Справа № 299/3191/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 липня 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Кожух О.А.,

суддів Собослоя Г.Г., Куштана Б.П.,

за участі секретаря Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 22 листопада 2021 року (повне рішення складено 30.11.2021, головуючий суддя Леньо В.В.) у справі № 299/3191/21 за позовом Акціонерного товариства «Універсал банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

У липні 2021 року АТ «Універсал банк» (далі - Банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 30.07.2018 між Банком та ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг, шляхом підписання відповідачем Анкети-заяви до договору про надання банківських послуг.

Своїм підписом у Анкеті-заяві відповідач підтвердив, що підписана ним Анкета-заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить договір про надання банківських послуг (далі: Договір).

Підписанням Анкети-заяви відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язався виконувати його умови.

На підставі укладеного Договору відповідачу надано кредит у розмірі 20000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 .

Станом на 31.10.2020 відповідач прострочив понад 90 днів зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу за Договором, у зв`язку з чим, на підставі положення п.п.5.16 п.5 Розділу II Умов, відбулось Істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою.

31.10.2020 Банк направив відповідачу повідомлення «пуш» про істотне порушення умов Договору та про необхідність погасити суму заборгованості.

Проте відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості, у зв`язку з чим та відповідно до п.5.18, 5.19 кредит став у формі «на вимогу».

ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконував, унаслідок чого станом на 03.03.2021 Банк нарахував йому заборгованість у розмірі 44421,33 грн, в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 44421,33 грн.

Посилаючись на викладене, Банк просив суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості у розмірі 44421,33 грн та судові витрати.

Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 22.11.2021 позов Банку задоволено. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 30.07.2018 у розмірі 44421,33 грн станом на 03.03.2021, у тому числі 44423,33 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту). Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал банк» судові витрати в розмірі 2270,00 гривень.

Не погоджуючись із цим рішенням, ОСОБА_1 подав на нього апеляційну скаргу у частині визначеного розміру заборгованості, оскільки вважає необґрунтованим стягнення з нього суми 24871,82 грн нарахованих відсотків, які заявлені Банком як частина заборгованості по тілу кредиту у розмірі 44421,33 грн. Посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення місцевого суду скасувати в частині стягнення з нього суми 24871,82 грн незаконно нарахованих та стягнутих відсотків, та у частині стягнутого судового збору пропорційно до заявлених вимог; ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову Банку про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 19549,51 грн. та 999,01 судового збору.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що у справі відсутні докази ознайомлення відповідача з Умовами та правилами обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг (далі: Умови та правила), такі не підписано ні власноручним, ні електронним підписом відповідача. У наданому додатку «Тарифи» немає жодних належних доказів про те, що ОСОБА_1 отримував кредит. У справі відсутні докази укладення договору в електронній формі. У єдиному підписаному відповідачем документі в анкеті-заяві процентна ставка не зазначена. Доданий до справи витяг з Умов та правил, затверджений рішенням Правління ПАТ «Універсал банк» згідно протоколу № 33 від 27.09.2017 був нечинним на момент підписання анкети-заяви від 30.07.2018, оскільки у період із 21.06.2018 до 15.08.2018 діяли інші Умови та правила, затверджені рішенням Правління ПАТ «Універсал банк», згідно протоколу № 23 від 21.06.2018. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов та Правил, а також Тарифи розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету, а також те, що вказані документи, на момент підписання анкети-заяви взагалі містили умови, зокрема, щодо сплати відсотків саме у розмірах і з порядком нарахування, зазначеному в документах, що додані Банком до позовної заяви. Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін щодо розміру відсотків, наданий банком Витяг з Умов та правил не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин. Банк не довів, що сторони обумовили у письмовому вигляді розмір відсотків за користування кредитом. Банк не надав доказів (електронних доказів) укладення договору в електронній формі, а тому місцевий суд помилково послався на Закон України «Про електронну комерцію» та Положення про застосування електронного підпису та електронної печатки в банківській системі України, затверджене постановою Правління НБУ від 14.08.2017 № 78. Відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем АТ «Універсал Банк» дотримався вимог, передбачених чинним законодавством України про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими Банк. Вказує, що до заборгованості за тілом кредиту в сумі 44421,33 грн включено суму незаконно нарахованих відсотків у розмірі 24871,82 грн. Тому визначену місцевим судом суму заборгованості слід зменшити на 24871,82 грн незаконно нарахованих відсотків, стягнувши з відповідача 19549,51 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Універсал Банк», просить подану апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість. Зокрема зазначає, що Умови та правила містять у собі також Тарифи, Таблицю обчислення вартості кредиту та Паспорт споживчого кредиту. Такі документи розміщено за посиланням http://www.monobank.ua./terms, що дає можливість клієнтам повторно ознайомитися з деталями договору. Відповідач 30.07.2018 підтвердив свою згоду з Умовами і правилами у момент реєстрації, коли Банком згенеровано і відправлено йому на мобільний номер ОТР-пароль, а споживач ввів цей пароль у мобільному додатку «Monobank». Відповаідач мав ознайомитися з Умовами і правилами, тарифами та натиснувши у додатку «Продовжити»,погодився з цими умовами іі правилами. Відповідач не заперечував особисте власноручне підписання анкети-заяви від 30.07.2018. Боржник здійснював поповнення картки, а отже розумів наслідки та був ознайомлений з Умовами і правилами.

