Дата документу 13.07.2022
Справа № 501/4066/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2022 року м. Чорноморськ Одеської області

Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Смирнова В.В.,

за участі секретаря судового засідання Кочкіної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморськ Одеської області цивільну справу № 501/4066/21

за позовом ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1

до

відповідача: ОСОБА_2 , місце реєстрації: 26525, Кіровоградська область, Голованівський район, с. Климове, місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2

предмет та підстави позову: про стягнення заборгованості за договором позики,

учасники справи - не з`явились

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

ВСТАНОВИВ:

І. виклад позиції позивача та відповідача.

До Іллічівського міського суду Одеської області звернулась позивач ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_2 про заборгованості за договором позики(а.с. 1-5).

Позовна заява мотивована тим, що 11.08.2021 року ОСОБА_4 надала ОСОБА_2 позику у розмірі 27 000,00 грн. (двадцять сім тисяч гривень). При фактичному одержані вказаної суми позивач ОСОБА_3 отримала розписку про те, що відповідач ОСОБА_2 зобов`язався повернути кошти не пізніше 16.08.2021 року.

Свої зобов`язання за договором позики позивач ОСОБА_4 виконала належним чином, надала зазначені у договорі грошові кошти, але в строки за розпискою станом на час подання позову до суду 26.10.2021 року відповідач ОСОБА_2 грошові кошти в не повернув.

Позивач змушена звернутись до суду з позовом, та просить суд:

Стягнути з ОСОБА_2 ( НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 ( НОМЕР_2 ) грошові кошти (заборгованість за договором позики від 11 серпня 2021 року3) у розмірі 27 000,00 грн. (двадцять сім тисяч гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 ( НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 ( НОМЕР_2 ) понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн. (шість тисяч гривень 00 копійок).

Відповідач надав до суду пояснення по справі, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с. 78-80).

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Позивач та відповідач сповіщались належним чином, про причини неявки не сповістили (а.с. 78-80, 84-87).

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 08.11.2021 року було відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в загальному порядку (а.с. 52).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 0.06.2022 року було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду (а.с. 82).

Судом на підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та визначені відповідно до них правовідносини.

Судом встановлено, що 11.08.2021 року договором позики ОСОБА_4 надала ОСОБА_2 позику у розмірі 27 000,00 грн. (двадцять сім тисяч гривень), та відповідач ОСОБА_2 зобов`язався повернути кошти строком до 16.08.2021 року (а.с. 9, 40).

V. Оцінка Суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу.

Так, у ч. 5 ст. 11 ЦК України визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникнути з рішення суду.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 ЦК України зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню за настанням цієї події.

Ч. 1 ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до ч.1 ст. 611 ЦК України у разі невиконання зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Відповідно положень ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Ст. 628 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Цей правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 30.03.2016 року у справі №6-2168цс15.

Згідно положень ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Ч.2 ст. 1047 ЦК України, позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками.

Ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч.3 ст. 12 та ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

За змістом ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні.

В матеріалах справи містяться копії витягу з договору про надання правочинної допомоги № 04-10/21 від 12.10.2021 року, рахунку № 04-10/21 від 19.10.2021 року про сплату 6 000,00 гривень за договором №04-10/21 від 12.10.2021 року (а.с.23-30).

Крім того, відповідачем ОСОБА_2 нічим не доведено твердження, в поліцію одразу після скоєння злочину не звертався, заяву про скоєння злочину не реєстрував.

За таких обставин, так як відповідач ОСОБА_2 не виконав умови договору, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 141, 263-265, 280-283, 352 ЦПК України, ст. ст. 509, 526, 530, 610-611, 625, 1046-1047, 1049 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 ( НОМЕР_2 ) грошові кошти (заборгованість за договором позики від 11 серпня 2021 року3) у розмірі 27 000,00 грн. (двадцять сім тисяч гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 ( НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 ( НОМЕР_2 ) понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн. (шість тисяч гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області В.В. Смирнов