Справа № 545/4223/21
Провадження № 2/545/420/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" жовтня 2022 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі : головуючого судді Гальченко О.О.,

при секретарі Харапудько М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовом Полтавської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 про розірвання договору довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача 24.12.2021 року звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання договору довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою, мотивуючи тим, що відповідно до ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключно ( морської )

економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Згідно ст. 66 Конституції України, кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Відповідно до п. 3 ст. 16 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцеві державні адміністрації в межах, визначених Конституцією і Законами України, здійснюють на відповідних територіях державний контроль за використанням та охороною лісів, надр, води, атмосферного повітря, рослинного і тваринного світу та інших природних ресурсів.

Полтавська ОДА із метою захисту прав держави вимушена звернутися до суду з позовом про розірвання договору довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою, зобов`язання повернути лісову ділянку у стані не гіршому порівняно з тим, у якому вона передавалась у користування, у зв`язку з неналежним виконанням договірних зобов`язань.

Свої позовні вимоги, викладені в даній позовній заяві, обґрунтовує наступними фактами.

Обставини справи.

На підставі розпорядження голови Полтавської ОДА «Про виділення лісової ділянки в довгострокове тимчасове користування лісами» від 11.03.2019 № 159 ( додаток 1 ) між Державним підприємством «Полтавське лісове господарство» та ОСОБА_1 16.04.2019 укладено договір довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою № 301 ( додаток 2 ). Відповідно до акту прийому-передачі лісової ділянки в тимчасове довгострокове користування відповідачу передано лісову ділянку площею 1,60га., розташованої в кварталі 36 виділ 3,10 та відповідно до матеріалів лісовпорядкування станом на 01.01.2019 квартал 36, виділ 4 Чалівського лісництва ДП «Полтавське лісове господарство» в адміністративних межах Терешківської територіальної громади Полтавського району Полтавської області, за межами населених пунктів, для рекреаційних цілей строком на 25 років.

За умовами договору відповідач взяв на себе зобов`язання використовувати лісову ділянку у порядку, встановленому договором та законодавством, дотримуватися встановленого законодавством режиму використання земель, на яких розташовані лісові ділянки, забезпечувати охорону та захист лісових насаджень, не допускати незаконних порубок та інших порушень лісового законодавства, аварій та інших подій, що погіршують стан лісової ділянки, не допускати засмічення та забруднення лісової ділянки відходами тощо.

Відповідно до п. 1, 3 ст. 28 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» для реалізації наданих повноважень місцеві державні адміністрації мають право проводити перевірки стану додержання Конституції України та законів України, інших актів законодавства органами місцевого самоврядування та їх посадовими особами, керівниками підприємств, установ, організацій, їх філіалів та відділень незалежно від форм власності і підпорядкування по напрямах, визначених ст. 16 цього Закону; одержувати відповідну статистичну інформацію та інші дані від державних органів і органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, політичних партій, громадських і релігійних організацій, підприємств, установ та організацій, їх філіалів і відділень незалежно від форм власності.

Розпорядженням голови облдержадміністрації від 08.07.2021 № 505 «Про робочу групу для проведення моніторингу ( аудиту ) використання земель лісового фонду на території Полтавської області» з метою забезпечення раціонального використання земель лісового фонду, що перебувають у державній власності, координації здійснення землеустрою та державного контролю за використанням та охороною земель, було утворено та затверджено склад робочої групи для проведення моніторингу ( аудиту ) використання та охорони земель лісового фонду на території Полтавської області ( робоча група ). Робочій групі доручено провести обстеження земельних ділянок лісового фонду на місцевості та встановити законність використання земельних ділянок лісового фонду зі складанням актів обстежень земельних ділянок ( додаток 4 ).

Робочою групою було проведено обстеження земельної ділянки лісового фонду на території Полтавської області, за результатами якого складено акт № 17 від 03.08.2021 ( додаток 3 ) та встановлено, що лісова ділянка, виділена на підставі договору довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою від 16.04.2019 № 301 у довгострокове тимчасове користування для рекреаційних цілей ( облаштування зони дозвілля та активного відпочинку ), використовується відповідачем із наступними порушеннями, а саме :

-відсутній проект благоустрою;

-зведено тимчасові споруди за відсутності погодження постійного лісокористувача ( власника лісів ), а саме : будинок для відпочинку з навісом, розташований на бетонних блоках, розміром орієнтовно 5x10м2; навіс - 3x6м2, на дерев`яних пеньках; гойдалка; спортивний майданчик; дровник; ворота для гри в футбол; альтанка на бетоні; дрова; лавочки;

-не встановлено межових знаків;

-відсутній спеціальний дозвіл на використання лісових ресурсів - лісовий квиток за 2019-2020 роки;

-наявна заборгованість щодо сплати рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів за 2021 рік у розмірі 7 951,67 грн.;

-відсутня інформація щодо оплати послуг із протипожежної охорони за весь період користування лісовою ділянкою;

-засмічення лісової ділянки відходами від обробки деревини, черепиці.

Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови ( пункти ), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

П. 29 договору довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою від 16.04.2019 № 301 передбачено, що його дія припиняється зокрема у випадку систематичного невиконання відповідачем обов`язків, що передбачені договором та законом; використання лісової ділянки способами, що негативно впливають на стан і відтворення лісів або призводять до погіршення навколишнього природного середовища.

Отже, наявні підстави для розірвання договору у судовому порядку, що підтверджується наступним.

1. Порушення умов договору та лісового законодавства відповідачем.

1.1. Щодо відсутності проекту благоустрою.

Відповідно до п. 1 договору довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою від 16.04.2019 № 301 лісову ділянку було виділено відповідачу для рекреаційних цілей ( облаштування зони дозвілля та активного відпочинку ).

