Справа № 627/90/22
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2022 року смт. Краснокутськ
Краснокутський районний суд Харківської області у складі
головуючого - Вовк Л. В.
з участю секретаря - Тішакіної Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ Харківської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» про захист прав споживачів та про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович; приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Семендяєв Олександр Сергійович,-
У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 01.06.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., зареєстрований в реєстрі за №1825, яким звернуто стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованості за кредитним договором та за вчинення виконавчого напису в загальному розмірі 18 150,00 грн., а також стягнути з відповідача на користь позивача сплачені судові витрати.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. вчинено виконавчий напис №1825, яким з позивача на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» стягнуто заборгованість за кредитним договором за період з 24.09.2019 року по 12.05.2021 року та за вчинення виконавчого напису у загальній сумі 18 150,00 грн. На думку позивача вказаний виконавчий напис є незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинений з численними порушенням законодавства, а саме нотаріусом не було перевірено безспірність вимог кредитора, а також позивач не повідомлена про вимогу кредитора. При вчиненні виконавчого напису, приватний нотаріус не отримав від відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, тощо), тому на думку позивача, у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості є безспірним. Просила визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача сплачені судові витрати.
У судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву заслухати справу у його відсутність, позов підтримав, просив його задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце слухання справи був повідомлений належним чином та у встановлений законом строк і порядок, про що свідчать розписки про отримання судової повістки .
Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Семендяєв О.С. в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце слухання справи був повідомлений належним чином та у встановлений законом строк і порядок.
Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. до суду не з`явився, подав заяву , в якій просить слухати справу у його відсутність та ухвалити рішення відповідно до чинного законодаства.
У відповідності до ст. 280, 223 ч. 4 ЦПК України, враховуючи те, що відповідач про слухання справи повідомлений належним чином, однак в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, дійшов до наступних висновків.
Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, 10.09.2019 року між ТОВ «Укр Фінанс Кредит» та ОСОБА_1 укладений договір №0224-5208, згідно якого позивачу було надано споживчий кредит , сума заборгованості станом на 12.05.2021 року становить 17 800,00 грн.
01.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., за заявою представника ТОВ «Укр Кредит Фінанс», вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №1825, за яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором за період з 24.09.2019 року по 12.05.2021 року у загальному розмірі 17 800,00 грн, яка складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту 10 000,00 грн; простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 7 800,00 грн, строкової заборгованості за штрафами і пенею - 0,00 грн; та за вчинення виконавчого напису у сумі 350,00 грн., а всього загальна сума , яка підлягає стягненню 18 150 ,00 грн .
Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Семендяєва О.С. від 28.09.2021 року, за заявою ТОВ «Укр Кредит Фінанс», відкрито виконавче провадження ВП № 66970055 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованості за кредитним договором.
Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.
Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.
Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Як зазначено в п. 34. Постанови ВП ВС від 15 січня 2020 року, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду відповідає висновкам, викладеним у раніше ухвалених нею постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс 19) та від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) з подібних правовідносин, відступати від яких немає підстав.
Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.
Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
Така ж правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 310/9293/15.
Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення, з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення.
Зазначений висновок відповідає висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 15 квітня 2020 року у справі №158/2157/17, який відповідно до положень частини четвертої статті 263 ЦПК України підлягає врахуванню судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
За таких обставин, суд вважає, що вчинення виконавчого напису проведено з порушенням процедури, установленої законом, тому виконавчий напис за №1825 від 01.06.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., є таким, що не підлягає виконанню.
Представник позивача надав достатньо належних, допустимих доказів на підтвердження позову, тому позов ОСОБА_1 законний, обгрунтований та підлягає задоволенню.
Щодо стягнення судових витрат суд зазначає наступне.
Згідно ст. 15, 133 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з ч.1-2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною 2 ст. 141 ЦПК України, передбачено у разі задоволення позову інші судові витрати покладаються на відповідача.
У заяві про стягнення витрат на правничу допомогу представник позивача, адвокат Лисенко А.О., просив стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн, що складається з надання юридичної консультації, складення та оформлення позовної заяви та заяви про забезпечення позову.
На підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником позивача надано суду договір про надання правничої (правової) допомоги №2 від 31.01.2022 року укладений між Адвокатським об`єднанням «Донець і Партнери» та ОСОБА_1 ; акт виконаних робіт від 08.02.2022 року до договору №2 про надання правової допомоги від 31.01.2022 року; копія прибуткового касового ордера від 08.02.2022 року.
З врахуванням вищенаведеного, а також того, що представником позивача було надано детальний опис наданих послуг, який відповідає та є співмірним із характером правовідносин, які склалися між сторонами та складністю справи, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми понесених позивачем витрат на правничу допомогу, у зв`язку з розглядом справи у розмірі 20 000,00 грн.
Крім того, позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову, на підставі ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів».
Відповідно до частини 6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
За таких підстав, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір за подання позову у розмірі 992,40 грн та за подання заяви про забезпечення позову у сумі 496,20 грн, а всього 1 488,60 грн.
Керуючись ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст. 7, 10, 12, 13, 76, 81, 141, 142, 263-265, 268, 273, 280-284, 352,354 ЦПК України, суд,
ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» про захист прав споживачів та про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович; приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Семендяєв Олександр Сергійович - задовольнити.
Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 01.06.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, зареєстрований в реєстрі за №1825, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором та за його вчинення у загальній сумі 18 150,00 грн.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» на користь держави судовий збір у сумі 1 488 (одна тисяча чотириста вісімдесят вісім) грн 60 коп.
Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача з додержанням вимог ст. 284 ЦПК України.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,РНОКПП НОМЕР_1 ;

Відповідач:Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», код ЄРДПОУ 38548598, юридична адреса: 01133, бульвар Лесі Українки, 26, оф. 407, м. Київ;

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, адреса робочого місця: 02068, пр-т Григоренка, 15, прим. 3, м. Київ;

Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Семендяєв Олександр Сергійович, адреса робочого місця: АДРЕСА_2 .

Суддя Л. В. Вовк