Справа № 308/4603/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді Придачук О.А.

за участю секретаря судового засідання - Бомбушкар В.П.

представника позивача - адвоката Качайло А.І.

відповідача - ОСОБА_1

представника відповідача - адвоката Горінецького Й.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Моторне (транспортне) страхове бюро України про відшкодування заподіяної шкоди, яка спричинена дорожньо-транспортною пригодою, з використанням джерела підвищеної небезпеки

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом який мотивував тим, що близько 20 год. 45 хв. 09.10.2015 року на автодорозі Київ-Чоп, біля повороту на с. Зняцево Мукачівського району Закарпатської області водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Land Rover», д.н.з Словацької Республіки НОМЕР_1 , рухаючись у напрямку м. Мукачева без будь-яких ознак гальмування, чи об`їзду людини скоїв наїзд на маму позивача - ОСОБА_3 , 1940 року народження. У результаті вказаної автопригоди його матір отримала множинні травми несумісні з життям внаслідок чого померла на місці ДТП. Відомості за вказаним фактом ДТП 10.10.2015 року внесено до ЄРДР за № 0000360, за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, однак досудове слідство у даній справі ще триває.

Позивач зазначає, що незважаючи на те, що з часу настання вказаної ДТП, у якій трагічно загинула його мати, пройшов тривалий час, водій ОСОБА_1 , який безпосередньо причетний до настання передчасної смерті близької йому людини. Не вжив жодних особистих ініціатив и заходів щодо принесення йому співчуття і вибачення, чи хоча б часткового відшкодування або компенсації у добровільному порядку заподіяної йому шкоди, хоча такі вкрай для нього негативні наслідки є загальновідомими для всіх морально свідомих людей.

Так, загальновідомим є і те, що раптова, трагічна смерть близької йому людини - матері спричинила вкрай негативні та тяжкі для нього морально-психологічні наслідки, чим йому завдано значної моральної шкоди. По причині пережитого стресу та надмірних хвилювань і душевних страждань, а також по причині продовження цих негативних явищ і наслідків ним втрачено попередній режим життєдіяльності і душевного спокою, і як наслідок цього, крім його негативного морально-психологічного стану значно погіршилося і його фізичне здоров`я. Після поховання матері його морально-психологічне і фізичне самопочуття з кожним днем погіршувалося і через короткий проміжок часу після поховання матері, а саме: 23.10.2015 року у нього виникли проблеми з серцем, у зв`язку з чим каретою швидкої екстреної допомоги він був доставлений у кардіореанімаційне відділення Ужгородської ЦМКЛ, де перебував на стаціонарному лікуванні до 29.10.2015 року. Вказані негативні наслідки його морально-психологічного та фізичного здоров`я продовжують залишатися дестабілізованими по причині усвідомлення незворотної втрати рідної і близької людини, а також втрати ним попереднього стан його здоров`я, що для нього в сукупності наведеного і на теперішній час створює причини продовження його глибоких і надмірних душевних страждань і переживань. Вказані негативні явища його душевних страждань щоразу виникають і по причині факту щоденного спостереження проявів наслідків сильного психологічного потрясіння від їхньої утрати, яке після смерті його матері настало у його трьох неповнолітніх дітей, у яких з його матір`ю, а їхньою бабусею були щоденні теплі родинні стосунки, у спілкуванні, вихованні. Побуті і всіх сімейних відносинах та людських прив`язаностях. Щоденні спогади про його маму та їхню бабусю та багато їхніх душу розриваючих запитань і розмовних інтерпретацій викликають у нього постійні психологічні страдання і вкрай негативні душевні переживання, в тому числі і за лабільну дитячу психіку. У зв`язку з сукупністю настання для нього вкрай негативних вищенаведених фактичних обставин моральної шкоди та враховуючи негативну і аморальну поведінку заподіювача шкоди - ОСОБА_1 , який жодного разу не побажав навіть зустрітися з ним, на теперішній час компенсацію за спричинення йому і всій його родині моральної шкоди він оцінює щонайменше у 900000,00 грн.

Також зазначає, що у зв`язку з наслідками дій заподіювача шкоди - ОСОБА_1 , дії якого перебувають у фактично встановленому і наслідковому зв`язку, що випливає з даної події, яка призвела до смерті його матері, він вимушений був витратити значні матеріальні кошти на надання ритуальних послуг, пов`язаних з похованням матері та у подальшому спорудження надгробного пам`ятника, які у загальному склали 76719,00 грн., а саме:

- за послуги ритуального характеру, придбання труни її облаштування та транспортування матері з м. Мукачево у м. Ужгород ним було сплачено 10370,00 грн., що підтверджується накладною № 11 виданою ФОП ОСОБА_4 ;

- за придбання одягу для поховання, відповідно до квитанції КЕЕК № 069619 від 11.10.2015 року, ним сплачено 3820,00 грн.;

- за придбання і оформлення предметів і послуг похоронного призначення, відповідно до рахунку № 005325 КП «УККП» Ужгородської міської ради ним сплачено 1589,00 грн.;

- за проведення поминально-ритуальних послуг ним сплачено 4400,00 грн.;

- за виготовлення і установку надгробного пам`ятника ним сплачено 56540,00 грн., що вбачається з квитанції АНАА № 1000036.

