Справа № 296/3518/22
У Х В А Л А

Іменем України

10 листопада 2022 рокум. Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого судді Шалоти К. В.,

за участю секретаря судового засідання Шовтюк І. В.,

представника боржника ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

стягувача ОСОБА_3 ,

представника стягувача ОСОБА_4 ,

прокурора Толкачової Г. В.,

розглянувши у судовому засіданні скаргу адвоката Матвійчука Дмитра Володимировича в інтересах ОСОБА_1 про зняття арешту з нерухомого майна, заінтересовані особи: Житомирська обласна прокуратура, ОСОБА_3 ; Корольовський відділ державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький),

У С Т А Н О В И В :

І. СУТЬ СКАРГИ

1.1. 15.06.2022 представник ОСОБА_1 (боржник) - адвокат Матвійчук Д.В. звернувся до Корольовського районного суду міста Житомира із скаргою на бездіяльність Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (далі - Корольовський ВДВС у м. Житомирі), в якій просив поновити строк на подання скарги на бездіяльність виконавчої служби та зняти арешт, накладений на майно (кошти) ОСОБА_1 за виконавчим провадження №51529275.

1.2. Подана скарга обґрунтовувалась тим, що 22.06.2016 Апеляційним судом Житомирської області видано дублікат виконавчого листа у справі №1-8/06 за обвинуваченням ОСОБА_1 за п. 4 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 185 КК України, про стягнення з засудженого ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_6 відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином у розмірі 508 198 грн 33 коп., рішення набрало законної сили 20.07.2006.

Вказується, що в провадженні Корольовського ВДВС у м. Житомирі знаходилось виконавче провадження №51529275 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином у розмірі 508 198 грн 33 коп., в рамках якого було накладено арешт на майно боржника згідно постанови від 23.06.2018.

Зазначається, що постановою від 29.06.2018 виконавчий документ було повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" без зняття арешту з майна, з можливістю повторного пред`явлення для виконання в строк до 29.06.2021.

09.11.2021 ОСОБА_1 звернувся до виконавчої служби із заявою про зняття арешту з майна, однак виконавча служба повідомила, що арешт не може бути знятий у зв`язку із закриттям виконавчого провадження, направленням виконавчого листа стягувачу

1.3. Посилаючись на те, що з моменту повернення виконавчого документа стягувачу минуло більше трьох років, станом на 20.05.2022 виконавчий документ до виконання пред`явлений не був і повторне пред`явлення до виконання не є можливим через закінчення строку пред`явлення до виконання, а також те, що арешт, накладений у межах виконавчого провадження №51529275 втратив актуальність у зв`язку із фактичним завершенням останнього, а наявністю арешту унеможливлює реалізацію боржником свого права щодо вільного розпорядження своїм майном, представник боржника просив скасувати арешт майна ОСОБА_1 та вказував, що строк звернення до суду зі скаргою не пропущено, оскільки має місце триваюча бездіяльність.

ІІ. ПРОЦЕДУРА та КОРОТКІ ПОЗИЦІЇ СТОРІН

2.1. 04.07.2022 ухвалою суду призначено скаргу ОСОБА_1 у справі №296/3518/22 до розгляду у судове засідання з повідомленням учасників справи.

2.2. Представник боржника ОСОБА_1 - адвокат Матвійчук Д.В. у судовому засіданні подану скаргу підтримав та просив її задовольнити.

2.3. Стягувач ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечувала, вказувала на фактичне невиконання боржником судового рішення про стягнення з нього відшкодування шкоди завданої вбивством сина, повернення виконавчого листа про стягнення з боржника відшкодування завданої шкоди, від виконавчої служби не отримувала.

2.4. Представник - адвокат Красовський В.М. у судовому засіданні посилаючись те, що у провадженні Корольовського районного суду м. Житомира перебуває справа за позовом ОСОБА_7 про зняття заборони відчуження нерухомого майна, просив скаргу повернути без розгляду.

2.5. Прокурор Житомирської обласної прокуратури Толкачова Г.В. у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечувала у зв`язку із фактичним невиконанням виконавчого листа.

2.6. Представник Корольовського ВДВС у м. Житомирі у судове засідання не прибув, направив клопотання про розгляд скарги без участі представника державної виконавчої служби.

ІІІ. НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

3.1. Статтею 18 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

3.2. За змістом статті 447 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

ІV. ФАКТИ СПРАВИ

4.1. Встановлено, що 22.06.2016 Апеляційним судом Житомирської області видано дублікат виконавчого листа №1-8/06 від 11.04.2006 про стягнення з засудженого ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_6 508 198 грн 33 коп. у відшкодування матеріальної та моральної шкоди від злочину у кримінальній справі №1-8/06 щодо ОСОБА_1 за п. 4 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 185 КК України, що стверджується копією дублікату виконавчого листа (а.с.14).

