РІШЕННЯ

іменем України

смт Зарічне

12 липня 2022 року Справа № 561/550/21

Зарічненський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Зейкан Н.М.

з участю секретаря судових засідань Левчук І.О.

позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

представників органу опіки і піклування Васюрчик Л.П.

ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки і піклування виконавчого комітету Зарічненської селищної ради про визначення місця проживання дітей, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки і піклування виконавчого комітету Зарічненської селищної ради про визначення місця проживання дітей про визначення місця проживання дітей, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дітей.

В позовній заяві вказувала, що вона з 1998 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Зарічненського районного суду від 25.03.2021 року розірваний. Від даного шлюбу мають семеро дітей, троє з яких є малолітніми, а саме, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вона повністю забезпечує дітей, дбає про їх повноцінне щасливе дитинство, натомість, відповідач ОСОБА_3 зловживає спиртними напоями, неодноразово лікувався від алкоголізму.

Покликаючись на вищевикладене, ОСОБА_1 просила визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 разом з нею.

Відповідач ОСОБА_3 звернувся із зустрічним позовом, в якому просив визначити місце проживання трьох малолітніх дітей разом з ним. Зустрічний позов мотивував тим, позивачка ОСОБА_1 із жовтня 2020 року, ще до розірвання шлюбу, залишила сім`ю, живе самостійним життям, незрозуміло куди їде, п`ятеро неповнолітніх дітей залишила на нього, тривалий час участі у вихованні дітей не бере. Він має у власності житловий будинок в с.Кухітська Воля Вараського району, в якому є всі належні умови для виховання та навчання дітей. Діти навчаються в Кухітсько-Вільському ліцеї, друзів і постійне стале місце проживання та не бажають змінювати місце проживання, а тому в інтересах дітей, місце проживання останніх, вважає на доцільне, визначити саме з ним.

Ухвалою суду від 21.09.2021 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей прийнято до спільного розгляду з позовом ОСОБА_1 та об`єднано в одне провадження.