Згідно ч. 3 ст. 5 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання повинні здійснювати свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Ч. 2 ст. 13 ЦК України передбачає зобов`язання особи при здійсненні своїх прав утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Використання лісових ділянок для культурно-оздоровчих цілей врегульоване вимогами Лісового кодексу України та наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 14.08.2012 № 502 «Про затвердження Правил використання корисних властивостей лісів» ( Наказ № 502 ).

Відповідно до ст. 1 ЛК України, лісова ділянка - це ділянка лісового фонду України з визначеними межами, виділена відповідно до цього Кодексу для ведення лісового господарства та використання лісових ресурсів без вилучення її у землекористувача або власника землі.

Ст. 16 ЛК України передбачено, що право користування лісами здійснюється в порядку постійного та тимчасового користування лісами.

Згідно ст. 18 цього Кодексу, об`єктом тимчасового користування можуть бути всі ліси, що перебувають у державній, комунальній або приватній власності. Довгострокове тимчасове користування лісами - засноване на договорі строкове платне використання лісових ділянок, які виділяються для потреб мисливського господарства, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних і освітньо-виховних цілей, проведення науково-дослідних робіт.

Довгострокове тимчасове користування лісами державної та комунальної власності здійснюється без вилучення земельних ділянок у постійних користувачів лісами на підставі рішення відповідних органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, прийнятого в межах їх повноважень за погодженням з постійними користувачами лісами та органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 31 ЛК України, до повноважень Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері лісових відносин відноситься прийняття рішень про виділення в установленому порядку для довгострокового тимчасового користування лісами лісових ділянок, що перебувають у державній власності, на відповідній території, а також у межах міст обласного та республіканського ( Автономної Республіки Крим ) значення.

Ст. 65, 67 ЛК України закріплюють, що використання лісових ресурсів може здійснюватися в порядку загального і спеціального використання.

У порядку спеціального використання можуть здійснюватися зокрема використання корисних властивостей лісів для культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних і освітньо-виховних цілей, потреб мисливського господарства, проведення науково-дослідних робіт.

Ст. 74 ЛК України передбачено, що використання корисних властивостей лісів для культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних і освітньо-виховних цілей та проведення науково-дослідних робіт здійснюється з урахуванням вимог щодо збереження лісового середовища і природних ландшафтів з додержанням правил архітектурного планування приміських зон і санітарних вимог.

У лісах, що використовуються для відпочинку, лісокористувачі повинні здійснювати роботи щодо їх благоустрою.

Здійснення благоустрою в закріплених зонах відпочинку допускається тільки відповідно до затверджених проектів благоустрою.

Відповідно до п. 4.1. Наказу № 502 використання лісових ділянок для рекреаційних цілей здійснюється з метою забезпечення масового відпочинку та оздоровлення громадян, що включає в себе організацію дозвілля на існуючих туристичних базах, кемпінгах, базах відпочинку, дитячих та спортивних таборах, стаціонарних та пересувних ( наметових ) оздоровчих таборах, інших аналогічних об`єктах, що використовуються для відпочинку; проведення культурно-оздоровчих заходів ( оглядів, конкурсів, вистав, гулянь ); прогулянок у лісі, відпочинку біля води; прогулянок верхи на конях, на велосипедах: проведення екскурсій; профілактики захворювань і лікування громадян.

Права та обов`язки постійних або тимчасових користувачів, власників лісів визначаються Лісовим кодексом України, умовами договору або лісовим квитком ( пункт 5.4. Наказу № 502 ).

Ст. 20 ЛК України передбачені обов`язки тимчасових лісокористувачів на умовах довгострокового користування, а саме останні зобов`язані :

1) приступати до використання лісів у строки, встановлені договором;

2) виконувати встановлені обмеження ( обтяження ) в обсязі, передбаченому законом та договором;

3) дотримуватися встановленого законодавством режиму використання земель;

4) вести роботи способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створюють сприятливі умови для охорони, захисту і відтворення типових та унікальних природних комплексів і об`єктів, рідкісних і таких, то перебувають під загрозою зникнення, видів тваринного і рослинного світу, сприяти формуванню екологічної мережі;

5) своєчасно вносити плату за використання лісових ресурсів;

6) не порушувати прав інших лісокористувачів.

П. 5.5. Наказу № 502 встановлено, що заходи щодо благоустрою лісової ділянки повинні бути спрямовані на збереження лісового середовища в умовах рекреаційних навантажень, створення необхідного комфорту та зручностей для відпочиваючих і включати в себе :

- оформлення входу;

- облаштування майданчиків для стоянки автомобілів;

- встановлення контрольно-пропускних пунктів;

- облаштування оглядових майданчиків, санвузлів;

- виготовлення та встановлення покажчиків, художніх барельєфів та скульптур;

- улаштування драбин, перил на маршрутах;

- облаштування місць розведення багать;

- установлення урн для сміття, облаштування спусків до води, благоустрій природних джерел, облаштування дорожньо-стежкової мережі;

- інші заходи, необхідні для цілей використання лісової ділянки.

Згідно п. 6.6. Наказу № 502 тимчасові лісокористувачі повинні забезпечити належне використання лісових ділянок, виділених для використання корисних властивостей лісів.

При цьому, здійснення благоустрою в закріплених зонах відпочинку допускається тільки відповідно до затверджених проектів благоустрою ( п. 6.8. Наказу № 502 ).

Отже, розроблення проектів благоустрою тимчасовими лісокористувачами та їх затвердження є обов`язковою умовою, згідно з нормами чинного законодавства, задля використання лісових ділянок для рекреаційних цілей. Тобто, саме на підставі проекту благоустрою лісокористувач може здійснювати спорудження тимчасових споруд, облаштування зони дозвілля та активного відпочинку.

Одним із обов`язків відповідача було дотримання встановленого законодавством режиму використання земель ( ст. 20 Лісового кодексу України ).