4.2. 02.07.2016 головним державним виконавцем Корольовського ВДВС у м. Житомирі Коник Т.В. відкрито виконавче провадження ВП №51529275 з примусового виконання дублікату виконавчого листа №1-8/06 від 22.06.2016, виданого Апеляційним судом Житомирської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 508 198 грн 33 коп. у відшкодування матеріальної та моральної шкоди від злочину (а.с. 17).

4.3. 23.06.2018 постановою головного державного виконавця Корольовського ВДВС у м. Житомирі Козуба В.В. у зв`язку із тим, що рішення суду не виконується у виконавчому провадженні ВП №51529275 накладено арешт на майна, що належить ОСОБА_1 (а.с. 18).

4.4. 29.06.2018 постановою державного виконавця Корольовського ВДВС у м. Житомирі Козуба В.В. виконавчий лист №1-8/06 виданий 22.06.2016 Апеляційним судом Житомирської області повернуто стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону № 1404 у зв`язку із відсутністю майна на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу (а.с. 19).

4.5. Представник боржника ОСОБА_1 адвокат Матвійчук Д.В. звернувся до Корольовського ВДВС у м. Житомирі із заявою про зняття арешту з майна (коштів) ОСОБА_1 за виконавчим провадженням №51529275, посилаючись на те, що арешт, накладений у межах виконавчого провадження, у зв`язку з його завершенням втратив свою актуальність як засіб забезпечення виконання рішення, підстави для продовження його існування відсутні (а.с. 22)

4.6. У листі начальника Корольовського ВДВС у м. Житомирі від 26.11.2021 представнику боржника повідомлено, що підстави для зняття арешту з майна (коштів) боржника або його частини, передбачені статтею 59 Закону України "Про виконавче провадження", відсутні (а.с.20).

V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ

(і) Щодо предметної та суб`єктної юрисдикції суду

5.1. Враховуючи те, що нормами КПК не встановлено порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб щодо виконання судового рішення, яким задоволений цивільний позов у кримінальному провадженні, то таке оскарження має відбуватися у порядку цивільного судочинства.

5.2. Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 28.03.2018 у справі № 724/689/16-а, від 21.11.2018 у справі № 569/12295/16-ц, 27.11.2019 у справі № 752/14248/18 (провадження № 14-520цс19), від 22.01.2020 у справі №320/247/19 (провадження № 11-807апп19) та інших рішеннях.

(іі) Щодо суті спору

5.3. З матеріалів справи вбачається, що вироком Апеляційного суду Житомирської області від 11.04.2006 у справі 1-8/06 стягнуто із засудженого ОСОБА_1 на користь потерпілої ОСОБА_6 508 198 грн. 33 коп. у відшкодування матеріальної та моральної шкоди від злочину у кримінальній справі 1-8/06 щодо ОСОБА_1 за ст.ст. 115 ч. 2 п. 4, 185 ч. 1 КК України.

5.4. Питання, пов`язані з примусовим виконанням судових рішень і рішень інших органів, врегульовано Законом України "Про виконавче провадження". Указаний Закон є спеціальним законом, яким державний та приватний виконавці керуються при примусовому виконанні рішень суду та інших органів (посадових осіб).

5.5. 5 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України "Про виконавче провадження" у редакції Закону України № 1404-VIII від 2 червня 2016 року (далі також - Закон № 1404). У свою чергу, 5 жовтня 2016 року Закон України "Про виконавче провадження" у попередній редакції № 606-ХІV від 21 квітня 1999 року (далі також - Закон № 606) втратив свою чинність.

5.6. Відповідно до пункту 7 Розділу ХІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1404-VІІІ виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

5.7. Частиною першою статті 1 Закону № 1404 унормовано, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

5.8. Відповідно до частини першої статті 5 Закону № 1404 примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються відповідним законом.

5.9. 02.07.2016 головним державним виконавцем Корольовського ВДВС у м. Житомирі Коник Т.В. відкрито виконавче провадження ВП №51529275 з примусового виконання дублікату виконавчого листа №1-8/06 від 22.06.2016, виданого Апеляційним судом Житомирської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 508 198 грн 33 коп. у відшкодування матеріальної та моральної шкоди від злочину (а.с. 17).

5.10. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 37 Закону № 1404 виконавчий документ повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

5.11. 29.06.2018 постановою державного виконавця Корольовського ВДВС у м. Житомирі Козуба В.В. виконавчий лист №1-8/06 виданий 22.06.2016 Апеляційним судом Житомирської області повернуто стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону № 1404 у зв`язку із відсутністю майна на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу (а.с. 19).

5.12. При цьому, підстави закінчення виконавчого провадження передбачені частиною 1 статті 39 Закону № 1404, до якого повернення виконавчого документу стягувачу не відноситься.

5.13. За змістом положень частини п`ятої статті 37 Закону № 1404 повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених цим Законом.