ОСОБА_1 подала відзив на зустрічний позов, з якого вбачається, що остання заперечує проти вимог ОСОБА_3 . У відзиві вказувала, що ОСОБА_3 не працює, жодних доходів не має, зловживає спиртними напоями, а тому, щоб забезпечити дітям належні умови виховання та утримання, вона змушена шукати роботу і працювати поза межами населеного пункту, де проживала. Вона працює у групі компаній ТОВ ПСО «Ястреб» з 06.11.2020 року, а саме в ТОВ «Охоронна компанія Хайпер-Секьюріті» з 21.05.2021 року на посаді охоронника. Також вона у власності має земельну ділянку розміром 5 га, яку здає в оренду. А тому, в інтересах дітей, просила задовольнити її позов і визначити місце проживання дітей разом з нею, а в задоволенні зустрічного позову відмовити.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що через неналежне ставлення її колишнього чоловіка до утримання та виховання малолітніх дітей, зловживання спиртними напоями, вона змушена працювати за межами району з метою отримання доходу для матеріального забезпечення дітей. Вона працює вахтовим методом, тобто через кожних два тижні приїжджає додому до дітей, купує одяг, продукти харчування, за власний рахунок створює умови для належного виховання, утримання та навчання дітей. Перед від`їздом на роботу залишає кошти дітям. Вона, разом з дітьми бажає переїхати на постійне місце проживання до матері в с.Москаленки Богодухівського району Харківської області, де також є всі необхідні умови для проживання та навчання дітей. В даний час вона проживає за місцем роботи, на сірниковій фабриці в с.Березне, проте її діти не можуть з нею проживати, в зв`язку з забороною роботодавця.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що він перебував з позивачкою ОСОБА_1 в зареєстрованому шлюбі, від якого мають семеро дітей, троє з яких малолітні. Ще до розірвання шлюбу, а саме у 2020 році, ОСОБА_1 , влаштувалась роботу поза межами району та поїхала, залишивши дітей на його вихованні. З того часу позивачка взагалі не займається вихованням дітей, не цікавиться їхнім життям, матеріально не допомагає. З часу залишення дітей, лише декілька разів надавала незначні кошти (200 гривень) на утримання дітей та декілька разів привозила дітям продукти харчування. Позивачка працює вахтовим методом по два тижні на місяць спочатку приїжджала до дітей частіше . Проте, через деякий час взагалі додому не приїжджала, або приїжджала на декілька днів. Він самостійно здійснює догляд за дітьми. З ним проживає шестеро дітей, троє з яких є малолітніми. Старші діти допомагають йому у веденні домашнього господарства, оскільки він в господарстві має корову, свині, домашню птицю, огород. В будинку, де він проживає з дітьми, створені всі належні та сучасні умови для проживання та виховання дітей. В будинку облаштований санвузол, ванна кімната, пральна машина, вся необхідна побутова техніка. Дитячі кімнати облаштовані необхідними меблями, діти повністю забезпечені одягом, а тому вважає, що він створив всі умови для повноцінного, гармонійного розвитку своїм дітям. Натомість, мати дітей ОСОБА_1 не має постійного місця проживання, отримує мізерний заробіток. В усіх дітей виникли неприязні відносини з матір`ю, оскільки остання була ініціатором розірвання шлюбу, після якого залишила дітей і до даного часу життям дітей не переймається, матеріально не допомагає, не піклується про їхнє майбутнє. Неповнолітнім дітям потрібна щоденна підтримка, увага, спілкування, а проживання матері окремо від дітей, не може забезпечити вказаного. Діти не бажають проживати з матір`ю. Він із двома повнолітніми дітьми неодноразово намагались переконати ОСОБА_1 не залишати дітей, проте остання на вмовляння його та дітей не відреагувала і залишила місце проживання. Така поведінка матері, яка займається лише особистим життям, викликала негативне ставлення дітей до матері. Він отримує дохід від ведення домашнього господарства, а також за допомогою трактора, який є у його користуванні. А тому, ОСОБА_3 вважає, що для найкращих інтересів малолітніх дітей, місце проживання дітей слід визначити саме з ним.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 повнолітня дочка сторін пояснила, що її братам та сестрі, краще проживати разом з батьком ОСОБА_3 , оскільки останній повністю забезпечив дітей належними умовами для навчання, виховання та проживання. Мати ОСОБА_1 , покинувши сім`ю, ще у 2020 році. Фактично залишила п`ятеро неповнолітніх дітей на батька. Мати, розірвавши шлюб з батьком, влаштовує своє особисте життя, дітьми не цікавиться, участі у вихованні дітей не приймає, додому приїжджає дуже рідко. Натомість батько для забезпечення дітей продуктами харчування, веде підсобне господарство, обробляє земельну ділянку де вирощує всі необхідні овочі для харчування. Вона проживає в одному селі з батьком, а тому допомагає батьку у веденні господарства та у вихованні неповнолітніх братів та сестри. Вона, як дочка, з матір`єю не підтримує стосунки і засуджує поведінку матері, яка залишила п`ятеро неповнолітніх дітей з батьком.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що він разом з братами та сетрою проживає з батьком. Хоча батько ніде офіційно не працює, проте заробляє кошти сезонними заробітками, купує продукти харчування, одяг дітям. Батько повністю виконує всю домашню роботу по догляду за дітьми, пере одяг, варить їсти. Він, разом з братами та сетрами допомагає батьку по домашньому господарству та по догляду за меншими братами та сестрою. Мати ОСОБА_1 працює за межами району, рідко привозить їм продукти харчування, а також рідко приїжджає додому Вважає, що неповнолітнім братам та сестрі краще проживати з батьком.

Аналогічні за змістом пояснення, надав в судовому засіданні ОСОБА_12 - син сторін.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що вона є матір`ю позивачки, проживає в Богодухівському районі Харківської області, має житловий будинок, який складається з двох кімнат. Також має присадибну земельну ділянку. В будинку з нею проживає онук. Не заперечує проти того, щоб її дочка ОСОБА_3 з трьома дітьми приїхала до неї на постійне місце проживання.

З показань свідка ОСОБА_14 , даними в судовому засіданні, убачається, що вона є рідною тіткою позивачки ОСОБА_1 . Вважає, що дітям краще проживати разом з матір`ю. Їй відомо, що діти більш прихильні до матері ніж до батька, мати має роботу, забезпечує дітей продуктами харчування, раніше батько дітей вживав спиртні напої, а тому сім`я розпалась.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_3 після розірвання шлюбу з позивачкою ОСОБА_1 , сам виховує дітей. Дітям створені всі умови для належного проживання, діти завжди охайно одягнуті. Вважає, що дітям краще проживати з матір`ю, проте за постійним місцем проживання в Кухітській Волі.

