Справа № 454/524/22
У Х В А Л А

судового засідання

14.12.2022 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Адамович М.Я. ,

за участю секретаря Калиш В.О.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Сокаль заяву представника позивачка ОСОБА_1 адвоката Чернявської Христини Маркіянівни про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

В поданій заяві в порядку забезпечення позову представник просить накласти арешт на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташовані по АДРЕСА_1 .

Заява мотивована тим, що батько відповідачів ОСОБА_2 незаконно привласнив вказане майно. Після смерті останнього відповідачі розмістили житловий будинок на сайтах продажу нерухомості.

Вважає вказані обставини крайньою необхідністю забезпечення позову.

Представник позивача подала заяву про розгляд заяви про забезпечення позову у її відсутності.

Представник відповідачки ОСОБА_3 подав заяву, в якій заперечуючи проти забезпечення позову, зазначив, що у відзиві обґрунтовано безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 .

Також, в заяві не зазначено детального та належного обґрунтування ризиків, які можуть вплинути на можливість утруднення (істотно ускладнити) виконання рішення в майбутньому та заявником не вказано пропозицій щодо зустрічного забезпечення позову.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали заяви та справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Також, відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 17.10.2018р. у справі №183/5864/17, відповідно до положень статей 149, 150 ЦПК забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Види забезпечення позову мають бути сумірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Така ж позиція викладена і в Постанові Верховного Суду від 17.04.2019р. у справі №308/3824/16-ц.

Стороною позивача не надано суду доказів, які свідчать про дійсну наявність обставин, спрямованих на ускладнення виконання можливого рішення.

Підозри позивача про незаконне набуття батьком відповідачів права власності на спірний житловий будинок, а також про те, що відповідачі можуть відчужити зазначене вище житло недостатньо для накладення арешту на таке майно, що є обмеженням останніх в здійсненні права власності і таким чином порушуватиме таке право останніх.

У разі задоволення позову позивач не зазначив, у заяві яким чином незабезпечення позову може вплинути на виконання можливого рішення суду про задоволення його позову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 не є очевидними та не свідчать про безумовне скасування права власності на майно, яке вже успадковане та належить дітям ОСОБА_2 .

З врахуванням наведеного, підстав для задоволення заяви не встановлено.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.153 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Чернявської Христини Маркіянівни про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

У разі, якщо ухвала не була вручена в день ї проголошення, пропущений строк може бути поновлено, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Сокальський районний суд Львівської області.

Головуючий: М. Я. Адамович