Справа № 368/450/16-ц
провадження № 8/368/1/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" липня 2022 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі: головуючого судді Кириченка В.І., при секретарі Марчук Н.М.,

з участю представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлику матеріали цивільної справи за заявою представника заявника ОСОБА_2 адвоката Дзюбенко Олени Василівни про перегляд рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 17 січня 2018 року за нововиявленими обставинами у відповідності до ст. 423 ЦПК України,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Дзюбенко О.В. представник заявника ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про перегляд рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 17 січня 2018 року за нововиявленими обставинами у відповідності до ст. 423 ЦПК України.

Мотивували заяву тим, що Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 17 січня 2018 року в цивільній справі № 368/450/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: Буртівська сільська рада Кагарлицького району Київської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою - задовільнено.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Буртівська сільська рада Кагарлицького району Київської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою - відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням гр. ОСОБА_2 була подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду, якою просила скасувати рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 17 січня 2018 року, як незаконне та необгрунтоване.

Постановою Київського апеляційного суду від 01 грудня 2020 року у цивільній справі №368/450/16-ц (№ апеляційного провадження 22- ц/824/4219/2020) апеляційна скарга була залишена без задоволення, а рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 17 січня 2018 року у цивільній справі набрало законної сили - «01 грудня 2020 року».

Вищезазначеним рішенням грубо порушені законні права на володіння, користування та розпорядженням земельною ділянкою (власністю) громадянки ОСОБА_2 .

Відповідно до ст.ст. 4,5 ЦПК України кожна особа має право, в порядку встановленому чинним законодавством, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до глави 3 ст.15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті базуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечити захист прав усіх суб`єктів права власності. Як випливає із змісту наступних статей цієї глави, захист цивільних прав та інтересів здійснюється також і судом.

Розуміючи та усвідомлюючи ту обставину, що гр. ОСОБА_2 ніколи не порушувалася спільна межа та нею ніколи не чинились перешкоди у користуванні земельною ділянкою АДРЕСА_1 , власником якої є гр. ОСОБА_3 21 березня 2021 року нею, ОСОБА_2 (надалі - Замовник), 1973 року народження, РНОКПП: НОМЕР_1 , якій належить на праві власності земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки::01:077:0001, державний акт серія КВ №054532 укладено Договір №25 - ГР на виконання топографо - геодезичних та картографічних робіт з Державним підприємством «Центр державного кадастру», від імені якого діяла Київська обласна філія Державного підприємства «Центр державного кадастру» (надалі - Виконавець).

В порядку та на умовах Договору Виконавець зобов`язався виконати топографо - геодезичні та картографічні роботи у складі виносу меж земельної ділянки в натурі ( на місцевість), а Замовник - прийняти та оплатити виконані роботи.

За результатами виконаних топографо - геодезичних та картографічних робіт Державним підприємством «Центр державного кадастру», від імені якого діяла Київська обласна філія Державного підприємства «Центр державного кадастру», встановлено та виявлено:

- Невідповідність меж земельних ділянок по АДРЕСА_2 (які взяті для дослідження) межам земельних ділянок згідно Публічної Кадастрової Карти.

Виходячи з вищевикладеного, це є встановлені ново виявлені обставини у цивільній справі .№368/450/16-ц , пров.№2/368/16/18, які підтверджують суттєву обставину, а саме, що гр. ОСОБА_2 ніколи не чинились перешкоди у користуванні земельною ділянкою АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 .

У відповідності до ч.І ст.423 ЦПК України передбачено звернення з заявою до суду про перегляд судового рішення, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, в зв`язку з ново виявленими обставинами.

Підставою для перегляду судового рішення за ново виявленими обставинами є :

1). істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи.

Межі парканів по межі земельних ділянок (згідно Ситуаційної карти), визначені згідно фактичних меж на місцевості, які були встановлені та узгоджені в 80 -90х роках минулого століття, вказують на невідповідність меж на місцевості та конфігурацій земельних ділянок, нанесених на державні акти, підтверджено зміщення та накладання земельних ділянок.

Таким чином, встановлені та маються розбіжності меж земельних ділянок з даними Публічної Кадастрової Карти, що є грубим порушенням земельного законодавства.

Істотні обставини, які встановлені, підтверджують, що ніяких перешкод у користуванні земельною ділянкою АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_2 не чинились гр. ОСОБА_3 і судом не були добуті такі обставини і не були доведені. Тому постановлене незаконне, необгрунтоване рішення підлягає перегляду за ново виявленими обставинами.

Допущені технічні помилки при нанесенні на державні акти конфігурацій земельних ділянок та грубі порушення при формуванні Державного Земельного Кадастру підлягають ретельному дослідженню та скасуванню допущених помилок.

В судовому засіданні представник заявника адвокат Дзюбенко О.В. та заявник ОСОБА_2 за яву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами підтримали та просили переглянути вказане рішення призначивши справу до розгляду.

ОСОБА_4 в судовому засіданні проти заяви заперечував. Подав письмові заперечення на заяву в яких пояснив, що виходячи із заяви відповідача, остання як нововиявлену обставину вважає Ситуаційний план земельних ділянок від 08.04.2021 року, що складений за наслідком топографо-геодезичні та картографічні роботи.

Погодитися із вказаною заявою відповідач не може з наступних підстав:

ОСОБА_3 , є власником земель ділянки загальною площею о, 4195 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на якій розташований цегляний житловий будинок, який належить останньому на підставі договору дарування 05.08.1997 року з господарськими спорудами.

Відповідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно реєстрацію права власності, виданого 07.10.2014 року, Відповідач є власником земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:377:0001 площею 0,25 газ цільовим призначенням для будівництва та обслуговує; житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), державної реєстрації земельної ділянки: 20.02.2014 року.

Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно реєстрацію права власності, виданого 07.10.2014 року, Відповідач є також власником земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:377:0002, площею 0,1695 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, дата державної реєстрації земельної ділянки 20.02.2014 року.

Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майн реєстрацію права власності, виданого 07.10.2014 року, Відповідач є також власником земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:376:0001, площею 0,34 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, дата державної реєстрації земельної ділянки: 20.02.2014 року.

Підставою виникнення права власності на вказані земельні ділянки є державний акт на право приватної власності на землю, серія та номер: III - КВ № 067434, виданий 11.01.2006 року Буртівською сільською радою Кагарлицького району Київської області, з урахуванням змін, внесених рішенням сесії Буртівської сільської ради Київської області № 254-30-06 від 09.09.2014 року в частині зазначення адреси розташування земельних ділянок (з АДРЕСА_3 на АДРЕСА_1 ).

Оскільки межі сусідніх ділянок були знищені, Позивач звернувся до суду із Позовом про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою до Позивача, внаслідок чого Кагарлицьким районним судом Київської області у справі № 368/450/16- ц було відкрито провадження у справі.

В ході розгляду даної справи та на виконання вимог ухвали суду, у справі № 368/450/16-ц була проведена земельно-технічна експертиза та на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшов висновок експерта № 1 - 17 від 07 лютого 2017 року за результатами проведення первинної судової земельно - технічної експертизи.

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 17.01.2018 року було прийнято рішення яким суд зобов`язав ОСОБА_2 :

- з урахуванням вимог п. 3.25* ДБН 60-92 "Містобудування. Планування і забудови міських і сільських поселень", протягом місяця з дня набрання даним рішенням законної сили демонтувати споруду (сінник), яка знаходиться на території домоволодіння ОСОБА ,4 між земельною ділянкою ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 та земельною ділянкою ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , вздовж спільної межі, що визначена в державному акті на право приватної власності на землю від 11.01.2006 р. загальною площею 0,4195га від точки "Б", на відстань не менше 1,0 м від спільної межі земельних ділянок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 ;

- протягом місяця з дня набранням даним рішенням законної сили демонтувати з належної ОСОБА_3 земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , сітку - огорожу разом із стовпами - кріпленнями у вершинах поворотних точок № 13, 14, 18, 19, 20, 21, 22, 23, на відрізку від А - Б, що зазначені в додатку № і висновку експерта про результати проведення первинної судової земельно - технічної експертизи від 07.02.2017 р. № і - 17, вздовж спільної межі, що визначена в державному акті на право приватної власності на землю від 11.01.2006 р., загальною площею 0,4195 га від точки "Б".

В задоволенні зустрічного позову про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою відмовлено. Рішення Кагарлицького районного суду Київської області було залишено без змін Постановою Київського апеляційного суду 01.12.2020р.

Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно ч. 2 ст. 423 ЦПК України 2. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінальною провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрало законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідом( неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконно™ рішення у даній справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 423 ЦПК України, не є підставою для перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що булі встановлені судом.