Суд, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріли справи, з`ясувавши обставини справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що сторони по справі з 1998 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Зарічненського районного суду від 25.03.2021 року розірваний. Від даного шлюбу мають семеро дітей, п`ятеро з яких є неповнолітніми. Після розірвання шлюбу, діти проживають в АДРЕСА_1 разом з батьком ОСОБА_3 . Позивачка ОСОБА_1 працює у групі компаній ТОВ ПСО «Ястреб» з 06.11.2020 року по даний час.

Спір між сторонами виник щодо визначення місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Добровільної спільної згоди щодо визначення місця проживання малолітніх дітей за місцем проживання матері сторони не досягли. Із заявою про визначення місця проживання малолітньої дитини до органу опіки та піклування сторони не зверталися.

Відповідно до частин першої, другої статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

У статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

За частинами першою, другою статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.

Верховний Суд у свій постанові №712/11527/17 від 23.12.2020 року звертає увагу, що у усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага повинна приділятись якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У відповідності до ст.171 Сімейного Кодексу України, малолітні діти сторін ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 висловили свою думку щодо вирішення спору про місце їх проживання.

Так, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в судовому засіданні, пояснили, що вони бажають проживати лише з батьком, оскільки мати, залишивши їх, рідко відвідує. Проживаючи з батьком, вони мають нормальні умови для навчання, відвідують школу, у них є друзі, і вони не бажають змінювати умови та місце свого проживання.

Малолітня дочка сторін ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в судовому засіданні пояснила, що вона бажає проживати разом з двома батьками.

Відповідно до висновку органу опіки і піклування виконкому Зарічненської селищної ради вбачається, що за місце проживання ОСОБА_3 створені всі належні умови для виховання, утримання та навчання дітей, а тому орган опіки і піклування Зарічненської селищної ради вважає за доцільне, визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 разом з батьком ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 .

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 02.12.2021 року, проведено обстеження умов проживання в житловому будинку в АДРЕСА_1 , з умов приживання в будинку є пічне опалення, проведена вода, в будинку чисто, санітарно-гігієнічні умови проживання відповідають нормам. Діти забезпечені одягом та взуттям відповідно до сезону. для виховання та розвитку дітей

Згідно акту обстеження умов проживання від 10.05.2022 року, проведеного службою у справах дітей Богодухівської міської ради, в житловому будинку в АДРЕСА_2 встановлено, що житловий будинок складається з двох житлових кімнат. Умови проживання в будинку задовільні, є ванна, кухня, водопровід, каналізація, туалет на подвір`ї. Для дітей є вільна кімната для проживання, з меблів ліжко, шафа, телевізор, сервант. Власником житлового будинку є ОСОБА_13 .

З пояснень позивачки ОСОБА_1 вбачається, що вона за місцем реєстрації в с.Кухітська Воля не проживає з 2020 року, проживає за місцем роботи в м.Березне, та бажає звільнитись з роботи та переїхати з дітьми на постійне місце проживання до матері в Богодухівський район Харківської області. Загальна площа кімнати, в якій вона планує проживати разом з трьома дітьми, становить 9 м.кв. Крім того, в Богодухівському районі вона має земельну ділянку, яку вона здає в оренду та отримує дохід. А тому, діти повинні проживати разом з нею.

Такі доводи позивачки при визначенні місця проживання дітей не є переконливими, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_1 не має постійного місця проживання у зв`язку з характером роботи. Власником житлового будинку в Богодуховівському районі Харківської області є мати позивачки ОСОБА_13 , що є перешкодою у належному використанні житла з метою забезпечення належних умов для виховання та утримання дітей. Крім того, з пояснень ОСОБА_13 , даними в судовому засіданні, вбачається, що її будинок є 1950-х років забудови, складається з двох кімнат. В будинку з нею також проживає інший онук.

Посилання позивачки ОСОБА_1 , що причиною залишення дітей з батьком, було працевлаштування, з метою забезпечення дітей матеріально, спростовується наданими позивачкою виписками по виплатах по її картковому рахунку «Приватбанку», відповідно до яких, за період з жовтня 2020 року по 03.08.2021 року ОСОБА_1 перерахувала для неповнолітнього сина ОСОБА_10 , який проживає з батьком, готівкові кошти на загальну суму 442 грн, а саме, 04.06.2021 року - 50,25 грн; 30.05.2021 року 40,20 грн; 08.05.2021 року 100,5 грн; 29.04.2021 року 251,26 грн. В вищевказаних виписок вбачається, що ОСОБА_11 перераховувала для повнолітньої дочки 600 грн 30.04.2021 року. А переказ коштів в розмірі однієї тисячі для ОСОБА_9 , проведений ще у 2019 році, тобто, в період проживання позивачки в сім`ї.

Відомості, зафіксовані у вищевказаних виписках по рахунку, спростовують пояснення позивачки, що зароблені кошти вона витрачає на утримання малолітніх дітей, щодо яких іде спір.

Не заслуговує на увагу суду твердження позивачки ОСОБА_1 , що дітей не можна залишити з батьком ОСОБА_3 , оскільки останній зловживає спиртними напоями, у зв`язку з чим неодноразово проходив лікування.

Так, з показань свідків ОСОБА_16 ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , вбачається, що ОСОБА_3 протягом останніх трьох років взагалі не вживає спиртні напої, водночас є добрим господарем та дбайливим батьком, сам виховує п`ятеро неповнолітніх дітей.

Факт, що ОСОБА_3 пролікувався від алкогольної залежності та протягом останніх трьох років не вживає спиртні напої, не заперечувала в судовому засіданні сама позивачка ОСОБА_1 .

Відповідно довідки КНП «Зарічненська багатопрофільна лікарня», ОСОБА_3 на диспансерному обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Зібрані докази у справі свідчать про те, що батько дітей ОСОБА_3 піклується про дітей, діти забезпечені упорядженним житловим приміщенням, де створені умови для належного виховання та розвитку дітей. Дітям, проживаючи з батьком, не доведеться змінювати місце навчання та сталі соціальні зв`язки. Батько не заперечує дітям спілкуватись з матір`ю.

У постанові від 17.10.2018 року у справі №402/428/16-ц Велика Палата Верхового Суду відступила від висновків Верховного Суду України, висловлених у постановах від 14 грудня 2016 року у справі № 6-2445цс16 та від 12 липня 2017 року у справі № 6-564цс17, щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме статті 161 СК України та принципу 6 Декларації прав дитини, про обов`язковість брати до уваги принцип 6 Декларації прав дитини стосовно того, що малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини бути розлучена зі своєю матір`ю. Велика Палата Верховного Суду вважає, що при визначенні місця проживання дитини першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини в силу вимог статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року.

При цьому під забороною розлучення дитини зі своєю матір`ю в контексті Декларації прав дитини слід розуміти не обов`язковість спільного проживання матері та дитини, а право на їх спілкування, турботу з боку матері та забезпечення з боку обох батьків, у тому числі й матері, прав та інтересів дитини, передбачених цією Декларацією та Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року.

Виходячи з якнайкращого забезпечення інтересів дітей та враховуючи тривалість проживання малолітніх дітей за адресою разом з батьком, їх прихильність до батька, тісний зв`язок із старшими братами та сестрами, забезпечення сталості їх соціальних зв`язків з батьком та у соціумі вцілому, добросовісне виконання батьком батьківських обов`язків, створення для дітей необхідних умов для проживання, розвитку та навчання, а також відсутність обставин, які можуть негативно впливати на виховання дітей та розвиток, суд вважає, що позов ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей з матір`ю не підлягає задоволенню.

Ухвалюючи рішення у справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), ЄСПЛ указав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09).

З огляду на викладене, суд зазначає, що у спірних правовідносинах якнайкращим інтересам дітей відповідатиме те, що діти не змінюватимуть своє місце проживання та залишаться проживати з батьком за адресою АДРЕСА_1 , у звичному для них середовищі.

Крім того, суд зазначає, що визначення місця проживання малолітніх дітей з батьком не можна тлумачити, як наявність у батька переваги перед матір`ю, оскільки мати дітей у такому випадку не обмежена у своєму праві на спілкування з дітьми.

Таким чином, повно та всебічно дослідивши обставини справи щодо визначення місця проживання малолітніх дітей, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку, враховуючи висновок органу опіки та піклування, яким рекомендовано визначити місце проживання дітей з батьком, а також створення останнім належних умов для проживання, виховання та забезпечення дитини, виходячи в першу чергу з інтересів дітей, враховуючи думку дітей про прихильність їх до батька, суд приходить до переконання про наявність підстав для визначення місця проживання дитини з батьком, у зв`язку з чим зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 76, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки і піклування виконавчого комітету Зарічненської селищної ради про визначення місця проживання дітей, відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки і піклування виконавчого комітету Зарічненської селищної ради про визначення місця проживання дітей, задовольнити.

Визначити місце проживання неповнолітніх ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 разом із батьком ОСОБА_3 .

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання АДРЕСА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Головуючий Н. М. Зейкан

Повний текст рішення складено 14.07.2022 року.