Враховуючи, п. 8 договору довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою від 16.04.2019 № 301, лісова ділянка передана тимчасовому лісокористувачу згідно акту прийому-передачі від 16.04.2019.

Тобто, з моменту дотримання певних умов передбачених договором, лісова ділянка вважається такою, що передана відповідачу, внаслідок чого останній зобов`язаний був використовувати її в рекреаційних цілях та провадити дії щодо благоустрою території згідно з проектом благоустрою.

Натомість, відповідач з моменту отримання лісової ділянки у користування, не розробив проекту благоустрою. Також, не звертався із запитами щодо режиму та порядку використання лісової ділянки, пропозиціями стосовно внесення змін, перегляду чи розірвання договору.

Так, проект благоустрою є передумовою для використання лісових ділянок для рекреаційних цілей, зокрема розміщення споруд, облаштування зони дозвілля та активного відпочинку.

Відповідач здійснив на виділеній лісовій ділянці заходи, спрямовані на організацію відпочинку громадян, не забезпечивши при цьому завчасного узгодження питань щодо використання виділеної лісової ділянки.

З огляду на те, що лісова ділянка використовується з установленими чинним законодавством обмеженнями, будь-яка діяльність, яка впливає або може вплинути на стан такої території, повинна бути узгоджена із відповідальними особами, зокрема власником лісів, який реалізує правомочності володіння, користування та розпорядження лісами та постійними лісокористувачами, що згідно ст. 19 ЛК України забезпечують охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, підвищення родючості ґрунтів, ведуть лісове господарство на основі матеріалів лісовпорядкування, здійснюють використання лісових ресурсів способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створюють сприятливі умови для їх охорони, захисту та відтворення.

З огляду на викладене, затвердження проекту благоустрою лісової ділянки здійснюється постійним лісокористувачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 63 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» рекреаційними зонами є ділянки суші і водного простору, призначені для організованого масового відпочинку населення і туризму.

Всі ліси, придатні для організації в них відпочинку та оздоровлення, є рекреаційними, їх використання обумовлене наявністю унікальних природних комплексів з відповідними ландшафтами, багатими рослинним і тваринним світом, а також впливом цілої низки соціально-економічних і медико-біологічних факторів.

Рекреаційне лісокористування - це сукупність явищ, що виникають у зв`язку з експлуатацією лісу для туризму і відпочинку. Сутність його полягає у двосторонньому зв`язку : вплив лісу на відпочиваючих і відпочиваючих на ліс.

Полтавською ОДА розпорядження від 11.03.2019 № 159 «Про виділення лісової ділянки в довгострокове тимчасове користування лісами» приймалося з метою оптимального задоволення потреб громадян у відпочинку на природі, здійснення тимчасовим лісокористувачем комплексу заходів, завдяки яким ліси, що стали місцями відпочинку, у тому числі й масового, можуть бути збережені, а виділена для таких цілей лісова ділянка облаштована у відповідності до вимог законодавства. Проте, відповідач із порушенням вимог чинного законодавства, здійснив на виділеній лісовій ділянці заходи, спрямовані на організацію відпочинку громадян, без розроблення та відповідного затвердження проекту благоустрою виділеної лісової ділянки.

Вчинення вищевказаних дій призводить як до нехтування встановленими правилами використання корисних властивостей лісів, так і до нехтування правами власника лісів та постійного лісокористувача.

Так, право державної власності на ліси набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій відповідно до закону ( ст. 8 ЛК України ).

Рішення про виділення в установленому порядку для довгострокового тимчасового користування лісами лісових ділянок, що перебувають у державній власності, на відповідній території, а також у межах міст обласного та республіканського ( Автономної Республіки Крим ) значення приймаються Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними. Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями ( ст. 6, 31 Лісового кодексу України ).

Отже, вищевказаною бездіяльністю щодо порушення розпорядження голови облдержадміністрації Відповідачем порушуються права та законні інтереси Полтавської обласної державної адміністрації як розпорядника ( власника ) виділеної лісової ділянки.

Таким чином, відповідачем порушено п.п. 6.6., 5.5., 6.8. Наказу № 502, ст. 20 Лісовою кодексу України, п.п. 1, 23 договору довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою від 16.04.2019 № 301.

1.2. Щодо зведення тимчасових споруд за відсутності погодження постійного лісокористувача ( власника лісів ).

Ст. 20 ЛК України закріплює, що тимчасові лісокористувачі на умовах довгострокового користування мають право за погодженням із власниками лісів, постійними лісокористувачами в установленому порядку зводити тимчасові будівлі і споруди, необхідні для ведення господарської діяльності.

Відповідно до п. 6.4. «Правил спорудження тимчасових будівель і споруд, у тому числі лінійного типу, необхідних для ведення господарської діяльності» здійснюється за погодженням з постійними лісокористувачами ( власниками лісів ).

Також абз. 2 п. 22 договору тимчасового користування лісовою ділянкою від 16.04.2019 № 301 визначає, що відповідач має право зводити тимчасові будівлі, споруди, паркани та інші споруди лінійного типу, необхідні для ведення господарської діяльності, споруджувати об`єкти, направлені на запобігання поширення пожеж ( бар`єри ), а також проводити озеленення території, влаштування стежкової мережі, встановлення малих архітектурних форм, лісових меблів, дерев`яної скульптури і т. інше лише за погодженням з ДП «Полтавське лісове господарство».

Згідно п. 1.3. «Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності», затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 № 244, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.11.2011 за № 1330/20068 ( Порядок…), тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

П. 2.1. «Порядку…» визначено, що підставою для розміщення тимчасової споруди є паспорт прив`язки тимчасової споруди.

При цьому, п. 2.30. «Порядку…» встановлює, що розміщення тимчасової споруди самовільно забороняється.

Однак, відповідач у встановленому чинним законодавством порядку не звертався до ДП «Полтавський лісгосп» і до позивача для оформлення права на розміщення споруд.

