УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/9987/22

Провадження №: 4-с/755/128/22

"01" грудня 2022 р. м.Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Коваленко І.В.,

за участі секретаря судового засідання - Назарової І.В.,

розглянувши в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ), заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ГРОУФ КАПІТАЛ ФАКТОРИНГ», Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ),

в с т а н о в и в :

06 жовтня 2022 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла скарга на бездіяльність Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якій скаржник просить суд:

«- зобов`язати Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) закінчити виконавче провадження №43501149 у зв`язку із визнанням судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню;

- зобов`язати Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) зняти арешт та заборону відчуження, що накладені на все нерухоме майно ОСОБА_1 у межах виконавчого провадження №31855106 постановою державного реєстратора;

- зобов`язати Святошинський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) вилучити запис про обтяження №4552666 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

- зобов`язати Святошинський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) не стягувати виконавчий збір з ОСОБА_1 на виконання ч. 7 ст.27 ЗУ «Про виконавче провадження».»

Скарга обґрунтована тим, у Святошинському відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувало виконавче провадження №31855106 з примусового виконання виконавчого листа №2-198, виданого 25 листопада 2011 року Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «БМ Банк» заборгованості у розмірі 637 930,00 грн. 17.01.2014 року в межах ВП №31855106 відділом державної виконавчої служби Святошинському районного управління юстиції у місті Києві було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. На підставі даної постанови державним реєстратором було накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_1 (номер запису обтяження: 4552666; дата, час державної реєстрації: 04.02.2014 12:10:44). Відповідно до листа-відповіді Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) від 15.11.2021 року, у Святошинському ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) перебувало виконавче провадження №31855106 з примусового виконання виконавчого листа №2-198, виданого 25 листопада 2011 року Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «БМ Банк» заборгованості у розмірі 637 930,00 грн. 14.03.2014 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження за п.10 ч.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження». Виконавчий документ підлягав направленню до Дніпровського відділу виконавчої служби. Відповідно до листа-відповіді Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) від 23.11.2021 року, на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №43501149 з примусового виконання виконавчого листа №2-198 від 25.11.2011 виданого Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «БМ Банк» заборгованості у розмірі 637 930,00 грн. 23.01.2015 державним виконавцем керуючись п.10 ч.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження» (у редакції від 21.04.1999 №606-ХІV) винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (направлення за належністю до Ірпінського ВДВС). Відповідно до листа-відповіді Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) від 06.12.2021 року, на виконанні в Ірпінському ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) виконавчих проваджень, боржником яких є ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), на примусовому виконанні не перебувало та станом на сьогоднішній день у відділі не перебуває. Скаржник звертає увагу на те, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 01.06.2022 року виконавчий лист №2-198/2011, виданий Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «БМ Банк» заборгованості у розмірі 637 930,00 грн. визнано таким, що не підлягає виконанню. 01.09.2021 року представник скаржника надіслав до Дніпровського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) заяву з проханням зняти арешт, накладений на нерухоме майно в межах виконавчого провадження №43501149 з примусового виконання виконавчого листа №2-198/2011, виданого 25 листопада 2011 року Дніпровським районним судом міста Києва. Разом з тим, 23.09.2022 року представником боржника було отримано відповідь про відсутність підстав для закінчення виконавчого провадження та зняття арештів.

Представник скаржника ОСОБА_1 - адвокат Мельник О.С. просить звернути увагу на те, що у випадку наявності арешту на майно боржника, яке не було знято під час закінчення виконавчого провадження, єдиною можливістю, визначеної законодавцем, щодо зняття арешту є відповідне рішення суду, на підставі якого арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня.

13 жовтня 2022 року ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва відкрито провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ), заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ГРОУФ КАПІТАЛ ФАКТОРИНГ», Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

Представник скаржника - адвокат Мельник О.С. подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, свої вимоги за скаргою підтримав, просив їх задовольнити.

До суду представник попереднього кредитора ТОВ «ГРОУФ КАПІТАЛ ФАКТОРИНГ» не з`явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства.

Представник Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) до судового засідання не з`явився, про день час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 11 липня 2011 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 03 вересня 2015 року, позов ПАТ «ВМ Банк» задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «БМ Банк» заборгованість за кредитним договором від 04 листопада 2008 року № 592/041108 в розмірі 637 930,00 грн; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «БМ Банк» судовий збір в розмірі 850,00 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 60,00 грн; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «БМ Банк» судовий збір в розмірі 850,00 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 60,00 грн.

