Справа № 461/9022/21
Провадження № 2/466/1553/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2022 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої - судді Зими І.Є.

при секретарі Колодій Я.П.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради про визнання права на обмін житлового приміщення , -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким визнати її право на обмін нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , на благоустроєну квартиру, що відповідала б встановленим санітарним і технічним вимогам із житлового фонду Львівської міської ради.

Свої вимоги мотивує тим, що зареєстрована та проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі рішення Виконкому Львівської міської ради від 31.10.1997р. Спірне житло не відповідає санітарно-технічним нормам і є непридатним для проживання : підлога вся в отворах, стіни з тріщинами і вибоїнами, вкриті цвіллю і пліснявою внаслідок вологості, просівша стеля, відчувається стійкий неприємний запах, квартира без комунікацій та природного освітлення. Вона є особою похилого віку, інвалідом ІІ групи з дитинства , часто хворіє, і не має можливості самостійно провести реконструкцію та капітальний ремонт помешкання.

Вона неодноразово зверталась у міську раду з проханням надати їй житло, придатне для проживання. На пропозицію працівників міської ради, вона 31.01.2002р. приватизувала квартиру та отримала Свідоцтво про право власності. Однак відповідач так і не розглянув її звернення на предмет права обміну квартири. Лише підтвердив, що вона знаходиться на квартирному обліку у Львівській міській раді з 26.11.1992р. за № 3256 у списку громадян для першочергового надання житла та за № 16371 у загальній черзі.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними. Зазначає, що вона фактично залишена без житла, постійно перебуває у нелюдських умовах.

Ухвалою судді від 02.05.2022р. відкрито провадження у справі, розгляд призначено у загальному позовному провадженні.

Ухвалою суду від 22.06.2022р. закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

Представник позивачки ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги, зіславшись на обставини та факти, викладені у позові. Просила такий задовольнити.

Представник відповідачів , ОСОБА_2 , в судовому засіданні позов заперечила. Зазначила, що позивачка приватизувала спірне квартиру, будинок , де розташоване житло, знятий з балансу Львівської міської ради. Квартира, власником якої є позивачка, не визнана аварійною. Відповідачі зобов`язати діяти лише в межах наданих їм повноважень. Львівська міська рада та її виконком не мають повноважень здійснювати обмін приватизованого житлового приміщення. До того ж , відповідачка не позбавлена права отримати інше житло в порядку черговості, так як перебуває на квартирному обліку.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Відповідно до положень, викладених у ст. ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з вимогами статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.

У ст. 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як на підставу своїх вимог, позивач ОСОБА_3 покликається на те, що її квартира по АДРЕСА_1 знаходиться в незадовільному та непридатному для проживання стані, не відповідає санітарним та технічним нормам, відтак вона має право на обмін вказаного житла на благоустроєну квартиру.

Як встановлено судом та не заперечувалось сторонами по справі, вищевказана квартира належить позивачці ОСОБА_3 на праві власності, що стверджується свідоцтвом про право власності на квартиру від 31.01.2002р. № 59587 (а.с. 16). Квартира не визнана аварійною.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За приписами ст.ст. 319, 322, 323 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Ризик випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування) майна несе його власник, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно вимог чинного житлового законодавства, поліпшення житлових умов громадян здійснюється за місцем перебування на квартирному обліку в порядку черговості, з врахуванням наявної пільги.

Позивачка перебуває на квартирному обліку у Львівській міській раді з 26.11.1992р. за № 16301, а в списку громадян з першочергового надання житла, з причини хронічного захворювання за № 3256.

Громадської організацією з житлових питань при виконавчому комітеті Львівської міськради 19.03.2019р. рекомендовано вирішувати житлове питання позивачки у відповідності з вимогами чинного законодавства згідно з чергою.

Позивачка зверталась до відповідача із вимогами щодо забезпечення її житлом, на що отримала роз`яснення про те, що вона знаходиться в черзі на отримання житла серед тих осіб, які мають право на першочергове отримання житла, розподіл житла здійснюється згідно до черговості. Вказане вбачається із листа Департаменту житлового господарства та інфраструктури ЛМР від 05.10.2021р. (а.с. 13).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 47 Конституції України встановлено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст.9 ЖК Української РСР громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів.

Відповідно до статті 31 ЖК УРСР, громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю.

Жилі приміщення надаються тільки громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов та внесені до єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов, крім випадків, передбачених статтями 42-1, 46, частинами першою і другою статті 54, частиною першої статті 90, частиною шостою статті 101, статтями 102, 110, частиною першою статті 114 цього Кодексу, а також інших випадків, передбачених законодавством України. (ст. 42 ЖК УРСР).

Згідно ч.1, 3, 4 ст. 43 ЖК УРСР, громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. З числа громадян, взятих на облік потребуючих поліпшення умов, складаються списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень).