Відповідачем на території виділеної лісової ділянки розміщено будинок для відпочинку з навісом на бетонних блоках, розміром орієнтовно 5x10 м2; навіс - 3x6м2, на дерев`яних пеньках; гойдалка; спортивний майданчик; дровник; ворота для гри в футбол; альтанка на бетоні; дрова; лавочки. Проте, розміщення на території виділеної лісової ділянки вказаних споруд без відповідного погодження, є протиправним та суперечить вимогам Лісового кодексу України і «Правилам…», що порушує ст. 20 ЛК України, п. 6.4. «Правил…», п. 2.30. «Порядку…» та п. 22 договору тимчасового користування лісовою ділянкою від 16.04.2019 № 301.

1.3. Щодо відсутності спеціального дозволу на використання лісових ресурсів - лісового квитка.

Ст. 69 ЛК України передбачає, що спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно.

Відповідно до п. 2, 16 «Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 № 761 лісовий квиток є основним документом, на підставі якого здійснюється спеціальне використання лісових ресурсів та ведеться облік плати, нарахованої за використання лісових ресурсів.

Строк зберігання виданого лісового квитка - 10 років.

Відповідно до абз. 15 п. 23 договору довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою від 16.04.2019 № 301, обов`язком відповідача є у 15-денний термін після закінчення терміну дії лісового квитка прийняти участь в огляді лісової ділянки ( огляді місць використання лісових ресурсів ), та отримати лісовий квиток на поточний рік користування ( або направити уповноважену особу ).

Згідно інформації викладеної у п. 6 акту № 17 від 03.08.2021, лісові квитки за період з 2019 по 2020, що повинні бути виписані відповідачу, відсутні.

Таким чином, відсутність у відповідача лісових квитків за період з 2019 по 2020 суперечить вимогам ст. 69 ЛК України та вимогам абз. 15 п. 23 договору довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою від 16.04.2019 № 301.

1.4. Щодо не встановлення межових знаків

П. 8 договору …. від 16.04.2019 № 301 встановлює, що приймання лісової ділянки в користування проводиться після встановлення меж ділянки в натурі ( на місцевості ). Проте, відповідачем не було забезпечено розміщення межових знаків та виконання вказаного пункту договору.

Згідно п. 4 акту № 17 від 03.08.2021 межі земельної ділянки не встановлені.

Абз. 4 ст. 1 ЛК України закріплює, що лісова ділянка - ділянка лісового фонду України з визначеними межами, виділена відповідно до цього Кодексу для ведення лісового господарства та використання лісових ресурсів без вилучення її у землекористувача або власника землі.

Таким чином, відповідачем порушено п. 8 договору …. від 16.04.2019 № 301.

1.5. Щодо засмічення лісової ділянки.

П. 5 ч. 1 ст. 64 ЛК України визначає, що підприємства, установи, організації і громадяни здійснюють ведення лісового господарства з урахуванням господарського призначення лісів, природних умов і зобов`язані здійснювати охорону лісів від пожеж, захист від шкідників і хвороб, незаконних рубок та інших пошкоджень.

При використанні корисних властивостей лісів не допускається пошкодження лісових насаджень, рослинного покриву та ґрунтів, засмічення та забруднення виділеної лісової ділянки та прилеглої до неї території.

Також, відповідно п. 23 договору….. від 16.04.2019 № 301, обов`язками відповідача є : не допускати порушення санітарних вимог, засмічення відходами лісової ділянки та прилеглої до території в радіусу 50 м., самовільних рубок дерев та чагарників, у разі виявлення таких випадків протягом доби письмово повідомляти ДП «Полтавське лісове господарство», вживаючи негайних заходів щодо встановлення лісопорушників або усунення негативних наслідків порушення.

Згідно інформації викладеній у п. 7 акту № 17 від 03.08.2021, на лісовій ділянці виявлено складування відходів від обробки деревини, черепиці.

Ст. 1 Закону України «Про відходи» визначено, що відходи це будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворилися у процесі виробництва чи споживання, а також товари ( продукція ), що повністю або частково втратили свої споживчі властивості і не мають подальшого використання за місцем їх утворення чи виявлення і від яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення.

Відповідно до п.в 3.2.-3.3. «Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства», затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища від 27.10.1997 № 171, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 05 травня 1998 р. за № 285/2725, землі вважаються засміченими, якщо на відкритому ґрунті наявні сторонні предмети і матеріали, сміття без відповідних дозволів, що призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища.

При цьому, відповідач проігнорував здійснення робочою групою обстеження виділеної йому лісової ділянки та не з`явився для того, щоб узяти участь і такому обстеженні, надати свої зауваження, пояснення та не вжив заходи з усунення такого засмічення.

Так, Господарський суд Київської області у рішенні від 13 квітня 2021 ( справа № 911/2803/20 ), вказав, що засмічення лісової ділянки становить публічний інтерес та порушує права і інтереси Держави в особі постійного лісокористувача.

Таким чином, засмічення відходами лісової ділянки та не вжиття відповідачем заходів реагування на таку протиправну діяльність є порушення Лісового кодексу України та умов договору довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою від 16.04.2019 № 301, а саме п. 5 ч. 1 ст. 64 ЛК України, п. 23 договору…. від 16.04.2019 № 301.

Враховуючи, що лісова ділянка передавалась відповідачу винятково для рекреаційних цілей, з покладенням на відповідача обов`язку не допускати засмічення та забруднення лісової ділянки, а після її повернення ДП «Полтавський лісгосп» зобов`язане використовувати земельну лісову ділянку для ведення лісового господарства відповідно до планових заходів, передбачених «Проектом організації та розвитку лісового господарства», то ефективне відновлення порушених прав можливе шляхом звільнення земельної лісової ділянки від споруд та засмічення, розташованих на земельній ділянці ДП «Полтавський лісгосп», а саме : будівельних матеріалів та їх залишків, тимчасових споруд.

