Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2841/22
Номер провадження2/711/1690/22
РІШЕННЯ
20 грудня 2022 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого-судді: Казидуб О.Г.
при секретарі : Папст М.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-
Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про поділ спільного майна подружжя. Свої вимоги мотивує тим, що 24 жовтня 2015 року між нею, ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 ») та ОСОБА_2 , було укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 408, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серія 1-С НОМЕР_1 від 24.10.2015р.
12 березня 2021 року Рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси шлюб між ними було розірвано.
Вказує, що під час шлюбу подружжям було набуто майно, що в розумінні статті 60 Сімейного кодексу України вважається об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Так як відносини подружжя ґрунтувалися на принципі взаємної довіри, у неї були відсутні підстави для заперечень проти оформлення права власності виключно на відповідача.
За час перебування у шлюбі, спільними зусиллями та за спільні кошти, ними було набуте рухоме майно, а саме: автомобіль TOYOTA VENZA рік випуску 2010, державний номер НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 .
На сьогоднішній день вона та відповідач проживають окремо. Відповідач чинить перешкоди щодо користування спільним майном.
Відповідно до ринкової вартості майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя дійсна вартість усього майна, складає 454 250,00 грн.
Просить визнати автомобіль TOYOTA VENZA рік випуску 2010, державний номер НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 , спільною сумісною власністю подружжя; визнати право власності на Ѕ автомобіля TOYOTA VENZA рік випуску 2010, державний номер НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 , за ОСОБА_1 (ідентифікаційний код: НОМЕР_4 ); судові витрати по справі стягнути з відповідача.
04 липня 2022 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху, надавши позивачу термін для усунення вказаних в ухвалі недоліків.
20 липня 2022 року ухвалою суду відкрито провадження в даній справі та справу призначено до розгляду в спрощеному порядку. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті спору.
03 жовтня 2022 року через канцелярію суду адвокат Прядка Віталій Михайлович, який діяв в інтересах відповідача ОСОБА_2 , надав відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити.
Адвокат Василенко Олексій Васильович, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , надав заяву, в якій зазначив, що просить розглядати справу без його участі. Також зазначив, що позові підтримує в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, причини неявки суду невідомі. Про день, час та місце розгляду справи був повідомлений за допомогою «СМС-повідомлення».
У відповідності до ч.1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.
Крім того, відповідно до ст. 64 ЦПК України, представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.
Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Крім цього, суд звертає увагу на те, що положення закону направлене на дотримання розумних строків розгляду справи і недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які з`являються до суду, а позивач, при цьому, і не з`являється в судове засідання, і не використовує передбачене законом право на процесуальне представництво в суді.
Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до положень ст.ст. 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК).
В судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії Свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_5 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 24 жовтня 2015 року перебували в зареєстрованому шлюбі.
Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 березня 2021 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , ОСОБА_2 є власником автомобіля TOYOTA VENZA рік випуску 2010, державний номер НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 . Дата реєстрації 06.09.2018 року.

Крім того, як вбачається з повідомлення Територіального сервісного центру МВС № 7141 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Черкаській області Головного сервісного центру МВС від 20.05.2022 № 31/23/41-740, автомобіль TOYOTA VENZA рік випуску 2010, державний номер НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 був придбаний та зареєстрований за ОСОБА_2 15.05.2018 в ТСЦ № 5142.

Згідно зі змістом ст. 60 СК України, - майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Верховним Судом України при розгляді справи № 6-843цс17 (постанова від 24.05.2017 року) висловлена Правова позиція про те, що за загальним правилом статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Конструкція норми ст. 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Належність майна до об`єктів права спільної сумісної власності визначено ст. 61 СК України, згідно з частиною третьою якої якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Норма ч. 3 ст. 61 СК України кореспондує ч. 4 ст. 65 СК України, яка передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. За таких обставин за нормами сімейного законодавства умовою належності того майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані з сім`єю інтереси одного з подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до роз`яснень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК ( 2947-14 ), ч. 3 ст. 368 ЦК) (435-15), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.

Судом встановлено, що автомобіль TOYOTA VENZA рік випуску 2010, державний номер НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 був придбаний під час перебування в шлюбі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідачем ОСОБА_2 не доведено, що спірний автомобіль придбаний за його особисті кошти.

За таких обставин суд вважає за необхідне визнати автомобіль TOYOTA VENZA рік випуску 2010, державний номер НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 , об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Вирішуючи питання про поділ спірного автомобіля, який є об`єктом права спільної сумісної власності, суд враховує, що відповідно до ч.1, 2 ст. 70 СК України, - у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Обставин, які б давали підстави для відступу від рівності часток подружжя судом не встановлено.

За таких обставин суд вважає, що частки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у праві власності на спірний автомобіль є рівними по 1/2 частці за кожним.

Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя та поділ майна підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем ОСОБА_1 при подачі позову було сплачено судовий збір в розмірі 2271 грн.25 коп. (квитанція № 0.0.4.1 від 22.06.2022).

А тому, на підставі ст. 141 ЦПК, до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає сплачений нею судовий збір в розмірі 2271 грн.25 коп.

На підставі ст. ст. 57, 60-61, 65 СК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 89, 137, 141, 263-265, 273 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити.

Визнати автомобіль TOYOTA VENZA рік випуску 2010, державний номер НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 , спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Визнати право власності на 1/2 автомобіля TOYOTA VENZA рік випуску 2010, державний номер НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 , за ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2271 грн.25 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду на протязі 30 днів. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: О. Г. Казидуб