РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2022 року

м. Рівне

Справа № 556/724/16-ц

Провадження № 22-ц/4815/895/22

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Шимківа С.С.,

суддів: Ковальчук Н.М., Хилевича С.В.,

секретар судового засідання Ковальчук Л.В.,

учасники справи:

заявник/боржник - ОСОБА_1 ,

боржник - ОСОБА_2 ,

стягувач - Публічне акціонерне товариство "Кредобанк",

заінтересована особа - Здолбунівський районний відділ Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Якобчука Павла Олександровича на ухвалу Здолбунівського районного суду Рівненської області від 31 березня 2022 року (постановлену у складі судді Кушніра О.Г.) у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню у справі за позовом публічного акціонерного товариства "Кредобанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 26 листопада 2020 року, яка залишена без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 02 лютого 2021 року, відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню у справі за позовом публічного акціонерного товариства "Кредобанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

У лютому 2022 року представник ОСОБА_1 повторно звернувся до суду із заявою про визнання виконавчих листів, які видані у справі за позовом публічного акціонерного товариства "Кредобанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, такими, що не підлягають виконанню.

Заяву обґрунтовує відсутністю обов`язку боржника з їх виконання внаслідок укладення з Банком додаткового договору, за умовами якого він сплатив частину боргу, а решта була Банком списана.

Просив суд визнати виконавчі листи в цивільній справі №556/724/16-ц, видані Здолбунівським районним судом Рівненської області 07 лютого 2017 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредобанк» заборгованості за кредитним договором №321-08 від 06 серпня 2008 року в сумі 53077 доларів США 07 центів, 21750 грн. 86 коп. пені та 20103 грн. судових витрат, такими, що не підлягають виконанню.

Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 31 березня 2022 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою місцевого суду, представник ОСОБА_1 адвокат Якобчук П.О. оскаржив її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі покликається на положення ст. 432 ЦПК України, яка визначає підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню та доводить, що перелік, визначений цією статтею, не є вичерпним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення.

Пояснює, що між його довірителем та Банком 10 березня 2020 року було укладено додатковий договір до кредитного договору № 321-08 від 06.08.2008 року, за умовами якого, якщо боржник погасить 161 000,00 грн. заборгованості за кредитом та 22 024,00 грн. витрат Банку пов`язаних із примусовим стягненням до 10.03.2020 року, то звільняється від сплати решти заборгованості в сумі 159 603,73 грн.. Того ж дня, визначені суми були погашені ОСОБА_1 .. Вважає, що зобов`язання між Банком та його довірителем припинилося, що підтверджується зазначеним додатковим договором, а також довідкою Банку про відсутність заборгованості.

З наведених міркувань просить суд скасувати ухвалу суду першої інстанції та визнати виконавчі листи у цивільній справі №556/724/16-ц, видані Здолбунівським районним судом Рівненської області 07 лютого 2017 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредобанк» заборгованості за кредитним договором №321-08 від 06 серпня 2008 року в сумі 53077 доларів США 07 центів, 21750 грн. 86 коп. пені та 20103 грн. судових витрат, такими, що не підлягають виконанню.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, апеляційний суд приходить до висновку про її задоволення, виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції керувався тим, що ОСОБА_1 не навів нових обґрунтованих підстав для визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, які на даний час не закінчені та перебувають на примусовому виконанні у відділі ДВС.

Колегія суддів з таким висновком суду не погоджується, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 27 жовтня 2016 року у справі №556/724/16-ц позовні вимоги ПАТ «Кредобанк» задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором №321-08 від 06 серпня 2008 року в сумі 53 077 доларів США 07 центів, 21750 грн. 86 коп. пені та 20103 грн. судових витрат.

07 лютого 2017 року, на виконання вказаного рішення суду, Здолбунівським районним судом Рівненської області було видано два виконавчі листи: про стягнення заборгованість за кредитним договором №321-08 від 06 серпня 2008 року та про стягнення судових витрат.

Постановами державного виконавця Здолбунівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області від 04травня 2017 року відкриті виконавчі провадження №53869548 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредобанк» боргу в сумі 53 077 доларів США 07 центів і 21 750 грн. 86 коп. пені та №53869027 про стягнення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредобанк» 20 103 грн. судових витрат.

Звертаючись до суду із заявою про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, заявник посилався на відсутність обов`язку боржника з їх виконання внаслідок укладення останнім із Банком додаткового договору, за яким частина боргу була сплачена невідкладно, інша частина списана.

На час звернення до суду із заявою, яка є предметом розгляду, виконавчі провадження не закінчені та перебувають на виконанні у відділі ДВС.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Виконання рішення суду будь-якої інстанції необхідно розглядати як важливу частину «судового провадження» відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а отже принцип справедливого правосуддя розповсюджується і на цю стадію судового провадження.

За положеннями статей першої та другої Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження здійснюється з дотриманням серед інших таких засад як верховенства права, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Згідно з частиною другою статті 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником або іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові, зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій норми процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення.

Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

З матеріалів справи вбачається, що 10 березня 2020 року між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір до кредитного договору №321-08 від 06 серпня 2008 року, яким сторони погодили, що у випадку погашення позичальником заборгованості в сумі 161 000 грн. та 22 024 грн. витрат Банку до 10 березня 2020 року, Банк відповідно до ст. 605 ЦК України звільняє позичальника від обов`язку сплатити залишок заборгованості в сумі 159 603,73 грн. та в результаті прощення боргу відповідні грошові зобов`язання за кредитним договором припиняються (пункти 3,4 договору).

Сплата ОСОБА_1 передбачених додатковим договором коштів підтверджується квитанціями №ПН1289 та №ПН1302 від 10 березня 2020 року та не заперечується стягувачем (т. 2, а.с. 12, 13).

Згідно довідки АТ «Кредобанк» №186-11669/20 від 16 березня 2020 року ОСОБА_1 не має діючих кредитних договорів у АТ «Кредобанк».

20.12.2021 року ОСОБА_1 звернувся до відділу ДВС із заявою про закінчення виконавчих проваджень № 53869548 та №53869027 у зв`язку з фактично повним виконанням виконавчих документів на підставі довідки АТ «Кредобанк».

20.12.2021 Здолбунівським відділом державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) розглянуто заяву ОСОБА_1 та надано відповідь про те, що відсутні підстави для закінчення виконавчих проваджень відповідно до п.9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з відсутністю сплати боргу в повному обсязі.

На повторне звернення ОСОБА_1 від 20.12.2021, АТ «КРЕДОБАНК» надано відповідь за вих. № 63/А-480/1 від 12.01.2022 про те, що ОСОБА_1 уклав кредитний договір №А02321-08 від 06 серпня 2008 року. Кредит погашено шляхом укладення із АТ «КРЕДОБАНК» додаткового договору від 10.03.2020 року до кредитного договору №А02321-08 від 06 серпня 2008 року про прощення частини заборгованості. Станом на 12.01.2022 кредитна заборгованість відсутня.

Враховуючи факт перебування на примусовому виконанні у відділі ДВС виконавчих листів відносно ОСОБА_1 та зважаючи на надані боржником докази, з яких вбачається припинення зобов`язань за кредитним договором, що в силу положень ч. 2 ст. 432 ЦПК України дає підстави для висновку про те, що виконавчі листи №556/724/16-ц, видані 07 лютого 2017 року Здолбунівським районним судом Рівненської області підлягають визнанню такими, що не підлягає виконанню.

При цьому, не вбачається порушення Закону України "Про виконавче провадження" в частині стягнення з боржника виконавчого збору, адже останній стягується лише з фактично стягнутої на користь стягувача суми за виконавчим листом, що відповідає положенням зазначеного Закону та правовій позиції Великої Палати Верховного Суду (постанова від 11 березня 2020 року, справа №2540/3203/18, провадження №11-445апп19).

З клопотання державного виконавця Здолбунівського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) №16690 від 02 серпня 2022 року вбачається, що постановою державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 05.10.2017 року проводилося утримання щодо погашення боргу на рахунок стягувача у розмірі 20 % до виплати загальної суми боргу. Утримання стосовно виконавчого збору та витрат виконавчого провадження проводилося на депозитний рахунок відділу ДВС. Станом на 01.08.2022 року з боржника стягнуто витрати виконавчого провадження у розмірі 131,58 грн., виконавчий збір у розмірі 1801,27 грн., заборгованість по виконавчому документу у розмірі 18012,70 грн..

Наведене свідчить, що реальне виконання рішення суду відбулося у визначений стягувачем та боржником договірний спосіб, а не внаслідок вчинення державним виконавцем примусових дій з його виконання. При цьому, сплачений боржником виконавчий збір відповідає фактично стягнутій державним виконавцем сумі за виконавчим листом.

Суд першої інстанції на наведені обставини належної уваги не звернув, дійшов помилкового висновку щодо тотожності мотивів поданих ОСОБА_1 заяв, у зв`язку з чим необґрунтовано відмовив у задоволенні заяви його представника про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Якобчука Павла Олександровича задовольнити.

Ухвалу Здолбунівського районного суду Рівненської області від 31 березня 2022 року скасувати.

Визнати такими, що не підлягає виконанню, виконавчий лист виданий 07.02.2017 року Здолбунівським районним судом Рівненської області по справі № 556/724/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором №321-08 від 06 серпня 2008 року в сумі 53077 (п`ятдесят три тисячі сімдесят сім) доларів США 07 (сім) центів та 21750 (двадцять одна тисяча сімсот п`ятдесят) грн. 86 (вісімдесят шість) коп. пені.

Визнати такими, що не підлягає виконанню, виконавчий лист виданий 07.02.2017 року Здолбунівським районним судом Рівненської області по справі № 556/724/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» 20 103 (двадцять тисяч сто три) грн. 00 коп. судових витрат.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає.

Головуючий-суддя Шимків С.С.

Судді: Ковальчук Н.М.

Хилевич С.В.