1.7. Щодо відсутності сплати рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів та оплати послуг із протипожежної охорони лісів та гасіння лісових пожеж.

Щодо рентної плати.

Ст. 18 ЛК України передбачає, що довгострокове тимчасове користування лісами - засноване на договорі строкове платне використання лісових ділянок, які виділяються для потреб мисливського господарства, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних і освітньо-виховних цілей, проведення науково-дослідних робіт.

Ст. 77 ЛКУкраїни додатково закріплює, що спеціальне використання лісових ресурсів, крім розміщення пасік, є платним.

Згідно п. 18,19 договору….. від 16.04.2019 № 301, за користування лісовою ділянкою відповідач сплачує рентну плату за спеціальне використання лісових ресурсів, відповідно до ставок збору, затверджених Рішенням XX сесії VI скликання Полтавської обласної ради від 25.12.2013 «Про встановлення ставок збору за спеціальне використання лісових ресурсів місцевого значення» та в порядку, передбаченому ст. 256 ПК України ( 5% від нормативної грошової оцінки земель лісового фонду по вкритим лісовою рослинністю площам ), яка становить 7 951,67 грн. в рік. В подальшому плата за користування лісовою ділянкою підлягає щорічній індексації в порядку індексації нормативної грошової оцінки земель несільськогосподарського призначення.

Сума рентної плати за використання корисних властивостей лісів відображається в спеціальному дозволі - лісовому квитку, який ДП «Полтавське лісове господарство» видає відповідачу.

Рентна плата сплачується щорічно незалежно від фактичного користування лісовою ділянкою в порядку, визначеному ст. 257 ПК України за формою, встановленою Наказом ДПА України № 719 від 17.08.2015 ( розрахунок рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів, крім рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів в частині деревини, заготовленої в порядку рубок головного користування ) - відповідач самостійно проводить оплату за користування лісовою ділянкою на рахунок Свиридівської сільської ради Лохвицького району ( за місцем розташування лісової ділянки ).

Ст. 105 ЛК України передбачена відповідальність за порушення лісового законодавства, у тому числі за знищення або пошкодження лісу внаслідок підпалу або недбалого поводження з вогнем, порушення інших вимог пожежної безпеки в лісах: знищення або пошкодження лісу внаслідок його забруднення хімічними та радіоактивними речовинами, виробничими і побутовими відходами, стічними водами, іншими шкідливими речовинами, підтоплення, осушення та інших видів шкідливого впливу; порушення строків лісовідновлення та інших вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених законодавством у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів : невнесення плати за використання лісових ресурсів у встановлені строки.

Проте, згідно інформації викладеній у п. 5 акту № 17 від 03.08.2021, наявна заборгованість зі сплати рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів ( інших передбачених договором платежів ) за 2021 рік у сумі 7 951,67 грн.

Відповідно до п. 23 договору довгострокового користування лісовою ділянкою від 16.04.2019 № 301, обов`язками відповідача є : проводити використання лісової ділянки у порядку, визначеному договором та законодавством; своєчасно вносити плату за користування лісовою ділянкою.

У зв`язку з тим, що відповідач систематично не виконує істотні умови договору, а саме упродовж тривалого часу не сплачує плату за довгострокове користування лісами, а відтак постійний лісокористувач ДП «Полтавський лісгосп», Полтавська обласна державна адміністрація не отримували тих благ, на які розраховували при видачі розпорядження від 11.03.2019 № 159 «Про виділення лісової ділянки в довгострокове тимчасове користування лісами» та укладенні договору, в діях ( бездіяльності ) тимчасового лісокористувача вбачається істотне порушення договірних зобов`язань.

Таким чином, відповідач не дотримується обов`язку щодо здійснення оплати за користування виділеною лісовою ділянкою відповідно до вимог Лісового кодексу України, Податкового кодексу України та договору довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою від 16.04.2019 № 301.

Щодо оплати послуг із протипожежної охорони лісів та гасіння лісових пожеж.

П. 5 ч. 1 ст. 64 ЛК України визначає, що підприємства, установи, організації і громадяни здійснюють ведення лісового господарства з урахуванням господарського призначення лісів, природних умов і зобов`язані здійснювати охорону лісів від пожеж, захист від шкідників і хвороб, незаконних рубок та інших пошкоджень.

П. 1.7. «Правил пожежної безпеки в лісах України», затверджених наказом Держкомлісгоспу від України від 27.12.2004 № 278, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.03.2005 за № 328/10608, закріплює, що безпосереднє здійснення заходів щодо охорони лісів від пожеж, їх гасіння та обліку покладається на постійних лісокористувачів.

Умови участі тимчасових лісокористувачів у здійсненні пожежоохоронних заходів визначаються за згодою сторін у договорі на право тимчасового користування земельними ділянками лісового фонду.

Абз. 9 п. 23 договору…. від 16.04.2019 № 301 визначає обов`язком відповідача приймати участь у здійсненні протипожежних заходів, відповідно до п.1.7. «Правил пожежної безпеки в лісах України», яка визначається окремою угодою сторін.

Відповідач не вживає на лісовій ділянці, наданій йому у довгострокове тимчасове користування, заходів щодо забезпечення її охорони, захисту та покращення корисних властивостей, не контролює дотримання режиму використання землі, не вживає заходів з метою дотримання правил протипожежної та екологічної безпеки, недопущення її засмічення, підтримання належного санітарного стану.

Відповідач жодним чином не сприяє ДП «Полтавське лісове господарство» у веденні лісового господарства та здійсненні лісогосподарських заходів на переданій відповідачу лісовій ділянці.