А тому на підставі вищенаведеного просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на його користь компенсацію за спричинену моральну шкоду у розмірі 900000,00 грн., та витрачені ним грошові кошти на ритуальні послуги для поховання матері у сумі 76719,00 грн.

У подальшому за клопотанням позивача, згідно з ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 03.07.2018 року до участі у справі у якості співвідповідача залучено Моторне (транспортне) страхове бюро України та згідно збільшених (уточнених) позовних вимог позивач просив у солідарному порядку стягнути із заподіювача шкоди, ОСОБА_1 , та страховика МТСБУ на його користь матеріальну шкоду витрачених ним грошових коштів на ритуальні послуги для поховання матері у сумі 76719,00 гривень, а також у солідарному порядку стягнути із заподіювача шкоди ОСОБА_1 та страховика МТСБУ на його користь компенсацію за спричинену йому смертю матері моральну шкоду у розмірі, щонайменше 900000,00 гривень.

У судовому засіданні позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали та просили задовольнити позов.

Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні зазначили, що розмір заявленої компенсації за спричинену моральну шкоду у сумі 900000,00 грн. є надто завищеним та необґрунтованим необхідними належними і достовірними доказами. Просили врахувати обстановку та обставини ДТП, поведінку потерпілої особи - ОСОБА_3 , зокрема врахувати, що груба необережність потерпілої сприяла виникненню та збільшенню шкоди, а також те, що згідно висновку № 2941 від 16.09.2016 року комісійної судової авто технічної експертизи у кримінальному проваджені № 0000360 пішохід ОСОБА_3 грубо порушила вимоги п. 4.7, 4.14 (а) ПДР України - в темний період доби, поза населеним пунктом на автомобільній дорозі Київ-Чоп, в районі повороту с. Зняцево Мукачівського району, не впевнившись у відсутності небезпеки для свого руху, перетинала у невстановленому місці проїзну частину дороги в напрямку смуги руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 . Просив зменшити розмір заявленого відшкодування з урахуванням грубої необережної поведінки потерпілої ОСОБА_3 та з урахуванням його матеріального становища, так як не має постійної роботи і доходів та проживає з батьками - пенсіонерами. Підтримали відзив МТСБУ. Заперечили проти стягнення витрат за встановлення пам"ятника , оскільки доказів встановлення такого суду не надано. Крім того представник відповідача просив звернути увагу , що відповідно до ЗУ "про поховання та похоронну справу " від 10.07.2003 року, витрати на проведення поминального обіду , які проводяться після поховання, не підлягають відшкодуванню.

Представник відповідача - Моторного (транспортного) страхового бюро України у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

У матеріалах справи наявний відзив Моторного (транспортного) страхового бюро України на позов у якому відповідач зазначає, що загальна сума, яка може бути відшкодована МТСБУ не може перевищувати 33072,00 грн., а саме: загальний розмір відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановленому законом на день настання страхового випадку, що у розглядуваному випадку становить 16536.00 грн. (1378,00 х 12); загальний розмір страхового відшкодування моральної шкоди заподіяної смертю фізичної особи стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановленому законом на день настання страхового випадку, що у розглядуваному випадку становить 16536.00 грн. (1378,00 х 12). Витрати на проведення поминальних обідів, які проводяться після поховання не підлягають відшкодуванню згідно з вимогами закону. Що стосується витрат на спорудження надгробного пам`ятника то такі визначаються виходячи з їх фактичної вартості, але не вище граничної вартості стандартних пам`ятників і огорож в даній місцевості. Аналіз ринку виготовлення пам`ятників вказує на те, що позивачем було замовлено пам`ятник, який значно перевищує граничну вартість стандартних пам`ятників. Разом з тим, з метою пересвідчитися чи встановлено пам`ятник фактично і який пам`ятник встановлено представником МТСБУ здійснено адвокатський запит до ФОП, який згідно з матеріалами справи виготовляв та встановлював пам`ятник з пропозицією надати фотографію пам`ятника, його комплектацію та калькуляцію витрат на його виготовлення та встановлення. Однак, відповіді на запит не надійшло.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Сторонами не заперечується той факт, що 09.10.2015 року близько 20 год. 45 хв. на автодорозі Київ-Чоп, біля повороту на с. Зняцево Мукачівського району Закарпатської області водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Land Rover», д.н.з Словацької Республіки НОМЕР_1 , рухаючись у напрямку м. Мукачева здійснив наїзд на ОСОБА_3 , 1940 року народження, яка внаслідок отриманих травм померла на місці ДТП.

Відомості за вказаним фактом 10.10.2015 року внесено до ЄРДР за № 0000360, за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, що підтверджується копією витягу з ЄРДР наявним у матеріалах справи.

ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 06.02.1967 року Дзерджинським міським відділом РАЦС Донецької області.