5.14. Ураховуючи положення пункту 1 частини 1 та частини 5 статті 37 Закону № 1404 повернення виконавчого документа стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, не означає закінчення (закриття) виконавчого провадження і не тягне за собою наслідків у вигляді неможливості розпочати його знову та не позбавляє стягувача права повторно звернутися до органу виконавчої служби за виконанням судового рішення протягом встановлених законом строків, також не позбавляє стягувача звернутися до суду з заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

5.15. 23.06.2018 постановою головного державного виконавця Корольовського ВДВС у м. Житомирі Козуба В.В. у зв`язку із тим, що рішення суду не виконується у виконавчому провадженні ВП №51529275 накладено арешт на майно, що належить ОСОБА_1 (а.с. 18).

5.16. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, передбачені частиною четвертою статті 59 Закону№ 1404, однак до вказаних підстав для зняття виконавцем арешту з майна повернення виконавчого документа стягувачу не відноситься.

5.17. У постанові Верховного Суду від 26 січня 2022 року у справі № 127/1541/14-ц (провадження № 61-2829св21) наголошується, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що підлягає примусовому виконанню.

5.18. Натомість ані представником боржника, ані стягувачам у судовому засіданні жодним чином не заперечувалося, що вирок Апеляційного суду Житомирської області у справі №1-8/06 в частині відшкодування потерпілій ОСОБА_6 матеріальної та моральної шкоди від злочину у розмірі 508 198 грн. 33 коп. засудженого ОСОБА_1 до теперішнього часу не виконаний.

5.19. Суд звертає увагу, що виконання судового рішення є завершальною стадією у процесі реалізації захисту потерпілою особою своїх прав, а тому невиконання судових рішень, що є остаточними, обов`язковими для виконання може становити порушення права на справедливий суд, яке гарантоване статтею 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод.

5.20. У постановах Верховного Суду від 12 серпня 2020 року у справі № 569/17603/18 та від 22 грудня 2021 року у справі № 634/292/21 зазначено, що повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону № 1404 не є підставою для зняття арешту з майна, оскільки відповідно до частини третьої статті 37 зазначеного Закону арешт із майна знімається у разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону. Розширеному тлумаченню такі підстави не підлягають.

5.21. Указаний механізм запроваджено із метою захисту прав стягувачів, оскільки відповідно до частини п`ятої статті 37 Закону № 1404 повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

5.22. Водночас, суд відхиляє доводи представника боржника про те, що з моменту повернення виконавчого документу минув значний період часу, виконавчий документ повторно не пред`являвся до виконання і повторне пред`явлення до виконання не є можливим через закінчення строку пред`явлення до виконання, оскільки хоча з матеріалів справи вбачається, що виконавчий лист №1-8/06 виданий 22.06.2016 Апеляційним судом Житомирської області повернуто стягувачу постановою державного виконавця Корольовського ВДВС у м. Житомирі від 29.06.2018, однак будь-які докази як факту направлення виконавчого листа та постанови державного виконавця стягувачу, так й факту отримання стягувачам цих документів, в матеріалах справи відсутні.

5.23. Слід зазначити, що після повернення виконавчого документу стягувачу, що перериває строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, перебіг строку поновлюється, а повернення стягувачу виконавчого документа не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання. Отже, строк пред`явлення виконавчого листа №1-8/06 виданого 22.06.2016 Апеляційним судом Житомирської області до виконання має новий обрахунок, який має починатися з наступного дня після отримання стягувачем постанови про повернення виконавчого листа, а ураховуючи твердження стягувача про неотримання відповідної постанови державного виконавця та самого виконавчого листа, та відсутність будь-яких доказів такого отримання, слід вважати, що строк пред`явлення виконавчого листа №1-8/06 виданого 22.06.2016 Апеляційним судом Житомирської області до виконання не сплив і, відповідно, право на примусове виконання вказаного виконавчого документу стягувачем не втрачено.

5.24. З огляду на викладене, ураховуючи, що після пред`явлення стягувачем виконавчого листа №1-8/06 виданого 22.06.2016 Апеляційним судом Житомирської області до виконання постановою державного виконавця від 02.07.2016 відкрито виконавче провадження ВП №51529275, в рамках якого постановою від 23.06.2018 накладено арешт на все майно боржника у межах суми 559218,16 грн, а повернення виконавчого документу стягувачу з підстав пункту 2 частини 1 статті 37 Закону № 1404 не є підставою для закінчення (завершення) виконавчого провадження, та не є підставою для скасування арешту на майно боржника, а також приймаючи до уваги, що заборгованість, стягнута за вироком суду у кримінальній справі №1-8/06 боржником жодним чином перед стягувачем (потерпілою) не погашена, а також те, що остання не втратила права на примусове виконання вказаного виконавчого документу, суд дійшов висновку, що будь-які праві відстави для задоволення скарги боржника та зняти арешту, накладений на майно (кошти) боржника ОСОБА_1 за виконавчим провадження №51529275, відсутні.

Керуючись статтями 260, 261, 447, 450, 451 Цивільного процесуального кодексу України,

П О С Т А Н О В И В:

1. У задоволенні скарги адвоката Матвійчука Дмитра Володимировича в інтересах ОСОБА_1 , відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддя Костянтин ШАЛОТА