РІШЕННЯ

Іменем України

29.11.2022 року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова в особі судді Гладишевої Х.В.,

за участю секретаря судового засідання Василюк В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - відділ у справах дітей Франківського району, про визначення місця проживання дитини та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - відділ у справах дітей Франківського району, про визначення місця проживання дитини, -

встановив:

В провадженні Франківського районного суду м.Львова перебуває цивільна справа за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - відділ у справах дітей Франківського району, про визначення місця проживання дитини та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - відділ у справах дітей Франківського району, про визначення місця проживання дитини

Короткий зміст заяв по суті справи. Аргументи учасників справи.

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з ним - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . В позові зазначив, що 17.09.2014 року зареєстрував шлюб із ОСОБА_2 , в якому в них ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_4 . ОРднак шлюб розірвано в судовому порядку, донька залишилася пар одживати з відповідачем ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_2 . Зазначив, що донька зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , відвідує садочок на АДРЕСА_3 . Розпорядженням Франківської районної адміністрації Львівської міської ради ОСОБА_1 встановлено графік днів побачення з донькою, однак ОСОБА_2 розпорядження не виконує. Відмітив, що він разом з батьками проживають в належній їм трьохкімнатній квартирі, він забезпечений автомобілем та є фізичною-особою підприємцем, а відтак має можливість забезпечити доньку належними умовами для проживання та розвитку та приділяти достатньо часу. Зазначив, що ОСОБА_2 не може забезпечити таких умов розвитку та проживання для доньки як він, а відповідно проживання доньки з ним якнайкраще буде відповідати інтересам дитини.

04.10.2021 року представником відповідача ОСОБА_2 - адвокатом Кіт Х.І. через канцелярію суду подано зустрічну позовну заяву, в якій ОСОБА_2 просить прийняти зустрічну позовну заяву до спільного розгляду та визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з матір`ю - ОСОБА_2 . На обґрунтування зустрічної позовної заяви зазначила, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з позивачем, який розірвано в судовому порядку 03.12.2019 року. Пояснила, що ще до розірвання шлюбу вона з донькою змушена була переїхати жити окремо через агресивну поведінку ОСОБА_1 , який ображав, погрожував, висловлювався нецензурною лексикою до ОСОБА_2 , а малолітня дитина панікувала та плакала при скандалах, які вчиняв батько. При цьому, жодних спорів щодо місця проживання ОСОБА_4 не виникало, оскільки ОСОБА_1 не проявляв жодного бажання щодо проживання дитини разом з ним. в зустрічному позові зазначено, що матір самостійно займається вихованням дитини, її розвитком, доглядом, забезпечує дитині належні умови для проживання. Оскільки батько не бере в добровільному порядку участі у витратах на утримання дитини, ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом про стягнення аліментів, яке виконується органами виконавчої служби. Наголосила, що дитина має алергічні захворювання, що зумовлює потребу в проходженні систематичного огляду, проведення медичного обстеження, купівлю відповідних медикаментів. Такі витрати несе самостійно ОСОБА_2 , оскільки батько дитини - ОСОБА_1 жодним чином не допомагає фінансово покривати такі додаткові витрати на дитину. Також зазначила, що донька має прихильність до матері, між ними існує атмосфера любові та панують доброзичливі відносини. Натомість кожний прихід батька до доньки супроводжується скандалами, погрозами, нецензурною лексикою, яка лунає в сторону ОСОБА_2 , окрім того ОСОБА_1 переслідує ОСОБА_2 за місцем правці, вчиняє скандали у присутності її колег. З огляду на таку агресію батька, дитина не йде з ним на контакт, не проявляє до батька емоційної прихильності та не згадує про нього. Натомість при його раптових з`явленнях ОСОБА_4 панікує, стресує, що відображається на її психологічному стані здоров`я. За результатами проведення психологічної діагностики дитини в Меланії виявлено посттравматичний стресовий розлад, який є наслідком того, що дитина стала свідком жорстокого поводження з матір`ю з боку батька, а розмови про батька викликають в дитини тривожні почуття, страх та занепокоєння. Враховуючи, що матір - ОСОБА_2 займається доглядом та вихованням доньки з її народження, належним чином виконує свої батьківські обов`язки, дитині створені належні умови для проживання, навчання та розвитку, між матір`ю та дитиною існує емоційна прив`язаність, а відтак наявні достатні правові підстави для визначення місця проживання дитини разом з матір`ю.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 06.08.2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в загальному позовному провадженні на 13.00 год. 23.09.2021 року.