За змістом наведених правових норм необхідними умовами нововиявлени обставин, визначених пунктом і частини другої статті 423 ЦПК України є те, щ зазначені обставини є істотними та існували на час розгляду справи; ці обставини н могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмет доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язок учасників справи. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичним] даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку знововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути н юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Перший критерій для віднесення обставин до категорій нововиявлених для суду становить істотність цих обставин для вирішення справи.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи в обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, т вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказав обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення буї би іншим.

Другий критерій для віднесення обставин до категорії нововиявлених для суд становить доведеність того, що такі обставини не були і не могли бути відомі особі, як; звертається із заявою.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.

Тобто, нововиявленою може бути визнана лише та обставина, яка існувала в об`єктивній дійсності на момент ухвалення рішення, проте не була відома заявнику

підставою перегляду є наявність обставини, що може істотно вплинути на вирішення справи. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судом у процесі розгляду справи.

Не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, які виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

На підставі вищевикладеного вважаю, що наданий Відповідачем Ситуаційний план земельних ділянок від 08.04.2021р., не може бути нововиявленою обставиною в розумінні ст. 423 ЦПК України, та не спростовує висновок експертизи, який було покладено в основу судового рішення, що переглядається.

Судом встановлено, що у березні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень просив шляхом усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою:

- зобов`язати відповідача перенести, з урахуванням вимог п. 3.25* ДБН 360-92 "Містобудування. Планування і забудови міських і сільських поселень", споруду (сінник), яка належить відповідачу і знаходиться на території домоволодіння між земельною ділянкою позивача за адресою АДРЕСА_1 та земельною ділянкою відповідача за адресою: АДРЕСА_4 на відстань не менше 1,0 м від його земельної ділянки;

або:

- зобов`язати відповідача знести споруду (сінник), яка знаходиться на території домоволодіння відповідача між його земельною ділянкою та відповідача , між межовими точками № 5-6, згідно Акту № 1, на відстань не менше 1,0 м від його земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати відповідача прибрати з належної йому земельної ділянки сітку - огорожу разом із стовпами - кріпленнями та дві металеві труби, які встановлені між межовими точками № 5-6, згідно Акту № 1.

Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що земельні ділянки межують. Позивач вважав, що відповідач дуже близько від його земельної ділянки побудувала споруду (сінник), для зберігання сіна, при цьому, жодного дозволу на будівництво він (позивач) не давав.

Після звернення до Буртівської сільської ради та землевпорядної організації з метою визначення меж земельних ділянок та встановлення межових знаків, комісією в акті зазначено, що між 1 і 2 межовими знаками знаходиться дерев`яна споруда відповідача яка побудована на лінії межі і вода з неї стікає в господарство позивача . Огорожа з сітки та дві труби встановлені відповідачем на присадибній земельній ділянці позивача.

У зв`язку з викладеним, позивач звернувся до суду з даним позовом, оскільки наявність огорожі з сітки і труб у його подвір`ї та розташування на межі земельної ділянки споруди (сінник), для зберігання сіна, позбавляють його можливості звести паркан, що буде розділяти сусідні земельні ділянки .

23.06.2016 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшов зустрічний позов в якому відповідач просила усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом:

- зобов`язання позивача перенести пасіку, що розміщена поруч з спільною межею між земельними ділянками згідно санітарних норм та не використовувати розміщення пасіки поруч з спільною межею протягом усього часу володіння земельною ділянкою позивачем ;

- зобов`язання позивача не використовувати частину земельної ділянки біля житлового будинку для утримання свійської птиці (качок) та перенести їх розміщення протягом 10 днів з моменту набрання законної сили рішення суду та не використовувати в подальшому частину земельної ділянки поруч з житловим будинком для утримання свійської птиці протягом усього часу володіння земельною ділянкою позивачем ;

- відмовити позивачу у знесенні частини металевого паркану на металевих стовпах.

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 17.01.2018 року було прийнято рішення яким суд зобов`язав ОСОБА_2 :

- з урахуванням вимог п. 3.25* ДБН 60-92 "Містобудування. Планування і забудови міських і сільських поселень", протягом місяця з дня набрання даним рішенням законної сили демонтувати споруду (сінник), яка знаходиться на території домоволодіння ОСОБА ,4 між земельною ділянкою ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 та земельною ділянкою ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_4 , вздовж спільної межі, що визначена в державному акті на право приватної власності на землю від 11.01.2006 р. загальною площею 0,4195га від точки "Б", на відстань не менше 1,0 м від спільної межі земельних ділянок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_4 ;

- протягом місяця з дня набранням даним рішенням законної сили демонтувати з належної ОСОБА_3 земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , сітку - огорожу разом із стовпами - кріпленнями у вершинах поворотних точок № 13, 14, 18, 19, 20, 21, 22, 23, на відрізку від А - Б, що зазначені в додатку № і висновку експерта про результати проведення первинної судової земельно - технічної експертизи від 07.02.2017 р. № і - 17, вздовж спільної межі, що визначена в державному акті на право приватної власності на землю від 11.01.2006 р., загальною площею 0,4195 га від точки "Б".

