ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 2-др/753/22/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2022 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі головуючого судді Каліушка Ф.А., розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін заяву про ухвалення додаткового рішення у справі у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Дарницького районного суд м. Києва з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 20 січня 2022 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 05 жовтня 2021 року і до досягнення ним 23 років або до припинення навчання. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

31 січня 2022 року від представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 надійшла заява про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, що за формою є заявою про ухвалення додаткового рішення, у якій заявник просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в рахунок відшкодування витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги адвоката пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, заяви та оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про компенсацію витрат на професійну правничу допомоги, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За правилами ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 4 зазначеної статті визначено, що розмір таких витрат має бути співмірними із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частинами 5, 6 цієї статті передбачена можливість зменшення розміру таких витрат понесених однією стороною за клопотанням іншої сторони, на яку покладається обов`язок доведення неспівмірності таких витрат.

Зі змісту зазначеної норми вбачається, що сторона з якої на користь іншої сторони стягуються такі витрати повинна бути обізнана про розгляд судом такого питання.

За правилами ч. 7 ст. 43 ЦПК України учасники справи звільняються від обов`язку надсилати учасникам справи копій документів лише у разі якщо вони подаються до суду у електронній формі.

До заяви про розподіл витрат на правничу допомогу подану представником відповідача не надано доказів направлення копії такої заяви іншій стороні.

Враховуючи, що згідно приписів ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд ухвалює додаткове судове рішення протягом 10 днів із дня надходження відповідної заяви ненадання заявником копії іншій стороні, позбавляє останню можливості заперечити проти розміру витрат про відшкодування яких ставиться питання, що унеможливлює розгляд такого питання.

За правилами цієї норми додаткове судове рішення ухвалюється в тому ж порядку, що і судове рішення.

Судовий розгляд справи, за результатами якого ухвалене основне судове рішення, відбувався у спрощеному порядку без повідомлення сторін.

У такому ж порядку розглядається питання про ухвалення додаткового судового рішення.

За таких обставин, суд вказує на те, що не виконання заявником вимог процесуального закону про направлення іншій стороні копії заяви з доданими до неї документами, позбавляє іншу сторону надавати свої заперечення, що не можна вважати припустимим.

Тому суд дійшов висновку про те, що заява представника відповідачів про компенсацію витрат на правничу допомогу, задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або отримання копії учасниками справи. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції безпосередньо до Київського апеляційного суду.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.