рішенням Виконавчого комітету Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області від 26 лютого 2019 року на підставі рішення Вишгородського районного суду Київської області від 15 березня 1993 року у справі № 2/59 присвоєно частині житлового будинку, що належить ОСОБА_2 , поштову адресу: АДРЕСА_1 , та зобов`язано ОСОБА_2 виготовити табличку з назвою вулиці та номером будинку.

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 15 березня 2019 року ОСОБА_2 13 березня 2019 року зареєстрував право приватної власності на житловий будинок, загальною площею 48,5 кв.м, житловою площею 24,2 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

12 лютого 2019 року на замовлення ОСОБА_2 фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

04 березня 2019 року зареєстровано за №КС80 декларацію про готовність об`єкта до експлуатації реконструкція садибного будинку за адресою: АДРЕСА_3 ., початок будівництва 1995 рік, закінчення будівництва 2013 рік, який розташований на земельній ділянці площею 0,2436 га, кадастровий номер :35:022:0104.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 13 Конституції України визначено, що власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.

Аналогічні за змістом положення закріплено у статті 319 ЦК України, відповідно до яких власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону; усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав; власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Відповідно до частини четвертої статті 373 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

Цільове призначення земель України покладено законодавцем в основу розмежування правових режимів окремих категорій земель (розділ ІІ «Землі України» ЗК України), такі режими характеризуються високим рівнем імперативності стосовно свободи розсуду власника щодо використання ним своєї земельної ділянки.

Згідно з частиною третьою статті 375 ЦК України право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Відповідно до частини четвертої статті 375 ЦК України правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються статтею 376 цього Кодексу.

Згідно з частинами першою, другою, четвертою, п`ятою статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Пунктами «г» та «е» частини першої статті 91 ЗК України визначено, що власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів та дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон.

Відповідно до частин першої, другої статті 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

Інститут земельних відносин добросусідства є нормативно встановленими обмеженнями щодо здійснення прав на землю (включаючи право власності), які мають на меті забезпечити захист інтересів власників (землекористувачів) сусідніх володінь від можливих порушень при використанні земельних ділянок. Основна мета цих правил полягає в сприянні і забезпеченні такому використанню земельних ділянок, при якому власникам сусідніх земельних ділянок і землекористувачам заподіюється менша кількість незручностей.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 просила скасувати реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації (реконструкція садибного будинку, будівництво гаража, сараю, споруд), розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстрованої 04 березня 2019 року департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області №KC 80 та виключити запис про реєстрацію декларації №КС 80 від 04 березня 2019 року з єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів; скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Зазимської сільської ради Броварського району Київської області Підіпригори Т.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 45964208 від 15 березня 2019 року; скасувати запис про державну реєстрацію права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_2 на нерухоме майно вищевказаний житловий, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ; індексний номер витяту 159627416; номер запису про право власності 30700708; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 218; форма власності: приватна; розмір частки: 1/1; припинити право приватної власності ОСОБА_2 на нерухоме майно житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , індексний номер витягу 159627416; номер запису про право власності 30700708: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 218; форма власності: приватна: розмір частки: 1/1.

Станом на час ухвалення рішення суду ОСОБА_2 оформив право власності на об`єкти нерухомого майна, про скасування яких просила позивач.

Згідно з частиною першою статті 78 ЗК України право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Статтею 126 ЗК України встановлено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до статті 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Разом з тим, згідно з вимогами цивільного процесуального законодавства, суд зобов`язаний установити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від установленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно зі статтями 79-80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ураховуючи вищевикладене, суд, дослідивши всі надані сторонами докази, дійшов висновку про те, що позивач ОСОБА_1 не надала належних та допустимих доказів на підтвердження того, що будівництво ОСОБА_2 прибудови до житлового будинку, гаража літ. «К», сарая, побудовані задовго до пред`явлення позову, без наявності документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку, без документа, що надає право на виконання будівельних робіт, без дотримання відстані до межі сусідньої земельної ділянки в 1 м для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту у порушення вимоги пункту 3,25* ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», порушує її цивільні права як суміжного землевласника. При цьому, припис від 02 липня 2016 року №С-0207/1 безумовно не підтверджує, що вказані будівлі розташовані на земельній ділянці позивача.

Зважаючи на наведене, суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Зазимської сільської ради Броварського району Київської області, Державної інспекції архітектури та містобудування України, треті особи: ОСОБА_2 та фізична особа-підприємець ОСОБА_3 про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, запису про державну реєстрацію права власності відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.С. Сердинський