Справа № 368/171/22
Провадження № 2/368/284/22
Рішення

Іменем України

(Заочне)

"12" грудня 2022 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Іванюти Т.Є.

при секретарі Вареник О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кагарлику справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), третя особа - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (м.Київ, вул. Січових Стрільців, 40, ) про відшкодування шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що 27 листопада 2021 року о 20 год. 10 хв. на вул. Польова, с. Балико-Щучинка, Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Porche Carerra 4, номер державної реєстрації НОМЕР_2 , який належить йому та автомобілем марки TOYOTA Hilux номер державної реєстрації НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 , який не дотримався безпечного інтервалу та скоїв наїзд на припаркований автомобіль позивача. Вказане ДТП сталося з вини відповідача, чим завдано позивачу матеріальні збитки

У добровільному порядку відповідач відшкодовувати завдані матеріальні збитки позивач відмовляється.

А тому просить стягнути матеріальну шкоду завдану ДТП.

Позивач в судове засідання не з`явився, надіслав заяву в якій просить слухати справу у його відсутність, позов підтримує та просили його задоволити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, на сайті Кагарлицького районного суду Київської області було розміщено оголошення про виклик відповідача в судове засідання, що відповідає вимогам ст. 128 ч.11 ЦПК України, а тому на підставі ст. 280 ЦПК України та зі згоди позивача, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Відповідно положень до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке вона може здійснити шляхом звернення до суду у визначеному ЦПК України порядку (ст. 4 ЦПК України) і що також гарантовано ст.124 Конституції України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини першої статті 81 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України).

Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов`язків учасниками справи, у тому числі й в частині подання ними доказів та заяви клопотань з приводу забезпечення доказів.

Так під час розгляду справи судом встановлено, що 27 листопада 2021 року о 20 год. 10 хв. на вул. Польова, с. Балико-Щучинка, Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Porche Carerra 4, номер державної реєстрації НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 та автомобілем марки TOYOTA Hilux номер державної реєстрації НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 , який не дотримався безпечного інтервалу та скоїв наїзд на припаркований автомобіль ОСОБА_1 державний номерний знак НОМЕР_2 .

Вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача ОСОБА_2 , що встановлено постановою Ржищевського міського суду Київської області від 26 січня 2022 року у справі №374/3/22.

Внаслідок ДТП автомобіль марки Porche Carerra 4, номер державної реєстрації НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження. Страховиком цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу Porche Carerra 4, номер державної реєстрації НОМЕР_2 є ПрАТ "СК "Уніка", згідно страхового полісу №011130/4605/0000170 від 03.08.2021.

Автомобіль марки TOYOTA Hilux номер державної реєстрації НОМЕР_3 механічні пошкодження не отримав.

Відповідно до рахунку СТО офіційного дилера марки ТЗ № 1080756 від 01.12.2021 був встановлений перелік пошкоджень отриманих автомобілем Porche Carerra 4, номер державної реєстрації НОМЕР_2 у результаті ДТП на суму 124158, 51 коп. копії відповідних розрахунків надаю суду.

Вказаний рахунок був направлений до ПрАТ "СК "ПЗУ Україна".

Так, про настання страхового випадку було повідомлено ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" (Третя особа) яка є страховиком цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу TOYOTA Hilux номер державної реєстрації НОМЕР_3 , згідно страхового полісу ЕР.206640111.

27.11.2021 до ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" було передано : повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду №ОЦВ-17070 від 27.11.2021; заяву про страхове відшкодування №ОЦВ-17070 від 27.11.2021; копію страхового полісу; копію свідоцтва про реєстрацію ТЗ; копію посвідчення водія; копію паспорта та ідентифікаційного номеру власника ТЗ; фото з місця події; фото документів поліції та фото пошкоджень згідно інструкції по фотофіксації пошкоджень автомобіля, отриманих внаслідок страхового випадку; рахунок № НОМЕР_4 від 01.12.2021.

На підставі зазначених документів було сформовано справу № 12874 та сформовано звіт № 882_21 PZU про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу та страховий акт № 128/74/1 від 20.12.2021 13.

Вказані документи були направлені позивачу на підставі адвокатського запиту № 176 від 01.02.2022 р.

Згідно страхового акту № 12874/1 від 20.12.2021 розрахунок розміру страхового відшкодування становить: вартість відновлювального ремонту 51646,27 грн.; коефіцієнт зносу 0,609, вартість ремонту з урахуванням зносу 33238,11 грн.; податок на додану вартість 3123,18 грн. (згідно ст. 36.2 ЗУ Про ОСЦПВВНТЗ); ліміт відшкодування 130 000,00 грн (згідно Полісу ЕР 206640111); ліміт відшкодування європротокол 50 000 грн (згідно ст. 33.2 ЗУ Про ОСЦПВВНТЗ); розмір збитку 30114,93 грн.; франшиза 2500 грн (згідно Полісу ЕР 206640111); страхове відшкодування 27614,93 грн.

Відповідно, було встановлено суму страхового відшкодування в розмірі 27614,93 грн. Вказані кошти були добровільно перераховані ОСОБА_1 . Акціонерним товариством КБ "Приватбанк" на рахунок 23 грудня 2021 року, що підтверджується повідомленням від ПрАТ "СК "ПЗУ Україна".

Однак, як вбачається з рахунку СТО офіційного дилера марки ТЗ № 1080907 від 03.12.2021 встановлений перелік пошкоджень отриманих автомобілем Porche Carerra 4, номер державної реєстрації НОМЕР_2 на суму 30760,00 грн. Крім того, актом виконаних робіт № 2 від 25.01.2022 та рахунком-фактури № 3 від 25.01.2022 встановлено вартість ремонту пошкодженого автомобіля Porche Carerra 4, номер державної реєстрації НОМЕР_2 , яка становить 20 000,00 грн.

25.01.2022 року ОСОБА_1 було сплачено вказану суму за ремонт пошкодженого автомобіля, що підтверджується копією квитанції про оплату на 20000 грн.

Отже, ОСОБА_1 понесені значно більші витрати на ремонт пошкодженого автомобіля, аніж отримані страхові відшкодування.

При зверненні до ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" позивачу було повідомлено, що різниця у вартості ремонту та страхових виплатах полягає в тому, що при розрахунку виплати враховується коефіцієнт фізичного зносу автомобіля, а при здійсненні ремонту деталі міняються на нові, а отже і різниця в понесених ОСОБА_1 витратах підлягає стягненню саме - ОСОБА_2 , як безпосереднього винуватця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ч.2 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну третьої особи.

Згідно сі. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням транспортного засобу.

Відповідно сі. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законною користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Частиною 1ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до змісту ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що право особи на відшкодування заподіяної шкоди за рахунок особи з вини якої її завдано є безумовним й може бути обмежено лише у випадках прямо передбачених законом.

За п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2014 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166,1187 ЦК України, шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Враховуючи, що у судовому засіданні на підставі зібраних по справі доказів установлено, що автомобіль, який належить позивачу на праві власності було пошкоджено внаслідок ДТП, що сталася з вини ОСОБА_2 , суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення на користь позивача із відповідача матеріальної шкоди в розмірі 25645,07 грн.

Так як позов задоволено, то з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 10, 89, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, 1166, 1187 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди заподіяної у наслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 25645 грн. 07 коп. та судові витрати в розмірі 992 грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного тексту заочного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 12.12.2022 року.

ССуддя:Т.Є. Іванюта