Провадження №2/447/389/22
Справа №447/1015/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

02.08.2022 Миколаївський районний суд Львівської області у складі судді Павліва В.Р.,

за участю секретаря судового засідання Стронської Р.Р.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трирічного віку

Процесуальні дії у справі.

Провадження у справі відкрито судом 02.06.2022 на підставі позовної заяви ОСОБА_1 у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В обґрунтування позову наводить наступне. 18.03.2021 між нею та ОСОБА_2 укладено шлюб, про що Миколаївським РВ ДРАЦС Західного міжрегіонального управління МЮ було зроблено запис №16 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 . Від шлюбу у них народилась дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На момент подання заяви про розірвання шлюбу дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. З відповідачем життя не склалося у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя, втрату порозуміння, почуття любові один до одного. Спільне господарство з відповідачем не ведуть, шлюб носить суто формальний характер. Акцентує увагу на тому, що причиною ініціативи розірвання шлюбу є вчинення відповідачем протиправної поведінки, яка містить ознаки кримінального правопорушення щодо неї, що підтверджується листом від 22.03. 22 №792 ВП №2 Стрийського РУП про те, що відповідач попереджений про кримінальні дії щодо неї.

Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів зазначає, що ОСОБА_2 не приймає участі у вихованні дитини. Домовленості щодо способу та розміру утримання дитини між позивачкою та відповідачем не було досягнуто, а тому звернулась до суду про стягнення коштів на утримання дитини у частині від заробітку. Зазначає, що відповідач не бере участі у матеріальному утриманні дитини.

Щодо стягнення аліментів на її утримання, до досягнення дитиною трирічного віку, позивачка зазначає що дитина проживає з нею та вона повністю займається її опікою та вихованням, забезпечує всім необхідним. Вважає, що оскільки відповідач не приймає участі у вихованні та матеріальному забезпеченні їхньої дитини має право на утримання у розмірі 1/6 частини від усіх доходів відповідача.

Позивачка просить суд винести рішення яким: розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини від усіх доходів відповідача до досягнення дитиною повноліття щомісячно; стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дружини, з якою проживає дитина до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/6 частини від усіх доходів відповідача щомісячно

До позовної заяви позивачкою долучено заяву про розгляд справи у її відсутності.

25.05.2022 до Миколаївського районного суду Львівської області надійшла відповідь на запит про місце проживання (перебування) та реєстрації відповідача.

Зі змісту відповіді на запит встановлено, що зареєстроване місце проживання відповідача АДРЕСА_1 .

02.06.2022 ухвалою судді Миколаївського районного суду Львівської області відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

28.06.2022 від ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву у якому вказує, що твердження відповідачки про відсутність спору щодо виховання дитини її місця проживання та утримання є неправдивими, оскільки між ними неодноразово виникали конфлікти з приводу того, що позивачка не давала йому змоги бачитись із дитиною. Зазначає, що позивачка не дає можливості бачитись із дитиною. 23.03.2022 він звертався до НП ГУНП у Львівській області Стрийського РУ ВП №2 щодо з`ясування обставин неможливості бачитись із донькою. Відповіддю на звернення відповідач повідомлений, що позивачка разом з донькою в середині березня перетнула кордон України, що унеможливило йому як батьку брати участь у вихованні дитини. Щодо стягнення аліментів на утримання дитини вказав, що надсилав та продовжує надсилати кошти на утримання дитини. Загальна сума нарахованих коштів з вересня 2021 року становить 47500 грн., крім того купляв препарати на лікування доньки. Звертає увагу, що у нього немає постійного заробітку, а на час воєнного стану на території України можливість тимчасових заробітків істотно зменшилась, матеріальне становище дозволяє сплачувати аліменти у розмірі 1500 грн. щомісячно на утримання доньки, однак виплачувати аліменти на утримання дружини не має можливості. Покликання позивачки на його добрий матеріальний стан не відповідає дійсності. Позовні вимоги просить задовольнити частково: розірвати шлюб між ним та ОСОБА_1 ; прийняти рішення про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі 1500 грн.; відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/6 частини від усіх доходів щомісячно.

Суд встановив:

Шлюб між сторонами зареєстровано 02.03.1996 року Миколаївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), що стверджується свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_1 , актовий запис №16, дата видачі 18.03.2021.

Сторони у справі записані батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 07.10.2021.

Відповідно до листа ВП №2 Стрийського РУП ГУНП України у Львівській області №2108 від 30.06.2022 ОСОБА_1 разом з малолітньою донькою ОСОБА_3 в середині березня поточного року виїхала у Республіку Чехію за спрощеною процедурою без дозволу батька на вивіз дитини за кордон, не порушуючи чинне законодавство.

Відповідно до листа ВП №2 Стрийського РУП ГУНП України у Львівській області №792 від 22.03.2022 працівниками поліції розглянуто звернення щодо поведінки ОСОБА_2 та не виявлено ознак будь-якого кримінального правопорушення.

Сторони не підтримують шлюбних стосунків, спільного бюджету не мають, господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер.

Оцінка суду.

Відповідно до ч. 3ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно ч. 1ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч.2 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини.

Судом встановлено, що спільній дитині позивачки та відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на день розгляду заяви у суді не виповнився один рік. Підстав на які покликається позивачка для розірвання шлюбу, а саме вчинення кримінального правопорушення відносно неї чи їхньої дитини жодним чином не підтверджуються, а тому суд вважає, що у задоволенні позову про розірвання шлюбу слід відмовити.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи те, що відповідач позов в частині стягнення аліментів на утримання частково визнав, не заперечує щодо сплати аліментів у розмірі 1500 гривень, позивачка не надала жодних документів які б підтверджували спроможність відповідача сплачувати аліменти у більшому розмірі, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовної вимоги про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки від усіх доходів відповідача до досягнення дитиною повноліття.

Стосовно стягнення аліментів на утримання дружини у розмірі 1/6 усіх доходів відповідача до досягнення дитиною трирічного віку суд зазначає наступне.

Положеннями ч.1 ст.75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу.

Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.

Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як було встановлено судом, відповідач є батьком ОСОБА_3 , яка на даний момент проживає із матір`ю, позивачка не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отже вона потребує матеріальної допомоги від свого чоловіка, що у свою чергу є його обов`язком відповідно до вимог ст. 84 СК України.

Відповідачем не надано суду доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення його від обов`язку утримувати дружину. Доводи відповідача щодо відсутності у останнього стабільного доходу, суд сприймає критично, оскільки доказів на підтвердження вищенаведених обставин він суду не надав.

Зважаючи на те, що належних і допустимих доказів щодо відсутності можливості надавати матеріальну допомогу на утримання дружини відповідач суду не надав, суд дійшов висновку про стягнення з нього аліментів на користь дружини у розмірі 1/6 доходів щомісяця, починаючи, з дня подання позовної заяви до суду, та до досягнення дочкою ОСОБА_3 трирічного віку.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що суд частково задовольнив позовні вимоги, позивачка звільнена від сплати судового збору, такий слід стягнути з відповідача у розмірі 1984 грн. 80 коп..

Керуючись ст. 264, 265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх доходів ОСОБА_2 до досягнення дитиною повноліття починаючи з 13.05.2022.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років у розмірі 1/6 частини від усіх доходів ОСОБА_2 починаючи з 13.05.2022.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у справі у розмірі 1984 гривні 80 копійок на користь держави.

У задоволенні позовної вимоги про розірвання шлюбу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повний текст рішення складено 02.08.2022.

Суддя Павлів В. Р.