В задоволенні зустрічного позову про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою відмовлено. Рішення Кагарлицького районного суду Київської області було залишено без змін Постановою Київського апеляційного суду 01.12.2020р.

При постановленні рішення Кагарлицьким районним судом Київської області від 17.01.2018 року суд встановив , що відповідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого 07.10.2014 року, позивач є власником земельної ділянки кадастровий номер земельної ділянки :01:377:0001, дата державної реєстрації земельної ділянки: 20.02.2014 року.

Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого 07.10.2014 року, позивач є також власником земельної ділянки, кадастровий номер земельної ділянки :01:377:0002, дата державної реєстрації земельної ділянки: 20.02.2014 року.

Підставою виникнення права власності на вказані земельні ділянки є державний акт на право приватної власності на землю, серія та номер: ІІІ - КВ № 067434, виданий 11.01.2006 року Буртівською сільською радою Кагарлицького району Київської області, з урахуванням змін, внесених рішенням сесії Буртівської сільської ради Київської області № 254-30-06 від 09.09.2014 року в частині зазначення адреси розташування земельних ділянок .Власником сусідньої земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ № 054532, виданого 30 січня 2004 року, є відповідач кадастровий номер земельної ділянки - :01:077:0001.

У ході реалізації права користування зазначеними земельними ділянками між сторонами виник спір щодо дійсних меж землекористування.

Задовольняючи позовні вимоги та відмовляючи у задоволенні зустрічного позову , суд першої інстанції виходив з того, що відхилення меж земельних ділянок на місцевості відбулося в сторону земельної ділянки позивача , що потягло за собою фактичне невиправдане збільшення меж земельної ділянки відповідача і послався на висновок експертизи.

Зазначаючи при цьому про відсутність правових підстав для задоволення вимог відповідача по зустрічному позову щодо переносу місця вигулу птиці та пасіки з урахуванням санітарних норм. Розглядаючи спір, суд застосував положення закону.

Так, згідно положень ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

За змістом ч. 1 ст. 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

В силу положень ст. 90 ЗК України власники земельних ділянок мають право:

- продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину;

- самостійно господарювати на землі;

- власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію;

- використовувати у встановленому порядку для власних потреб наявні на земельній ділянці загальнопоширені корисні копалини, торф, лісові насадження, водні об`єкти, а також інші корисні властивості землі;

- на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом;

- споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди.

Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо).

Відповідач на підтвердження нововиявлених обставин надала суду ситуаційний план земельних ділянок , що розташовані в АДРЕСА_5 на якому умовно позначені межі земельних ділянок , згідно Публічної Кадастрової Карти , межі парканів по межі земельних ділянок, визначених згідно фактичних меж на місцевості та проміри з яких вбачається відсутність розбіжності фактичних парканів з даними Публічної Кадастрової Карти по земельній ділянці позивач з кадастровим номером :01:377:0001 і по земельній ділянці відповідача з кадастровим номером :01:077:0001. Вказаний доказ не є належним так як не надано іншого повідомлення про виявлені технічні помилки, щодо земельної ділянки позивача чи відповідача, допущеної у відомостях Державного земельного кадастру органом, що здійснює його ведення та протоколу виправлення помилки відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року №1051 після отримання відповідачем такого повідомлення і протоколу від 16.03.2017 року про які знала відповідач ( а.с.48-49 т.3). Фактично відповідач надала новий доказ на підтвердження своїх заперечень проти позову а не на підтвердження наявності ново виявлених обставин який отримала після рішення суду на підставі договору на виконання топографо геодезичних та картографічних робіт від 11.03.2021 року. Фактично відповідач просить про переоцінку доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи з урахуванням отриманого відповідачем нового доказу, що неє підставою для перегляду рішення суду за нововияленими обставинами відповідно до ст.423 ч.4 п.1, 423 ч.2 п.1 ЦПК України.

Тому в задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами відмовити.

Керуючись ст.ст.423 -426, 429 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

В задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами відмовити.

Апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня складення повного тексту ухвали. Повний текст ухвали виготовлено 01.08.2022 року.

Суддя: В.І. Кириченко