справа №399/106/22
провадження №2/399/92/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

01 серпня 2022 року смт Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Шульженко В.В.

при секретарі судового засідання Аксьоновій К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в смт Онуфріївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей (справа № 399/106/22),

встановив:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, у розмірі 2500,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту пред`явлення позову до досягнення донькою повноліття, а також стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно, у розмірі 2500,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту пред`явлення позову до досягнення донькою повноліття.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 22.08.2001 року сторони зареєстрували шлюб у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 974. Від даного шлюбу сторони мають спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З 04.01.2022 року позивач працює соціальним робітником відділення соціальної допомоги вдома територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради. Діти перебувають на повному матеріальному утриманні позивача та проживають разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 . Донька ОСОБА_6 є ученицею 2 класу, донька ОСОБА_7 є ученицею 10 класу. Шлюб у сторін по справі не склався, оскільки вони мали кардинально різні погляди на подружні відносини, виховання дітей та, в цілому на життя. Деякий час позивач намагалася зберегти сім`ю, але конфліктні ситуації відбувалися все частіше та агресивніше, і тому вона прийшла до висновку, що їх сім`ю немає підстав зберігати. На протязі останнього року подружні стосунки зовсім припинилися. У зв`язку з цим позивач звернулася до суду із заявою про розірвання шлюбу. З липня 2021 року відповідач перестав піклуватися про доньок, з власної ініціативи не виконує свій батьківський обов`язок, не приймає участі у їх житті, не надає їм жодних коштів на розвиток та щоденні витрати , харчування, одяг та лікування. Таким чином, з липня 2021 року і по даний час позивач самостійно несе усі витрати по утриманню своїх дітей. Дані витрати приблизно складають: навчання у школі -1200 грн. на місяць; витрати на проїзд до школи 500 грн. на місяць; харчування 2000 грн. на місяць; розваги 600 грн. на місяць; одяг та взуття 1000 грн. на місяць; засоби особистої гігієни 600 грн. на місяць; ліки 2000 грн. на рік; поїздка та відпочинок на морі 12000 грн. на рік; витрати на оздоровлення дітей в зиму 8000 грн. на рік; витрати на всебічний розвиток, зокрема походи до театру, кіно, басейн, музей, екскурсії 6000 грн. на рік. Позивач хоче забезпечити донькам належний рівень життя, необхідний для їх фізичного, розумового духовного, морального і соціального розвитку. Такий рівень забезпечувати сама позивач не може. ОСОБА_1 декілька разів зверталася за допомогою до ОСОБА_2 , проте на її прохання він ніяким чином не відреагував та навпаки почав активно ухилятися від виконання свого батьківського обов`язку щодо утримання їх дітей. У зв`язку з тим, що ОСОБА_2 не виконує свій батьківський обов`язок по утриманню їх дітей, позивач вимушена звернутись до суду з позовною заявою про стягнення аліментів.

Ухвалою суду від 05.05.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, 05.07.2022 року та 28.07.2022 року на електронну пошту суду надала заяву, в якій вказала, що не може прибути до суду для участі у судовому засіданні по цій справі, а тому просить судове засідання розглядати у її відсутність. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити та не заперечує проти прийняття судом заочного рішення по даній справі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Заяви та клопотання до суду не надходили.

Розгляд справи здійснюється на підставі ст.279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, проте не з`явився в судове засідання без повідомлення причин неявки, відзив на позов не подав, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 22.08.2001 року між сторонами зареєстровано шлюб Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №974, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб з відміткою "ПОВТОРНО", серії НОМЕР_1 видане 17.12.2021 року /а.с.8/.

Від даного шлюбу сторони мають дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ), та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 ) /а.с. 9 12/.

Із довідки виданої Управлінням соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради від 20.01.2022 року № 02-363 видно, що ОСОБА_1 дійсно працює соціальним робітником відділення соціальної допомоги вдома територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг), що підтверджується копією даної довідки /а.с. 14/.

Донька сторін ОСОБА_3 є ученицею 2-Б класу Ліцею №21 "Надворсклянський" Полтавської міської ради, що підтверджується копією довідки виданої даним Ліцеєм від 18.01.2022 року №01-29/8 /а.с. 15/.

ОСОБА_4 дійсно навчається в Комунальному закладі "Полтавська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 2 Полтавської міської ради Полтавської області " в 10-Б класі за наявності документів, що підтверджується копією довідки виданої даним Комунальним закладом від 31.01.2022 №19 /а.с. 16/.

Із копії доданої до матеріалів справи ухвали Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 21.01.2022 року (справа № 399/27/22) видно, що прийнято позовну заяву до розгляду. Відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу/а.с. 17/.

Статтею 51 Конституції України гарантовано, а статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч.8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

В силу вимог ст.180 СК України батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, у спосіб, який визначений ст.181 СК України.

Частинами 2 і 3 статті 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За положеннями ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

У силу положень статей 183, 184 СК України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі.

Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України.

Частинами першою та другою статті 184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, тому суд, виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітньої дитини.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 5-6 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем, всупереч вимог ст.81 ЦПК України, не надано суду доказів на підтвердження того, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання двох доньок в розмірі 2500,00 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З врахуванням зазначених вище норм чинного законодавства та встановлених в судовому засіданні обставин справи, у тому числі щодо витрат на дітей та їх розміру, які несе позивач з липня 2021 року, суд прийшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та стягненню з відповідача аліментів на користь позивача у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.02.2022 року і до досягнення дітьми повноліття.

Судові витрати згідно ст.141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. (дві тисячі гривень 00 копійок) щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.02.2022 року та до досягнення дітьми повноліття.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 992 грн.40 коп. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд-якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається в порядку визначеному п.п. 15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса фактичного перебування: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя Онуфріївського районного суду

Кіровоградської області В.В. Шульженко