Справа № 346/1520/22
Провадження № 2-др/346/10/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2022 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді Яремин М.П.

з участю: секретаря Сав`яка О.В.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення регламентної виплати та пені,-

ВСТАНОВИВ:

29.07.2022 року позивачем подано до суду письмову заяву, в якій він вказує, що Коломийським міськрайонним судом 25.07.2022 року ухвалено рішення у вищевказаній справі. Представництво його інтересів в даній справі здійснювалось адвокатом Рогів Т.Р. на підставі договору про надання правової допомоги від 31.05.2022 року та ордера. 25.07.2022 року представником позивача в судових дебатах в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України заявлено, що протягом п`яти днів суду будуть надані докази щодо розміру витрат у зв`язку з розглядом справи. Позивачем понесено витрати, пов`язані з оплатою послуг адвоката, в сумі 5 000 грн., що підтверджується відповідною квитанцією від 25.07.2022 року. Обсяг даних витрат на правову допомогу (гонорару адвоката) узгоджено договором про надання правової допомоги № (б/н) від 31.05.2022 року в фіксованому розмірі (п.4.1.1 розділу 4 договору). Тому позивач просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на його користь 5 000 грн. витрат на правову допомогу.

Позивач в судовому засіданні вимоги, викладені в заяві, підтримав, прорсить подану заяву задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про його час і місце повідомлявся.

Суд, заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до правил п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з положеннями ч.4 вказаної статті у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Судом встановлено, що рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25.07.2022 року позов ОСОБА_1 задоволено частково; стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 127 400 грн. страхового відшкодування (регламентної виплати), а також пеню за прострочення виплати страхового відшкодування в сумі 4 328,11 грн. за період з 25.02.2022 року 27.04.2022 року включно, а також 1 317,14 грн. судових витрат (витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог (а.с. 70-79))

Згідно з ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У відповідності до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи.

Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Як вбачається із матеріалів справи, рішення суду ухвалено 25.07.2022 року (повний текст якого складено 29.07.2022 року), під час судового розгляду справи стороною позивача не були надані докази щодо витрат на професійну правничу допомогу, а заява про стягнення таких витрат в порядку ухвалення додаткового рішення позивачем подана до суду 29.07.2022 року, тобто протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, оскільки до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно з частинами першою та третьою статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі.

До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

При цьому договір про надання правової допомоги повинен містити детальний опис правових послуг, що надаються, та їх вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо.

В постанові Верховного Суду від 30.09.2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Окрім цього ВС зазначив, що у постанові Верховного Суду від 09.10.2020 року у справі № 509/5043/17 (провадження № 61-5662св20) зазначено, що «на підтвердження понесених витрат на отримання правничої допомоги представник особи - адвокат надав до суду копію договору про надання професійної правничої допомоги від 2 червня 2020 року № 3/20, копію ордера від 16 червня 2020 року та квитанцію від 2 червня 2020 року на суму 3 000,00 грн. Водночас представник не надав детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, тому немає підстав для стягнення витрат на правничу допомогу».

В постанові Верховного Суду від 23.06.2022 року в справі № 607/4341/20 (провадження № 61-18451св20) вказано, що процесуальними нормами встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Обов`язковим переліком документів на підтвердження відповідних витрат, незалежно від юрисдикції спору, є: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); розрахунок наданих послуг з їх детальним описом; документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тощо) (висновки, викладені Верховним Судом у постановах у справах № 821/227/17, № 726/549/19, № 810/3806/18).

Такі ж висновки щодо застосування норм права викладені Верховним Судом у постановах від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц та від 09 червня 2020 року у справі №466/9758/16-ц.

Відповідно до частин 1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що позивачем на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу до заяви про ухвалення додаткового рішення долучено договір про надання правової допомоги № (б/н) від 31.05.2022 року (в п. 4.1.1. якого зазначено, що вартість послуг адвоката встановлюється у фіксованому розмірі для кожної інстанції та в суді першої інстанції становить 5 000 грн.), квитанцію від 25.07.2022 року на 5 000 грн., однак, не надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, тому відсутні підстави для стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Крім того, неподання стороною розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) позбавляє іншу сторону можливості спростувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити.

На підставі наведеного та, керуючись ст. ст. 81, 137, 141, 246, 260, 261, 270, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення з Моторного (транспортного) страхового бюро України на його користь 5 000 грн. витрат на правову допомогу в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення регламентної виплати та пені, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Яремин М. П.