Таким чином, відповідачем порушено п. 5 ч. 1 ст. 64 ЛК України, абз. 9 п. 23 договору довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою від 16.04.2019 № 301, п. 1.7. «Правил пожежної безпеки в лісах України», затверджених наказом Держкомлісгоспу від України від 27.12.2004 № 278, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.03.2005 за № 328/10608.

2. Щодо наявності правових підстав для розірвання договору довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою від 16.04.2019 № 301 та зобов`язання повернути лісову ділянку у стаді не гіршому порівняно з тим, у якому вона передавалась у користування.

Згідно ч. 1 ст.13 Конституції України земля, її надра, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною Держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Разом з тим, ч. 2, 3 ст. 1 ЛК України визначено, що ліси та землі лісового фонду України є об`єктами підвищеного захисту зі спеціальним режимом використання та спеціальною процедурою надання. Ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах.

Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною Держави.

Ліси та землі лісового фонду України є об`єктами підвищеного захисту зі спеціальним режимом використання та спеціальною процедурою надання земельних ділянок, що обумовлює беззаперечний підвищений суспільний інтерес до правильного застосування законодавства у даній сфері.

П. 29 договору довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою від 16.04.2019 № 301 передбачено, що його дія припиняється зокрема у випадку систематичного невиконання відповідачем обов`язків, що передбачені договором та законом; використання лісової ділянки способами, що негативно впливають на стан і відтворення лісів або призводять до погіршення навколишнього природного середовища.

П. 33 договору….від 16.04.2019 № 301 визначає, що спори та розбіжності, що виникають між сторонами за договором або у зв`язку, з ним, вирішуються шляхом переговорів. Якщо спір неможливо вирішити шляхом переговорів, він вирішується у судовому порядку.

Ст. 526 ЦК України визначено загальні умови виконання зобов`язання, а саме : зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ст. 629 ЦК України проголошує принцип обов`язковості договору. Іншими словами ЦК закріплює принцип непорушності досягнутих сторонами правочину домовленостей, а відтак і закріплених в договорі відповідних умов.

Згідно ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Згідно Постанови Вищого господарського суду України від 29 січня 2015 року у справі № 911/1889/14, якщо право на розірвання спірного договору передбачено його умовами, висновок судів про наявність підстав для задоволення позову про розірвання договору довгострокового користування лісами є правомірним.

Згідно ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Тобто, йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття «значної міри» позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це ( друге ) оціночне поняття значно звужує сферу огляду суду, істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина ( як суб`єктивний чинник ) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі ч. 2 ст. 651 ЦК України.

Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору.

Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.

Вказана правова позиція закріплена у постанові Верховного Суду України від 11.10.2017р. № 6-1449цс17, постанові Верховного Суду від 03.07.2018р. у справі № 908/109/17. Так, істотне порушення договору наявне, і виражене у : відсутності сплати рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів, що призвело до утворення заборгованості у розмірі 7 951,67 грн. та не вжиття пожежоохоронних заходів, не укладення відповідного договору, що не дозволяє ДП «Полтавське лісове господарство» та облдержадміністрації отримати очікувані результати, на які вони розраховували при укладенні договору; не підтримані санітарного стану лісової ділянки, засміченні її відходами від обробки деревини, черепиці; зведенні тимчасових споруди ( будинок для відпочинку з навісом, розміщений на бетонних блоках, розміром орієнтовно 5x10м2; навіс - 3x6м2, на дерев`яних пеньках; гойдалка; спортивний майданчик; дровник; ворота для гри в футбол; альтанка на бетоні; дрова; лавочки ) за відсутності погодження постійного лісокористувача ( власника лісів ); відсутності спеціального дозволу на використання лісових ресурсів - лісового квитка; не встановленні межових знаків; облаштування виділеної лісової ділянки без затвердженого, у встановленому чинним законодавством порядку, проекту благоустрою.

Ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання ( неналежне виконання ).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 зазначено, що систематичність невиконання договірних зобов`язань - це два та більше випадки невиконання таких зобов`язань.

Так, упродовж майже двох років відповідачем не вчинялися дії, спрямовані на виконання зобов`язань, визначених у договорі довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою від 16.04.2019 № 301. Тобто, відповідач систематично не виконував обов`язки, покладені на нього законом та договором.

Оцінка викладеного вище дає підстави стверджувати, що з боку відповідача вбачається істотне порушення умов договору довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою від 16.04.2019 № 301 та природоохоронного законодавства.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, розірвання договору.

Також, згідно п. 23 договору…. від 16.04.2019 № 296, відповідач зобов`язаний після закінчення терміну дії договору, а також в інших випадках припинення його дії, повернути ДП «Полтавський лісгосп» лісову ділянку протягом 10 днів із дати припинення у стані, придатному для ведення лісового господарства.

З цього слідує, що ОДА уповноважена ініціювати розірвання договору довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою від 16.04.2019 № 301, оскільки розпорядженням голови обласної державної адміністрації 11.03.2019 № 159 «Про виділення лісової ділянки в довгострокове тимчасове користування лісами» було висловлено згоду на його укладання. Тому, внаслідок розірвання спірного договору у відповідача виникає обов`язок повернути лісову ділянку у стані не гіршому порівняно з тим, у якому вона передавалась у тимчасове користування.

3. Щодо вжиття заходів досудового врегулювання спору.

Полтавською ОДА направлялася відповідачу претензія щодо невиконання договірних зобов`язань від 30.09.2021 № 02.1-06/4389 із проханням розглянути подану претензію та усунути порушення у 20-денний строк від дати отримання претензії та надати докази, що підтверджують усунення порушень, до Полтавської ОДА ( додаток 5 ).

02.10.2021 претензія повернулась до Полтавської ОДА у результаті закінчення терміну зберігання.

