Справа №524/1354/22
Провадження №2/524/2130/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2022 року Автозаводський районний суд м. Кременчука у складі головуючого судді Андрієць Д.Д., за участю секретаря Булаєнко С.М., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Кременчуці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання відповідача такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 , ухвалив таке рішення.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 . У вказаній квартирі зареєстрована відповідач, яка за місцем реєстрації не проживає. Реєстрація відповідача у належній їй квартирі порушує її право власності.

ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА

Відповідач надіслала заяву про визнання позову.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору дарування від 11.12.1995 та копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .

В квартири АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою відділу ведення Реєстру територіальної громади Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області.

Відповідач за місцем реєстрації не проживає з 2001 року.

НОРМИ ПРАВА

Відповідно до статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За змістом частин першої та другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (частини перша та друга статті 319 ЦК України).

Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва (частина перша статті 383 ЦК України).

На підставі статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення.

ОЦІНКА СУДУ

Згідно із ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи заяву відповідача про визнання позову та з огляду на те, що вказана заява не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе прийняти заяву відповідача про визнання позову та задовольнити позов ОСОБА_1 ..

Відповідно до ст.142 ЦПК України 50% сплаченого позивачем судового збору в сумі 496,20 грн підлягають поверненню.

Згідно із ст. 141 ЦПК України судові витрати в сумі 496,20 грн стягуються із відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 10, 12, 81, 141, 142, 200, 258, 259, 263 - 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 судові витрати в сумі 496,20 грн.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 50% сплаченого позивачем судового збору в сумі 496,20 грн, квитанція 61054674 від 18.02.2022, оригінал якої зберігається в матеріалах справи524/1354/22.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Діна АНДРІЄЦЬ