Представник ПАТ «БМ Банк» отримав виконавчий лист 25 листопада 2011 року, що підтверджується розпискою в довідковому листі.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 12 червня 2015 року залишено без задоволення заяву про перегляд заочного рішення від 11 липня 2011 року.

23 грудня 2011 року постановою державного виконавця органу виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві відкрито виконавче провадження ВП №30472313 за виконавчим листом № 2-198/2011 про стягнення заборгованості в сумі 637 930,00 грн, боржник - ОСОБА_2 , стягував - ПАТ «БМ Банк».

Як убачається з листа Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) від 15.11.2021 року за вих. №100222, у Святошинському ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) перебувало виконавче провадження №31855106 з примусового виконання виконавчого листа №2-198, виданого 25 листопада 2011 року Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «БМ Банк» заборгованості у розмірі 637 930,00 грн. (а.с.8)

Як убачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо суб`єкта: 17.01.2014 року в межах виконавчого провадження №31855106 Святошинським відділом державної виконавчої служби у місті Києві винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

На підставі вказаної постанови державним реєстратором Управління державної реєстрації головного територіального управління юстиції у м. Києві Бабійчуком С.І. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 04.02.2014 року о 12:10:44 внесено інформацію про державну реєстрацію обтяжень, номер запису про обтяження: 4552666 (спеціальний розділ), вид обтяження: арешт нерухомого майна, все майно; Обтяжувач: Відділ державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві; Особа, майно якої обтяжуються: ОСОБА_1 ; Опис предмета обтяження: все нерухоме майно. (а.с.6)

14.03.2014 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №31855106 за п.10 ч.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження». Виконавчий лист підлягав направленню до Дніпровського відділу виконавчої служби. (а.с.8)

29 травня 2014 року державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №43501149 за виконавчим листом

№ 2-198/2011 про стягнення заборгованості в сумі 637 930,00 грн, боржник - ОСОБА_1 , стягував - ПАТ «БМ Банк».

З листа Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) від 23 листопада 2021 року № 89424 встановлено, що на виконанні у Відділі (ВП-спецрозділ) перебувало виконавче провадження № 43501149 з примусового виконання виконавчого листа від 25 листопада 2011 року № 2-198, виданого Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «БМ Банк» заборгованості в розмірі 637 930,00 грн.

23 січня 2015 року державним виконавцем, керуючись пунктом 10 частини першої статті

49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (направлення ВП за належністю до Ірпінського ВДВС). (а.с.9)

З листа Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) від 06 грудня 2021 року № 28336 вбачається, що відповідно до отриманої пошукової інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень на виконанні в Ірпінському відділі державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) виконавчих проваджень, боржником яких є ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), на примусовому виконанні не перебувало та станом на сьогоднішній день у Відділі не перебуває. (а.с.10)

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 01 червня 2022 року задоволено заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Гроуф Капітал Факторинг», ОСОБА_2 , про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Визнано виконавчий лист, виданий Дніпровським районним судом міста Києва 25 листопада 2011 року на примусове виконання рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 11 липня 2011 року по справі № 2-198/2011 про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь на користь Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» 637 930,00 грн в солідарному порядку, згідно з яким боржником є ОСОБА_1 , таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 18 ЦПК України визначено, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

За змістом ст. ст. 447, 448, 451ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, порушено їхні права чи свободи.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом; виконавчих написів нотаріусів; посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди; постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами; рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України; рішень (постанов) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

Частиною 1 ст.13 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з положеннями статті 18 Закону України " Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати заходи щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії та під час здійснення виконавчого провадження має право накласти арешт на майно боржника.

Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Статтею 39 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі: 1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання судового рішення; 2) затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення; 3) припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника; 4) прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; 6) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі або оплатно вилучена; 7) закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів; 9) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом; 10) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ; 11) надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону; 12) якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини; 13) непред`явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 41 цього Закону; 14) якщо стягнені з боржника в повному обсязі кошти не витребувані стягувачем протягом року та у зв`язку з цим перераховані до Державного бюджету України; 15) якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна (за виконавчим документом про звернення стягнення на заставлене майно), недостатньо для задоволення вимог стягувача - заставодержателя, а також якщо майно, яке є предметом іпотеки, передано іпотекодержателю або придбано ним відповідно до вимог Закону України "Про іпотеку" за виконавчим документом про звернення стягнення на майно, яке є предметом іпотеки; 16) врегулювання (погашення, списання) відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" неустойки (штрафів, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, нарахованих на заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", її дочірньою компанією "Газ України", публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз", оператором газотранспортної системи та операторами газорозподільних систем, за спожитий природний газ, а також послуги з його транспортування та розподілу відповідно, перед теплогенеруючими організаціями за теплову енергію, отриману для її подальшого постачання споживачам та/або надання відповідних комунальних послуг, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, перед електропостачальниками або операторами системи розподілу (як правонаступниками в частині прав та обов`язків за договорами на постачання електричної енергії та про користування електричною енергією) за спожиту електричну енергію, що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа за судовим рішенням, яке набрало законної сили; 17) списання згідно з пунктами 2-3, 2-4 та підпункту 26.2 пункту 26 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України в повному обсязі сум податкового боргу (у тому числі штрафних санкцій та пені), що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа; 18) списання згідно з пунктом 9-15 розділу VIII Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" сум недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (у тому числі штрафних санкцій та пені), що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа; 19) прийняття Фондом гарантування вкладів фізичних осіб рішення про початок процедури ліквідації банку-боржника; 19) якщо відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню незалежно від дати укладення такої угоди; 19) врегулювання (погашення, списання) відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" неустойки (штрафів, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, нарахованих на заборгованість учасників процедури врегулювання заборгованості, що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа за судовим рішенням, яке набрало законної сили; 20) врегулювання (погашення, списання) оператором газорозподільної системи заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", якщо таке виконавче провадження розпочато за рішенням про зобов`язання Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, встановити оператору газорозподільної системи економічно обґрунтований тариф на послуги з розподілу природного газу з включенням компенсацій за період з 1 січня 2015 року по 31 грудня 2020 року включно.

Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

У випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14-19 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Частиною 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» перелічені підстави, за наявності яких виконавець самостійно знімає арешт з усього майна (коштів) боржника або його частини.

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

У разі якщо після повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених частиною першою статті 37 цього Закону, встановлено, що виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди, арешти з майна боржника знімаються, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті під час примусового виконання рішення заходи, про що виконавець виносить постанову, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, виконавець вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Верховний Суд в своїй постанові від 27.03.2020 року у справі № 817/928/17 зазначив, що як закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчих документів з різних підстав, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться.

Відповідно до пункту 3.17 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року № 512/5 (далі - «Інструкція № 512/5») в редакції чинній на момент прийняття державним виконавцем оскаржуваної постанови, у постанові про повернення виконавчого документа стягувачу, державний виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, а також наслідки завершення відповідного виконавчого провадження (зняття арешту тощо).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Щодо вимоги скаржника зобов`язати Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) закінчити виконавче провадження №43501149 у зв`язку із визнанням судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, то суд приходить до висновку, що вона не підлягає до задоволення, оскільки виконавче провадження №43501149 вже було закінчено з інших підстав, а саме - 23 січня 2015 року державний виконавець, керуючись пунктом 10 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) виніс постанову про закінчення виконавчого провадження (направлення ВП за належністю до Ірпінського ВДВС). Повторне винесення постанови про закінчення того ж самого виконавчого провадження, яке вже було закінчене, але з інших підстав, не передбачене діючим законодавством.

Щодо вимоги скаржника зобов`язати Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) зняти арешт та заборону відчуження, що накладені на все нерухоме майно ОСОБА_1 у межах виконавчого провадження №31855106 постановою державного реєстратора, то суд приходить до висновку, що така вимога не підлягає до задоволення, оскільки Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) не накладав арешт на все нерухоме майно ОСОБА_1 саме у межах виконавчого провадження №31855106.

Щодо вимог скаржника зобов`язати Святошинський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) вилучити запис про обтяження №4552666 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та зобов`язати не стягувати виконавчий збір з ОСОБА_1 на виконання ч. 7 ст.27 ЗУ «Про виконавче провадження», то суд приходить до висновку, що така вимога не підлягає до задоволення, оскільки зі змісту скарги не вбачається, що Святошинський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) зазначений та залучений скаржником до скарги, за результатами розгляду якої суд має встановити її обґрунтованість чи необґрунтованість, визнати або не визнати неправомірними рішення, дії або бездіяльність відповідного органу державної виконавчої служби.

Згідно ч. 3 ст. 77 ЦПК України сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Таким чином заважаючи на вищевикладені обставини скаржником не доведено та не підтверджено належними та допустимими доказами факту неправомірності дій державного виконавця в частині стягнення виконавчого збору.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 18, 76-89, 258, 259, 260, 353, 354, 447-451, 453 ЦПК України, ст.ст.1-3, 13, 18, 27, 37, 39, 40, 59 ЗУ «Про виконавче провадження», суд,

ухвалив:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ), заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ГРОУФ КАПІТАЛ ФАКТОРИНГ», Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення - 20.12.2022 року.

Суддя: