ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2881/22 Справа № 179/1667/21 Суддя у 1-й інстанції - Ковальчук Т. А. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2022 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Городничої В.С., Петешенкова М.Ю.

розглянула у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Гелексі"

на рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2021 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Гелексі" про визнання недійсним договору позики,-

ВСТАНОВИЛА:

В жовнті 2021 року до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області звернувся ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Гелексі" про визнання недійсним договору позики.

В обґрунтування позову зазначивши, що він не підписував договору № 176989 від 13.08.2020 року з ТОВ "ФК 'ТЕЛЕКСІ" ні в якому вигляді, в тому числі і відповідно до Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронним цифровим підписом та ОТП- паролем. Ці обставини свідчать про відсутність волевиявлення позивача на укладення такої угоди.

Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Гелексі" про визнання недійсним договору позики задоволено.

Визнано недійсним Договір позики № 176989 від 13.08.2020 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕЛЕКСІ» та ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі директор Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Гелексі" просить рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2021 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким в позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Гелексі" про визнання недійсним договору позики відмовити повністю.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Оскільки апеляційним судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи містять довідку ПАТ «Державний ощадний банк України» про те, що картковий рахунок № НОМЕР_1 не відкривався в ТВБВ № 10003/0293 АТ «Ощадбанк», а відтак дана обставина підтверджує не емітування банківської картки ОСОБА_1 в ПАТ «Державний ощадний банк України».

Також суд першої інстанції зазначив, що без передання позикодавцем позичальнику суми позики договір позики не є укладеним, а відтак відповідно, встановлення у договорі позики відповідальності позикодавця за невидачу суми позики не має сенсу, оскільки до її видачі договір не є укладеним, а отже, не породжує юридичних наслідків у вигляді встановлення взаємних прав і обов`язків сторін та їх відповідальності за невиконання таких обов`язків.

Однак, з даним висновком суду першої інстанції погодитись не можливо з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та учасниками не спростовується ,що ОСОБА_1 звернувся до суду у зв`язку із тим, що на його ім`я було оформлено договір позики, а саме: 13.08.2020 року в ТОВ "ФК "ГЕЛЕКСІ (), договір № 176989 на суму 3000. 00 грн.;

Позивач вказує, заявку на укладення договору не надавав., та договору не укладав.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частини 3 та 5 ст. 203 Цивільного кодексу України встановлюють, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідності до ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про електронну комерцію» цей Закон регулює правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначений порядок укладення електронного договору.

За частиною 3 цієї статті електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Положення частини 6 даної статті Закону передбачають шляхи надання відповіді особи, якій адресова пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт), до яких відноситься: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчиненні дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначені форми підписання електронного правочину: електронним підписом або електронним цифровим підписом відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронним підписом одноразовим ідентифікатором, визначеним Законом; аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що елекронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

До матеріалів справи наданий Договір позики №176989 від 13 серпня 2020р., за яким, як позичальник, виступає ОСОБА_1 ,а як позикодавець, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гелексі». У Договорі визначено, що позикодавець надає позичальнику позику, а позичальник зобов`язується повернути позику, проценти та комісійну винагороду за користування позикою у відповідності до умов Договору, в національній грошовій одиниці України - гривні, в сумі та строк: сума позики - 3 000,00 грн., плата за користування позикою у вигляді: процентів складає 0,01% в день від поточного залишку позики; комісії складає 1,3% в день від початкового розміру позики відповідно до п.п. 1.1.1. Договору; нарахування процентів за Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування позикою; нарахування комісії за Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування позикою; строк повернення позики (термін платежу): 22.08.2020р.

Згідно з п. 1.2. Договору позики позика надається позичальнику в безготівковій формі (шляхом зарахування відповідної суми на банківський рахунок позичальника).

Згідно з п. 2.2. Договору позики датою укладення Договору є дата перерахування суми кредиту на банківський рахунок позичальника.

Як свідчать матеріали справи на виконання умов п. 1.2. Договору позики відповідачем на банківський рахунок відповідача, вказаний в анкеті позичальника, перерахована сума коштів 3 000,00 грн., що підтверджується електронною квитанцією №253929260 від 13.08.2020р., а також довідкою про проведення платежу.(а.с. 64,65).

З положень п. 9.3. Договору позики вбачається, що невід`ємною частиною цього Договору є «Правила надання грошових коштів у позику Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гелексі». Уклавши Договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений з Правилами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил та виконувати свої обов`язки, визначені Правилами.

Правила визначають порядок і умови надання ТОВ «Фінансова компанія «Гелексі» грошових коштів у позику (п. 1.1. Правил). Правила розроблені відповідно до вимог Цивільного кодексу України, Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про захист персональних даних» та інших нормативно-правових актів щодо регулювання ринків фінансових послуг.

У пункті 2 Правил даються визначення понять і термінів, зокрема: договір позики - договір між товариством та позичальником, в якому визначені основні умови, права та обов`язки сторін щодо отримання та повернення позики позичальником; електронний договір - домовленість заявника та позичальника, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітній або цифровій або алфавітно-цифровій послідовності, що додаються до інших електронних даних заявником, та надсилаються товариству; логін особистого кабінету - адреса електронної кошти, що встановлюється заявником. Адресу електронної пошти заявник самостійно зазначає в спеціальному полі «логін» при вході до Особистого кабінету. Заявник/Позичальник особисто несе відповідальність за збереженість логіну особистого кабінету; одноразовий ідентифікатор - алфавітна або цифрова або алфавітно-цифрова послідовність, яку отримує заявник шляхом реєстрації на сайті товариства. Товариство може передавати одноразовий ідентифікатор заявнику засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, в тому числі, але не виключно, шляхом направлення смс-повідомлення за номером телефону, вказаним заявником під час заповнення заявки, та додається до електронного повідомлення від заявника; особистий кабінет - частина сайту товариства, доступ до якої отримує заявник за умови реєстрації з використанням логіну та пароля особистого кабінету. Доступ до особистого кабінету здійснюється заявником/позичальником шляхом введення логіна особистого кабінету та пароля особистого кабінету на сайті товариства; пароль особистого кабінету - унікальна комбінація букв та/або цифр, що встановлюється заявником. Цю комбінацію заявник самостійно зазначає в спеціальному полі «пароль» при вході до особистого кабінету. Заявник/позичальник особисто несе відповідальність за збереження пароля особистого кабінету.

Як вбачається з Договору позики, в Розділі 10 «Реквізити та підписи сторін» під реквізитами Позичальника (Позивача) містяться електроні дані у вигляді алфавітно-цифрової послідовності « 215q373z», введені Позичальником у відповідне вікно на сторінці сервісу ( https://cashinsky.ua ), які призначені для ідентифікації Позичальника, використовуються ним як підпис та відповідають вимогам до електронного підпису, встановленим п. 12 ч. 1 cт. 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги», вимогам до електронного підпису одноразовим ідентифікатором, встановленим п. б ч. 1 cт. З Закону України «Про електронну комерцію», а також вимогам ч. 1 cт. 12 Закону України «Про електронну комерцію» щодо підписів у сфері електронної комерції.

Відтак в розумні Закону України «Про електронну комерцію» даний договір є укладеним.

Колегія суддів критично ставиться до довідки наданої позивачем про, те що картковий рахунок № НОМЕР_1 не відкривався в ТВБВ № 10003/0293 АТ «Ощадбанк». Оскільки, дана довідка вказує, що даний рахунок не було відкрито, саме в ТВБВ № 10003/0293 АТ «Ощадбанк», однак міг бути відкритим в іншому відділенні.

Крім того, колегія суддів зазначає, що надання номеру карткового рахунку для зарахування грошових коштів, є результатом вільного волевиявлення самого позичальника на надання відповідних відомостей.

При цьому, колегія судів звертає увагу, що позивач у тексті позовної заяви зазначив на обґрунтування позовних вимог, що допускає можливість, що особа, яка викрала його документи скористалась персональними даними для отримання кредиту.

Так, позивачем надано роздруківку зі звернення на гарячу лінію 102 від 27.08.20р. (а.с.16), де позивач вказує, що у липні загубив свій паспорт (заяву писав). З копія паспорту наданого позивачем до суду вбачається, що останнім отриманий паспорт ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.18).

Відтак, оскільки позивач надає до суду копію паспорта громадянина України видану 25.06.2020 року, в той час як договір про надання кредиту відкритий 13 серпня 2020 року, а в звернені на гарячу лінію 102 від 27.08.20р. (а.с.16), позивач вказує, що у липні загубив свій паспорт (заяву писав), колегія судів критично сприймає доводи про шахрайські дій оскільки твердження позивача суперечать матеріалам справи.

В той же час позивач в звернені на гарячу лінію 102 від 27.08.20 р. нічого не зазначає про втрату інших персональних даних з використанням яких й було укладено оспорюваний договір.

Крім вищевикладеного колегія ставить під сумнів твердження позивача, що в анкеті заявці вказаний не номер мобільного зв`язку позивача, проте з вже неодноразово згадуваного звернення на гарячу лінію 102 від 27.08.20р.(а.с. 16). Вбачається, що позивач з телефонних дзвінків дізнався про отриманий кредит. Що було б не можливо, якщо позивач не надав засоби зв`язку під час заповнення анкети заявки.

Так же, колегія судів зазначає, наданий позивачем витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань щодо шахрайських дій з приводу оформлення кредиту, номер кримінального провадження 00000381 суд ставиться критично, оскільки цей витяг є лише наслідком виконання слідчим, прокурором обов`язків, передбачених ст. 25, ч. 1 ст. 214 КПК України щодо внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статі 79 ЦПК України Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статею 80 ЦПК України встановлено, що Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно із ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

З огляду на обставини справи позивачем не наведено підстави для визнання договору позики №176989 від 13 серпня 2020 року недійсним.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Гелексі" підлягає задоволенню, а рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2021 року необхідно скасувати та у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Гелексі" про визнання недійсним договору позики слід відмовити.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 382, 389 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Гелексі" - задовольнити.

Рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2021- скасувати.

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Гелексі" про визнання недійсним договору позики - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді В.С.Городнича

М.Ю.Петешенкова