Відповідно до ст. 45 ЖК УРСР, в першу чергу жилі приміщення надаються потребуючим поліпшення житлових умов особам, які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, перелічених у списку захворювань, затверджуваному в установленому законодавством України порядку.

Як зазначалось вище, позивачка ОСОБА_3 перебуває на квартирному обліку у Львівській міській раді з 26.11.1992р. за № 16301, а в списку громадян з першочергового надання житла, з причини хронічного захворювання за № 3256.

Даний факт не заперечувався сторонами при розгляді справи, а тому підлягає доказуванню в силу ч.1 ст. 82 ЦПК України.

Отже, забезпечення житлом таких осіб можливе лише згідно з існуючою черговістю з урахуванням часу взяття на облік та у порядку, передбаченому законодавством.

Згідно зі ст.36 ЖК УРСР облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, здійснюється, як правило за місцем проживання у виконавчому комітеті районного, міської, районної в місті, селищі, сільської Ради народних депутатів.

Порядок надання жилих приміщень громадянам, які перебувають на квартирному обліку, врегульовано Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РС, що затверджені постановою Ради Міністрів УРСР та Української республіканської ради професіональних союзів від 11 грудня 1984 № 470.

Відповідно до п.23 зазначених Правил громадяни, взяті на квартирний облік, вносяться до книги обліку осіб, які перебувають у черзі на одержання жилих приміщень. З числа вказаних громадян складаються списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень. Підпунктом 3 пункту 38 згаданих Правил встановлено, що черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття осіб, які потребують поліпшення житлових умов, на облік (включенням до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень).

Іншого порядку, ніж дата взяття на облік у формуванні черговості забезпечення житлом осіб, які користуються певним правом (мають однакові пільги) в черговості одержання таких приміщень діючим законодавством не встановлено.

Виходячи з аналізу вказаних правових норм, суд вважає, що задоволення позову призведе до порушення прав інших осіб, які перебувають на квартирному обліку та мають аналогічну пільгу як і позивач та рівні з ним права на першочергове отримання житла.

За таких обставин, позивач має право на забезпечення житлом лише за умови надходження його черги на отримання житла. А, враховуючи, що попереду позивача у черзі знаходяться особи, які потребують поліпшення житлових умов, порушення черговості є порушенням норм чинного законодавства та прав цих осіб. При цьому позивачем не надано суду належних та допустимих доказів наявності вільного житла, яке могло бути розподілено позивачу.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, у відповідності до вимог ст.ст.77, 78 ЦПК України, що вона має переважне право на отримання житла перед іншими громадянами з таким самим статусом, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень, або, що надійшла його черга на отримання житла.

Зазначене узгоджується із правовими висновками Верховного Суду України, викладеними у постановах: від 02 жовтня 2013 року № 6-87цс13, від 04 червня 2014 року № 6-50цс14, від 03 червня 2015 року № 6-390цс15,які є незмінними.

До подібних висновків також дійшла Об`єднання палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 11 листопада 2019 року у справі №712/4259/17-ц (провадження № 61-15146сво18). Позивач повинен довести, що діями відповідача було порушено його права. При цьому суд може відновити порушене, невизнане або оспорюване право особи. Водночас жодних доказів порушення, невизнання або оспорювання права на отримання житла позивачем до суду не надано та судом не встановлено, адже позивачу роз`яснено порядок надання компетентним органом житла і вчинені дії щодо реалізації права позивача на отримання житла.

При цьому, в даному випадку позивач приватизувала квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , вказаний будинок знятий з балансу Львівської міської ради, і така не є балансоутримувачем вказаного будинку, отже і не має повноважень здійснювати обмін приватизованого житлового приміщення.

На думку суду, вищевказані обставини є самостійними і достатніми для відмови у задоволенні вимог позивача про стягнення безпідставно отриманих коштів.

Так, судом розглянуто справу в межах заявлених позивачем вимог, і на підставі поданих доказів. При цьому, порушень вимог ЖК УРСР, щодо обміну жилого приміщення, судом не встановлено. Обставин, які б свідчили про протиправну поведінку відповідачів відносно позивача, вчинення відповідачами інших дій, спрямованих на обмеження прав позивача, як власника, судом також не встановлено.

За таких обставин, суд дійшов висновку , що в задоволенні позову ОСОБА_3 до Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради про визнання права на обмін житлового приміщення слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 5,10,12,13,76,81,141,259,263,264,265 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради про визнання права на обмін квартири за адресою: АДРЕСА_1 на благоустроєну квартиру, що відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам із житлового фонду Львівської міської ради - відмовити за безпідставністю.

Позивач: ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 .

Відповідач: Львівська міська рада, м. Львів пл. Ринок, 1 , Код ;

Відповідач : Виконавчий комітет Львівської міської ради, м. Львів пл. Ринок, 1 , Код .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення апеляційної скарги.

Повний текст судового рішення виготовлено 22 грудня 2022року.

Суддя І. Є. Зима