Полтавською ОДА повторно направлено претензію відповідачу від 18.10.2021 № 02.1-07/4665 ( додаток 6 ). Однак, 02.11.2021 претензія повернулась до Полтавської ОДА у результаті закінчення терміну зберігання. Станом на 06.12.2021 відповідь від відповідача не надходила.

Таким чином, відповідач ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього згідно договору довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою від 16.04.2019 № 301 та лісовим законодавством.

4. Щодо підстав для залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача.

Відповідно до ст. 53 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

З огляду на те, що ДП «Полтавський лісгосп» є стороною договору та постійним користувачем виділеної лісової ділянки, із цього слідує, що ДП «Полтавський лісгосп» зацікавлений у задоволенні цієї позовної заяви.

Також, залучення ДП «Полтавський лісгосп» до розгляду справи як третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, сприятиме повному та всебічному дослідженню всіх обставин справи.

5. Щодо повноважень Полтавської ОДА для звернення до суду.

Ст. 7 ЛК України передбачено, що від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Ліси можуть перебувати в державній, комунальній та приватній власності. У державній власності перебувають усі ліси України, крім лісів, що перебувають у комунальній або приватній власності.

Право державної власності на ліси набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій відповідно до закону ( ст.. 8 ЛК України ).

Рішення про виділення в установленому порядку для довгострокового тимчасового користування лісами лісових ділянок, що перебувають у державній власності, на відповідній території, а також у межах міст обласного та республіканського ( Автономної Республіки Крим ) значення приймаються Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними. Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями ( ст. 6, 31 ЛК України ).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» до відання місцевих державних адміністрацій у межах і формах, визначених Конституцією і законами України, належить вирішення питань, зокрема, забезпечення законності, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян ( п. 1 ) та використання землі, природних ресурсів, охорони довкілля ( п. 7 ).

Згідно ч. 1 ст. 16 Закону України «Про місцеві державні адміністрації'» місцеві державні адміністрації в межах, визначених Конституцією і законами України, здійснюють на відповідних територіях державний контроль за використанням та охороною лісів, надр, води, атмосферного повітря, рослинного і тваринного світу та інших природних ресурсів ( п. 3 ).

Ст. 17 ЛК України визначає, що у постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи.

Згідно п. 5 «Прикінцевих положень» Лісового кодексу України до здійснення державної реєстрації права постійного користування державних лісогосподарських підприємств земельними ділянками лісогосподарського призначення, які до набрання чинності Земельним кодексом України передані їм на такому праві, це право підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування.

Відповідно до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування ДП «Полтавський лісгосп», розроблених до 01.01.2002 року, ліси на землях державної власності Чалівського лісництва ДП «Полтавський лісгосп», за межами населених пунктів знаходяться у постійному користуванні ДП «Полтавський лісгосп» ( додаток 7 ).

З огляду на викладене, лісова ділянка, що виділена відповідачу, знаходиться у державній власності і розпоряджається нею Полтавська ОДА.

Відповідно до абз. 4 ст. 18 ЛК України довгострокове тимчасове користування лісами державної та комунальної власності здійснюється без вилучення земельних ділянок у постійних користувачів лісами на підставі рішення відповідних органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, прийнятого в межах їх повноважень за погодженням з постійними користувачами лісами та органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства.

Відповідно до п. 1.5. «Правил…» № 502 використання корисних властивостей лісів на умовах довгострокового тимчасового користування здійснюється на підставі договору довгострокового тимчасового користування лісами, який укладається між постійним лісокористувачем або власником лісів, з одного боку, та тимчасовим лісокористувачем, з іншого боку, після прийняття рішення відповідними органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.

Тобто, чинним законодавством України передбачена можливість отримати у довгострокове тимчасове користування лісами лісову ділянку лише після прийняття відповідною обласною державною адміністрацією рішення про виділення такої земельної ділянки без вилучення її у постійного користувача.

При цьому, право державної власності на ліси, що розташовані у межах Полтавської області, реалізується Полтавською ОДА. І остання здійснює розпорядження такими лісами, відповідно до вимог чинного законодавства.

Використання виділених лісових ділянок із порушенням лісового та природоохоронного законодавства безпосередньо зачіпає права та інтереси Полтавської ОДА, яка уповноважена на здійснення державного контролю за використанням та охороною лісів.

При цьому, саме на підставі розпорядження голови Полтавської обласної державної адміністрації «Про виділення лісової ділянки в довгострокове тимчасове користування лісами» від 11.03.2019 № 159 між ДП «Полтавське лісове господарство» та відповідачем 16.04.2019 укладено договір довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою № 301.

Конституційний Суд України в рішенні від 08.04.1999 визначив, що поняття : «орган, уповноважений Державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах» означає орган, на який Державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом, відповідно до ст.. 6, 7, 13 та 143 Конституції України, може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Тому, у даному випадку органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, зокрема звертатися із позов щодо розірвання договору, є Полтавська ОДА, як розпорядник лісової ділянки.

Отже, порушення умов використання виділеної лісової ділянки зачіпає права ОДА.

Це узгоджується із судовою практикою, а саме у постанові Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.09.2020 ( справа № 923/4/2 ).

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 28 Закон України «Про місцеві державні адміністрації» для реалізації наданих повноважень місцеві державні адміністрації мають право звертатися до суду та здійснювати інші функції і повноваження у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Здійснення, у встановленому порядку, представництва інтересів Полтавської ОДА, її структурних підрозділів та їх посадових осіб у судах та інших державних органах під час розгляду правових питань та ( або ) спорів, а також організація претензійної та позовної роботи, здійснення контролю за її проведенням покладено на Юридичний департамент Полтавської ОДА відповідно до «Положення про Юридичний департамент Полтавської обласної державної адміністрації», затвердженого розпорядження голови облдержадміністрації від 16.12.2019 № 922.

Відповідно до ч. 4 ст. 58 ЦПК України Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору ( контракту ) ( самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування ), або через представника.

