У Х В А Л А

іменем України

14 грудня 2022 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в

складі головуючої судді Ромазан Л.С.,

при секретарі Будз М.В.,

розглянувши подання приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Мелиха Анатолія Івановича про визначення частки боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, -

В С Т А Н О В И В:

Приватний виконавець виконавчого округу Тернопільської області Мелих А.І. звернувся до суду з поданням про визначення частки майна боржника ОСОБА_1 у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Обґрунтовуючи подання, приватний виконавець зазначив, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження № 66927432 та № 66927309 з примусового виконання виконавчих листів у справі № 606/2547/20, виданих Теребовлянським районним судом Тернопільської області від 13.05.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики від 30 жовтня 2020 року в розмірі 5000 (п`ять тисяч) доларів США та 300 (триста) євро, а також стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 судового збору у розмірі 1505 (одна тисяча п`ятсот п`ять) грн 32 коп.

Вказує на те, що дружині ОСОБА_1 . ОСОБА_3 належить Ѕ частки квартири, яка була набута під час шлюбу та перебуває у спільній сумісній власності боржника, тобто частки його не визначено, а оскільки чинним законодавством приватному виконавцю не надано право самостійно вирішувати питання визначення частки майна боржника, то він, керуючись нормами ст. 443 ЦПК України, звернувся до суду із зазначеним поданням, в якому просить визначити частку майна боржників щодо квартири для забезпечення виконання рішення суду.

Приватний виконавець в судове засідання не з`явився, проте направив до суду клопотання про розгляд подання за його відсутності, подання підтримує в повному обсязі.

Інші учасники у справі в судове засідання не з`явилися із невідомих для суду причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Згідно з ч. 2 ст. 443 ЦПК України неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Вивчивши матеріали подання, оцінивши надані докази у сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що на підставі виконавчих листів у справі № 606/2547/20, виданих Теребовлянським районним судом Тернопільської області від 13.05.2021 року, з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 стягнуто заборгованість за договором позики від 30 жовтня 2020 року в розмірі 5000 (п`ять тисяч) доларів США та 300 (триста) євро, а також стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1505 (одна тисяча п`ятсот п`ять) грн 32 коп.

Як вбачається із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 1 від 02.12.2022 року боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис про шлюб № 1254 від 30.08.2008 року, складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав па нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 02.12.2022 року за № 316645279 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , дружині боржника, на праві спільної часткової форми власності належить 1/2 частка квартири за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі продажу, ВТА 205600 від 22.11.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Білецькою Н.А., за реєстровим №6342.

За таких обставин суд виходить із того, що частки у спільному сумісному майні є рівними.

Частиною першою статті 368 ЦК України визначено, що спільна сумісна власність - це спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності.

Згідно із частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до статті 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, провадиться згідно зі статтею 370 ЦК України, відповідно до якої співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного з співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Згідно із ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Статтею 70 цього Кодексу встановлена презумпція рівності часток у праві спільної сумісної власності. У разі поділу майна, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домоленістю між ними або шлюбним договором.

Доказів того, що між боржниками були домовленості щодо іншого розподілу часток в праві спільної сумісної власності суду не надано.

Верховний Суд у постанові від 11.04.2018 року у справі № 464/2227/17 зазначив, що задовольняючи подання державного виконавця про визначення частки майна боржника, яким він володіє спільно із іншими особами, суд першої інстанції правомірно виходив із того, що визначення частки майна боржника у майні, що перебуває у спільній сумісній власності є необхідним для здійснення виконавчого провадження і визначення частки не призведе до звуження належних боржнику прав на житло, оскільки предметом розгляду подання не є звернення стягнення на майно, а лише визначення частки боржника у спільній сумісній власності.

При прийнятті рішення судом також враховується, що згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, а саме рішенням від 17.05.2005 року по справі «Чіжов проти України» визначено, що на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок і так, щоб ця система (виконання рішень) була ефективною як в теорії, так і на практиці. А виконання рішень має відбуватись таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та, що система ефективна і законодавчо і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, встановленої параграфом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Велика Палата Верховного Суду 15 січня 2020 року у справі № 367/6231 /16-ц зазначила, що поняття «визначення частки» і «виділення частки в натурі» є різними за своїм змістом правовими поняттями, а частиною шостою статті 52 Закону про виконавче провадження" 1999 року (частина шоста статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» в чинній редакції є тотожною) передбачена лише необхідність визначення частки боржника у спільному майні, якщо така частка не визначена. Таким чином, з урахуванням наявності суперечливих висновків судів касаційної інстанції, наявні підстави для відступу від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 10 липня 2019 року у справі № 822/1154/16 (провадження № К/9901/8843/18) шляхом вказівки, що частка у праві спільної часткової власності є самостійним об`єктом цивільних прав, яка може бути об`єктом продажу з публічних (електронних) торгів, передачі стягувачу в рахунок погашення боргу, без її виділу в натурі з об`єкта нерухомого майна; у разі виявлення державним виконавцем майна, яким боржник володіє спільно з іншими особами, і частка боржника у якому не визначена, для звернення стягнення на частку боржника державний виконавець звертається до суду з поданням про визначення частки боржника у такому майні.

Враховуючи встановлені судом обставини у справі, подання приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Мелиха Анатолія Івановича про визначення частки боржника у майні, що належить на праві спільної сумісної власності є обґрунтованим, а тому воно підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 370, 371 ЦК України, ст.443 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Подання приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Мелиха Анатолія Івановича про визначення частки боржника у майні, яким володіє спільно з іншими особами, задовольнити.

Визначити частку майна боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 в Ѕ частці квартири за адресою: АДРЕСА_1 , якою він володіє спільно зі своєю дружиною ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме у розмірі ј частки.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суд в 15-денний строк з дня винесення ухвали.

Суддя