23.09.2021 року розгляд справи відкладено на 03.11.2021 року.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 03.11.2022 року прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - відділ у справах дітей Франківського району та об`єднано її в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - відділ у справах дітей Франківського району, про визначення місця проживання дітей.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 28.06.2022 року клопотання представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_5 задоволено. Доручено Службі у справах дітей Франківського району, надати суду письмовий висновок щодо визначення місця проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 16.09.2022 року клопотання представника позивача за первісним позовом ОСОБА_1 - адвоката Лисовича І.І. про виклик та допит в якості свідка ОСОБА_6 задоволено. Клопотання представника позивача за первісним позовом ОСОБА_1 - адвоката Лисовича І.І. про долучення до матеріалів справи документів - задоволено. Долучено до матеріалів справи копію ухвали Франківського районного суду м.Львова від 28.08.2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі батька у вихованні дитини. Клопотання представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 - адвоката Кіт Х.І. про долучення до матеріалів справи документів задоволено. Долучено до матеріалів справи копії розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, копії довідки від 07.10.2021 року. Витребувано у Франківської районної адміністрації як органу опіки та піклування належним чином завіреного висновку про розв`язання спору щодо визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Закрито підготовче провадження у справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - відділ у справах дітей Франківського району, про визначення місця проживання дитини та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - відділ у справах дітей Франківського району, про визначення місця проживання дитини та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.00 год. 31.10.2022 року.

07.11.2022 року та 29.11.2022 року в судові засідання позивач за первісним позовом не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

29.11.2022 року представник відповідача за первісним позовом - позивача за зустрічним позовом - адвокат Кіт Х.І. в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Просила в задоволенні первісного позову відмовити та задоволити зустрічний позов, визначивши місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 разом з матір`ю - ОСОБА_2 ..

Представник Франківської районної адміністрації Львівської міської ради як орган опіки і піклування Новосельська М. подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, при розгляді клопотань поклалася на розсуд суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Судом встановлено, що сторони з 17.09.2014 року перебували у шлюбі, який 03.12.2019 року розірвано Франківським районним судом м.Львова.

Під час перебування у шлюбі у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_4 .

Після розлучення батьків дитина залишилась проживати з мамою.

Розпорядженням Франківської районної адміністрації Львівської міської ради від 20.11.2019 року №671 ОСОБА_1 встановлені дні та години зустрічей з дитиною ОСОБА_3 .

Із відповідей Франківської районної адміністрації Львівської міської ради як органу опіки та піклування №260001-вих-59471 від 04.08.2020 року та від 19.06.2020 року звернуто увагу, що втягування дитини у непорозуміння між дорослими є травматичним для самої дитини, її повноцінного психоемоційного, фізичного розвитку. Батьки у кризових ситуаціях зобов`язані порозумітися одне з одним в інтересах дитини, щоб дитина якнайменше страждала від розпаду сім`ї.

Із долученої до матеріалів справи відповіді Залізничного ВДВС у м.Львові Західного МУ МЮ м.Львів №59746 від 18.10.2021 року вбачається, що на виконанні у Залізничному ВДВС у м.Львові Західного МУ МЮ м.Львів перебуває виконавче провадження АСВП №60451899 щодо стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини.

Згідно довідки Ліцею №2 ЛМР №92 від 07.10.2021 року ОСОБА_3 навчається в 1 класі Ліцею №2 ЛМР

Як вбачається з висновку про розв`язання спору щодо визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , Франківська районна адміністрація Львівської міської ради як орган опіки і піклування, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір`ю ОСОБА_2 .

Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до частин другої-третьої статті 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до частини другої та третьої статті 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до частини першої, другої статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

У постанові Верховного Суду від 14 лютого 2019 року в справі № 377/128/18 (провадження № 61-44680св18) суд дійшов висновку, що тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.

При визначенні місця проживання дитини судами необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору.

Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

Пунктом 3 частини 1 статті 257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Із змісту пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України вбачається, що суд залишає заяву без розгляду за наявності таких умов у сукупності: позивача належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи; він повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин; від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.

Мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому в них народилася донька ОСОБА_4 .

Також встановлено, що шлюб розірвано в судовому порядку, донька залишилася проживати разом з матір`ю, батькові встановлено дні та години зустрічей з дитиною.

Однак між батьками не встановлено домовленості щодо місця проживання дитини, що й стало причиною звернення в суд з позовами.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 16.09.2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.00 год. 31.10.2022 року.

07.11.2022 року та 29.11.2022 року в судові засідання позивач за первісним позовом не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень. Явки свого представника не забезпечив, хоча секретарем судового засідання здійснювалися виклики телефонограммою представника позивача за перевісним позовом - адвоката Лисовича І.І.

Суд звертає увагу, що протягом тривалого часу розгляду справи в суді, позивач за первісним позовом - відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 неодноразово викликався на розгляд справи, однак на судові засідання не з`являвся та не забезпечив явки свого представника, не скористався правом подати відзив на зустрічний позов чи пояснення по справі.

Враховуючи, що позивач за первісним позовом - відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи в судове засідання неодноразово не з`являвся, про причини неявки суд не повідомляв, заяви про розгляд справи без його участі не подав, суд вважає за необхідне залишити первісну позовну заяву без розгляду.

Щодо зустрічного позову суд приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що донька ОСОБА_4 проживає разом з матір`ю, яка створила належні умови для виховання та розвитку дитини, донька відвідує перший клас, з батька дитини стягуються аліменти в примусовому порядку.

Як вбачається із повідомлень Франківської районної адміністрації Львівської міської ради як органу опіки і піклування, ОСОБА_1 на жодне засідання органу опіки та піклування не з`являвся.

Згідно висновку про розв`язання спору щодо визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , Франківська районна адміністрація Львівської міської ради як орган опіки і піклування, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір`ю ОСОБА_2 .

Суд звертає увагу, що батько дитини, який безсумнівно відіграє важливу роль у житті та розвитку дитини, має право брати участь у її житті та вихованні незалежно від того, з ким дитина буде проживати.

Беручи до уваги обставини справи, враховуючи, що батьки не змогли самостійно вирішити спір щодо визначення місця проживання дитини, суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що на даному етапі життя ОСОБА_3 визначення її місця проживання із матір`ю буде відповідати найкращим інтересам дитини.

Обставин, які б давали підстави для висновку, що визначення місця проживання дитини з батьком буде мати більш позитивний вплив на дитину, ніж залишення її проживати разом з матір`ю, у звичному для неї середовищі, судом не встановлено.

ОСОБА_1 не надав суду переконливих доказів на підтвердження того, що проживання дитини з матір`ю - ОСОБА_2 буде суперечити найкращому забезпеченню інтересів дитини.

З урахуванням наведеного, врахувавши вік, стать дитини, емоційний та душевний зв`язок дитини з кожним з батьків, беручи до уваги висновок органу опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, суд приходить до переконання, що зустрічний позов щодо визначення місця проживання дитини із матір`ю підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до положень статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на те, що відповідач за первісним позовом - позивач за зустрічним позовом сплатила при поданні зустрічної позовної заяви судовий збір в розмірі 908 грн. з позивача за первісним позовом - відповідача за зустрічним позовом на її користь слід стягнути суму сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст.12, 81, 141, 257, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України,суд

ухвалив :

Первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - відділ у справах дітей Франківського району, про визначення місця проживання дитини - залишити без розгляду.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - відділ у справах дітей Франківського району, про визначення місця проживання дитини - задоволити.

Визначити місце проживання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_2 .

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму сплаченого судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду або через Франківський районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного текста рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони справи:

Позивач за первісним позовом - відповідач за зустрічним позовом: ОСОБА_1 , місце реєстрації: РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ;

Відповідач за первісним позовом - позивач за зустрічним позовом: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 .

Третя особа: орган опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради: 79057, м.Львів, вул.Генерала Чупринки, 85.

Суддя Х.В.Гладишева