П. 5.2.13. «Положення про Юридичний департамент Полтавської облдержадміністрації», затвердженого Розпорядженням голови облдержадміністрації від 19.12.2019 № 922 «Про створення Юридичного департаменту Полтавської обласної державної адміністрації» визначено, що Юридичний департамент як юридична служба Полтавської ОДА відповідно до покладених на нього завдань здійснює, у встановленому порядку, представництво інтересів Полтавської ОДА, її структурних підрозділів та їх посадових осіб у судах та інших державних органах під час розгляду правових питань та ( або ) спорів.

Директором юридичного департаменту Полтавської облдержадміністрації є Олефір Андрій Олександрович ( розпорядження голови Полтавської ОДА від 26.04.2021 № 55-к ).

Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо юридичної особи - Полтавської обласної державної адміністрації Олефір Андрій Олександрович уповноважений : вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, тощо, діяти виключно в судах України без окремого доручення керівника з правом підписувати і подавати документи по суті справи ( позовна заява, відзив, заперечення, апеляційна скарга, касаційна скарга, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами ), пояснення, клопотання, заяви, здійснювати весь обсяг повноважень представника, - підписанта ) ( додаток 9 ).

В ухвалі Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду по справі № 160/6823/19 від 03.02.2020 зазначено, що : «статус документів та відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру, закріплений ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», яка, зокрема, визначає, що внесені до Реєстру документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі».

Отже, наявність відповідного запису у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є належним і достатнім ( достовірним ) підтвердженням наявності повноважень директора Юридичного департаменту Полтавської облдержадміністрації Олефіра Андрія Олександровича щодо подання цього позову.

6. Щодо заходів забезпечення позову.

Заходи забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви не здійснювалися.

7. Попередній розрахунок суми судових витрат.

Попередній ( орієнтовний ) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи 2 270 грн. Попередньо, інших судових витрат не передбачається.

8. Щодо надання підтвердження про те, що позивачем не подано іншого позову з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Повідомляє, що у провадженні інших судів України, або органів уповноважених вирішувати спори, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет, з тих же підстав та не має рішень інших судів та органів із такого спору.

Прохав : 1. Розірвати договір довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою від 16.04.2019 № 301, укладений між постійним лісокористувачем - державним підприємством «Полтавське лісове господарство» ( 38761, Полтавська область, Полтавський район, с. Копили, ) та тимчасовим лісокористувачем гр. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП : НОМЕР_1 ).

2. Зобов`язати гр. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП : НОМЕР_1 ) привести лісову ділянку площею 1,60 га. розташовану в кварталі 36, виділ 4 Чалівського лісництва Державного підприємства «Полтавське лісове господарство» в адміністративних межах Терешківської територіальної громади Полтавського району Полтавської області, у стан, не гірший порівняно з тим, у якому вона передавалась у тимчасове користування.

3. Стягнути з гр. ОСОБА_1 на користь Юридичного департаменту Полтавської обласної державної адміністрації ( 36014, вул. Соборності, 45 м. Полтава, ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270,00 грн.

Сторони в судове засідання не з`явились.

Представник позивача, надавши заяву про розгляд справи у його відсутності, де прохав позов задовольнити, не заперечував щодо зочного розгляду справи ( а. с. ).

Відповідач повторно не з`явився, будучи повідомленим про день, час і місце розгляду справи шляхом надання оголошення в пресу через відсутність державних асигнувать щодо виклику сторін, відзиву на позов не подав, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Про причину неявки відповідач суд не повідомив. Тому, суд вважає за можливе розгляд даної справи по суті у відсутності не з`явившихся, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи в заочному порядку відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України.

Судом встановлено всі обставини, на які в позові послався представник позивача та вони доводяться матеріалами справи на а. с. 26 74. Відповідач систематично не виконував свої обов`язкі, передбачені договором довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою від 16.04.2019 № 301 та законом, використовував лісову ділянку способами, що негативно впливають на стан і відтворення лісів.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 29 договору довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою від 16.04.2019 № 301, де дія договору припиняється зокрема у випадку систематичного невиконання відповідачем обов`язків, що передбачені договором та законом; використання лісової ділянки способами, що негативно впливають на стан і відтворення лісів або призводять до погіршення навколишнього природного середовища, що було встановлено судом. Ст. 525, 526, 610, 626-628, 651 ЦК Укураїни, так як зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання ( неналежне виконання ). Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Та згідно п. 5 ч. 1 ст. 28 Закон України «Про місцеві державні адміністрації» для реалізації наданих повноважень місцеві державні адміністрації мають право звертатися до суду та здійснювати інші функції і повноваження у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 3, 4, 5, 12, 13, 43, 44, 49, 141, 223, 258-259, 265, 274-279, 352, 354 ЦПК України, ст. 526, 530, 610, 611, 612, 625 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Полтавської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 про розірвання договору довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою задовольнити.

Розірвати договір довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою від 16.04.2019 № 301, укладений між постійним лісокористувачем - державним підприємством «Полтавське лісове господарство» ( 38761, Полтавська область, Полтавський район, с. Копили, ) та тимчасовим лісокористувачем гр. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП : НОМЕР_1 ).

Зобов`язати гр. ОСОБА_1 привести лісову ділянку площею 1,60 га., розташовану в кварталі 36, виділ 4 Чалівського лісництва Державного підприємства «Полтавське лісове господарство» в адміністративних межах Терешківської територіальної громади Полтавського району Полтавської області, у стан, не гірший порівняно з тим, у якому вона передавалась у тимчасове користування.

Стягнути з гр. ОСОБА_1 на користь Полтавської обласної державної адміністрації ( 36014, вул. Соборності, 45 м. Полтава, ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270 гривень.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення надруковано суддею в нарадчій кімнаті та є оригіналом.

Суддя: О. О. Гальченко