Справа № 513/888/22
Провадження № 2/513/356/22
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2022 року Саратський районний суд Одеської області у складі:

головуючої - судді Рязанової К.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Фабрикатор Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Сарата Одеської області цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до ОСОБА_1 , про стягнення суми надміру виплаченої пенсії,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми надміру виплаченої пенсії. В обґрунтування вимог позивач вказує, що відповідачу виплачувалася пенсія з урахуванням безпідставно зарахованого до страхового стажу період його роботи у Фермерському господарстві «Агрос». Згідно записів у трудовій книжці з 16 вересня 1995 року по 01 лютого 2010 року, разом з тим за даними Єдиного державного реєстру застрахованих осіб сплата страхових внесків підтверджується тільки з 01 квітня 1999, за періоді з 01 січня 1996 року по 31 грудня 1996 та з 01 липня 1997 по 31 грудня 1998 сплата страхових внесків до Реєстру не підтверджена, що призвело до виплати пенсії без достатніх правових підстав та підлягає поверненню. Головним управлінням винесено рішення №99 від 18 лютого 2022 року про відмову в призначенні пенсії. Оскільки відповідач не повернув вказаної суми на підставі ст.1212 ЦК України позивач просить стягнути вказану суму.

Представник позивача до суду не з`явився, надав клопотання про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву відповідно до якої просив справу розглядати за його відсутності, позов не визнав.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У відповідності до ч.3 ст.211, ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, належним чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів

Відповідно до ст.12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.

Судом встановлено, що у відповідності до заяви від 25 травня 2021 року до позивача звернувся відповідач із заявою про призначення пенсії за віком.

Відповідно даних органів Пенсійного фонду України на підставі рішення 99 від 01 червня 2021 року, з 25 травня 2021 року ОСОБА_1 призначена пенсія за віком, з урахуванням трудового стажу 28 років 03 місяці 06 днів.

Відповідно до довідки про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України, яка видана ОСОБА_1 , про те, що Фермерське господарство «Агрос», , зареєстроване в Пенсійному фонді України як платник страхових внесків з 25 листопада 1994 року. Страхові внески сплачувались за період з 01.01.1996 по 31.12.1996, з 01.07.1997 по 31.12.1997, 01.01.1998 по 31.12.1998, з 01.04.1999 по 31.12.1999, з 01.01.2000 по 31.12.2000, з 01.01.2001 по 31.12.2001, з 01.01.2002 по 31.07.2002, з 01.10.2002 по 31.10.2002, з 01.01.2003 по 30.11.2003.

Відповідно до копії трудової книжки ОСОБА_1 з 16 вересня 1995 року по 01 лютого 2010 року, працював керівником Фермерського господарства «Агрос».

Відповідно до протоколу індивідуального перерахунку зробленого позивачем, відповідачу ОСОБА_1 було надміру виплачено пенсію на загальну суму 20667 гривень 29 копійок.

Враховуючи вищевикладене, Головним управлінням Пенсійного фонду в Одеській області, було винесено Рішення №99 від 18 лютого 2022 року про відмову в призначенні пенсії.

Звертаючись до суду із даним позов позивач вказує на існування підстав для стягнення з позивача надмірно отриманих грошових коштів (пенсії) на підставі ст.1212 ЦК України.

Так, статтею 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, відповідно до якої не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.

Відповідно до ст.1215 ЦК України загальне правило, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.

При цьому, правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Отже, механізм повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме через його зловживання.

За відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, і факту недобросовісності набувача, такі кошти поверненню не підлягають.

Виходячи з аналізу наведених норм закону, безпідставно набуте майно не підлягає поверненню за відсутності рахункової помилки при виплаті коштів, а також добросовісності з боку набувача. Обов`язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у ч. 1 вказаної статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів.

Крім того, порядок та підстави повернення суми пенсій, виплачених пенсіонеру, визначено Законами України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та Про пенсійне забезпечення.

Згідно ч. 2 п. 2 Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року №6-4 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 травня 2003 року за №374/7695 (надалі - Порядок), переплата пенсії - сума пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсій), виплачена з різних причин понад розмір, визначений законодавством.

Згідно з ч.1 ст.103 Закону України Про пенсійне забезпечення суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання територіальними органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій, що є безнадійними до списання визначений Порядком повернення сум пенсії, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсії, що є безнадійними до стягнення, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 6-4 від 21 березня 2003 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 15 травня 2003 року № 374/7695 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пенсійного фонду № 25-3 від 25 листопада 2014 року).

Зі змісту п. 3 цієї постанови вбачається, що для відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе тільки за двох умов: зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних. Даний перелік є вичерпаний і розширеному тлумаченню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи, пенсія відповідачу була нарахована відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року № 1058-IV.

Підстави та механізм утримання надміру виплачених сум пенсій встановлено статтею 50 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за приписом якої суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку.

Таким чином, зобов`язання з повернення надміру виплачених пенсій виникають лише при наявності однієї з трьох умов, а саме: рахункової помилки з боку платника пенсії, недобросовісності з боку набувача, подання страхувальником недостовірних даних.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ураховуючи, що виплата відповідачу пенсії була проведена органом Пенсійного фонду України добровільно, на підставі відповідного рішення, при цьому фактів недобросовісності з боку відповідача або подання страхувальником недостовірних даних, судом не встановлено, суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження факту недобросовісного набуття відповідачем отриманих коштів, які є пенсійною виплатою, то відповідно до вимогст. 1215 ЦК України зазначена сума поверненню не підлягає.

Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст.141 ЦПК України, а тому з урахуванням відмови у задоволенні позови судові витрати не підлягають відшкодуванню відповідачем.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 261, 265, 280, 354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

у задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення суми надміру виплаченої пенсії, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 13 грудня 2022 року.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, , вул.Канатна, 83, м.Одеса, 65107.

Представник позивача: Дука Катерина Олександрівна, РНОКПП НОМЕР_1 , вул.Канатна, 83, м.Одеса, 65012, діє на підставі довіреності №1500-0903-9/339 від 04 січня 2022 року.

Відповідач: ОСОБА_1 , паспорт № НОМЕР_2 , видний 24 березня 2020 року органом 5144, РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 .

Суддя К. Ю. Рязанова