Відповідно до положень статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Право на звернення до суду про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, виникає у зв`язку з настанням певних подій: каліцтва, ушкодження здоров`я або смерті фізичної особи.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з приписами встановленими ч.2 ст.1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Судом встановлено, що транспортний засіб, яким керував відповідач під час ДТП зареєстрований в іншій країні, та щодо такого був виданий іноземний страховий сертифікат «Зелена картка», а саме цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована страховиком «Комунальна страхова компанія а.т. - Komunalna poistovna a.s., вул. Штефанікова, 17, 811 05 Братислава, згідно страхового полісу № SK/006/4 від 01.08.2015 року строк дії якого по 31.07.2016 року.

Згідно з п.21.1 ст.21 Закону з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Порядок регламентних виплат з централізованих страхових резервних фондів МТСБУ регулюється ст. 41 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі Закон).

Зокрема, п.п.«в» п.41.2 ст.41 Закону визначено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду страхових гарантій відшкодовує шкоду у разі її заподіяння транспортним засобом, зареєстрованим в іншій країні, щодо якого був виданий іноземний страховий сертифікат "Зелена картка", що діяв на день дорожньо-транспортної пригоди на території України. Така регламентна виплата здійснюється на умовах та в обсягах, встановлених законодавством про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та принципами взаємного врегулювання шкоди на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка".

Згідно абзацу другого п. 22.1 ст. 22 Закону у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до положень ст. 23 Закону шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: зокрема, моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Згідно з ст.27 Закону страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати.

Відповідно до ст. 1201 ЦК України, особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.

Відповідно ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу», поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.

Отже, витрати на проведення поминальних обідів, які проводяться після поховання, не відносяться до витрат на поховання, відшкодовувати які винний не зобов`язаний згідно зі ст.1201 ЦК України, п.24 постанови Пленуму Верховного суду України №6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», а відтак вони не підлягають стягненню з відповідачів.

Також позивачем суду не надано докази спорудження надгробного пам`ятника ОСОБА_3 , а тому не підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідачів 56540,00 грн. за виготовлення і установку надгробного пам`ятника.

Згідно наданих позивачем квитанцій судом встановлено, що позивачем фактично понесені витрати, пов`язані з проведенням поховання ОСОБА_3 у розмірі 16844,34 грн.

Що стосується вимог про стягнення моральної шкоди завданої смертю потерпілої суд виходить із наступного.

Відповідно до ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Постановою Пленуму ВСУ від 31.03.1995р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» надано визначення моральної шкоди, під якою розуміються втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Пунктом 5 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Частиною другою статті 1193 ЦК України, встановлено, що якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом.

За результатами проведення комісійної судової авто технічної експертизи по кримінальному провадженню № 0000360 експертами встановлено, що пішохід ОСОБА_3 , маючи намір перейти проїзну частину, відповідно до вимог п.п. 4.7,4.14а ПДР повинна була переходити проїзну частину по наявному нерегульованому пішохідному переході, попередньо впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху. Умовою виникнення даної ДТП, з технічної точки зору, стали ті обставини, що об`активна можливість виявити пішохода ОСОБА_3 , яка переходила проїзну частину поза межами пішохідного переходу, для водія автомобіля марки «Land Rover» ОСОБА_1 наступила на такій відстані, при якій він вже не мав технічної можливості уникнути наїзду на неї.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди позивачу, беручи до уваги те, що позивач втратив матір, що унаслідок ДТП та її наслідків у нього змінився та був порушений нормальний спосіб життя, він поніс значне потрясіння, страждання через смерть близької і любимої людини, що змусило докладати додаткових зусиль для нормалізації свого життя, суд уважає, що позивачу завдано значної моральної шкоди, а тому, виходячи із засад розумності, виваженості й справедливості, приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів моральної шкоди, пов`язаної зі смертю ОСОБА_3 , підлягають частковому задоволенню у розмірі 200000,00 грн., а саме з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь позивача слід стягнути суму страхового відшкодування в розмірі 16536,00 грн. у відшкодування моральної шкоди, а з ОСОБА_1 на користь позивача у відшкодування моральної шкоди слід стягнути 183464,00 грн.

Враховуючи розмір задоволених позовних вимог, а також те, що позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі по 1084,24 грн. з кожного.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.11,23,1166,1167,1187,1201 ЦК України, ст.. ст. 21-23,27,41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 10, 12,13, 18, 81, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України (02154, м. Київ, Русанівський бульвар, будинок 8, ідентифікаційний код 21647131) на користь ОСОБА_2 , мешканця АДРЕСА_1 , суму страхового відшкодування в розмірі 16536,00 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та суму страхового відшкодування в розмірі 16536,00 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_2 мешканця АДРЕСА_1 , у відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 308,34 грн. та у відшкодування моральної шкоди - 183464,00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 та Моторного (транспортного) страхового бюро Українина користь держави судовий збір в розмірі по 1084,24 грн.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернен, ня апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прий,няття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.А. Придачук