Учасники справи та їх представники в жодне із судових засідань, які призначались апеляційним судом, не з`являлись, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Представник апелянта подав заяву про розгляд справи у відсутності апелянта та його представника.

Зважаючи на те, що позиція сторін суду відома, оскільки викладена у апеляційній скарзі та у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглянула справу за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ст. 247 ч. 2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 30.07.2018 між Банком та ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг, шляхом підписання відповідачем Анкети-заяви до договору про надання банківських послуг.

В анкеті-заяві зазначено, що своїм підписом у Анкеті-заяві відповідач підтвердив, що підписана ним Анкета-заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить договір про надання банківських послуг. Зазначено, що підписанням Анкети-заяви відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язався виконувати його умови.

До позовної заяви Банком долучено витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, Умов і правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, затверджених рішенням Правління ПАТ «Універсал Банк», згідно протоколу № 33 від 27.09.2017, в редакції Розпорядження № 19/1р від 25.09.2017.

До вказаних Умов і правил входять наступні додатки: Тарифи (8.1), Паспорт споживчого кредиту (8.2), Таблиця обчислення загальної вартості кредиту (8.3), котрі в анкеті-заяві зазначені складовими договору про надання банківських послуг (а.с. 22-24).

Додані Умови і правила, а також указані додатки не містять підписів сторін.

Наявні у справі Тарифи, Паспорт споживчого кредиту, Таблиця обчислення загальної вартості кредиту не містять відомостей про те, що вони стосуються ОСОБА_1 .

Відповідач ОСОБА_1 заперечує факт ознайомлення із доданими до позовної заяви документами, вказує, що їх не підписував, заперечує чинність указаних Умов і правил, які Банком додано до справи, зазначає, що на момент підписання анкети-заяви від 30.07.2018 (а саме у період із 21.06.2018 по 15.08.2018) діяли інші Умови та правила, затверджені рішенням Правління ПАТ «Універсал банк», згідно протоколу № 23 від 21.06.2018, в редакції Розпорядження №26р від 21.06.2018, що розміщені за посиланням https://www.monobank.ua/terms.

Як слідує з посилання, за яким розміщені Умови і правила у редакціях на момент виникнення спірних правовідносин, станом на 30.07.2018 (на момент підписання анкети-заяви), а саме у період із 21.06.2018 по 15.08.2018 дійсно були чинними Умови і правила, затверджені рішенням Правління ПАТ «Універсал банк», згідно протоколу № 23 від 21.06.2018, в редакції Розпорядження №26р від 21.06.2018 (https://www.monobank.ua/terms?&file=umovy-2018-06-21.pdf).

Отже, до позовної заяви долучено не ті Умови та правила, які існували на момент підписання відповідачем анкети-заяви.

Таким чином, Банком не додано до матеріалів справи Умов і правил (а також відповідних додатків Тарифів, Паспорту споживчого кредиту, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту), які були чинними на момент підписання анкети-заяви від 30.07.2018, не підтверджено, що вказані документи взагалі містили умови, зокрема, щодо сплати відсотків саме у розмірах і з порядком нарахування, зазначеному в документах, що додані Банком до позовної заяви.

Відповідно до довідки АТ «Універсал Банк» про наявність рахунку від 13.08.2021 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 відкрито рахунок № НОМЕР_1 (кредитна картка), валюта гривня, дата отримання картки 30.07.2018, зі строком дії до 09/24 (а.с. 108).

Згідно з довідкою про розмір встановленого кредитного ліміту від 09/08/2021, на підставі анкети-заяви від 30.07.2018 ОСОБА_1 надано кредит у розмірі 20000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картку НОМЕР_1 (а.с. 110).

Згідно наданого Банком розрахунку заборгованості за договором станом на 03.03.2021 заборгованість складає 44421,33 грн, в тому числі: залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 44421,33 грн. В той же час, згідно цього розрахунку, Банком, починаючи з 31.07.2019 і до 30.09.2020 щомісячно (в останній день місяця) нараховувались відсотки на залишок поточної заборгованості, на наступний день (в перший день наступного місяця) міститься інформація про сплату цих відсотків, і в наступному місяці заборгованість за тілом кредиту збільшувалась саме на відповідну суму нарахованих відсотків. Загальна сума нарахованих за цей період відсотків склала 24871,92 грн.

Відповідно до руху коштів по картці від 13.08.2021 ОСОБА_1 користувався кредитною (платіжною) карткою, а саме: розраховувався в магазинах, поповнював картку, знімав готівку, здійснював перекази грошових коштів на інші карткові рахунки (а.с. 89-107). В той ж час, із зазначеного документу вбачається, що Банком проводилось списання відсотків

ОСОБА_1 зазначає, що Банком неправомірно нараховано та списано відсотки в розмірі 24871,92 грн, та визнає, що у зв`язку з цим на таку суму має бути зменшена визначена Банком заборгованість.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Універсал Банк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

В анкеті-заяві позичальника від 30.07.2018 процентна ставка не зазначена.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за Анкетою-заявою від 30.07.2018, посилався на Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, які викладені на банківському сайті: https://www.Monobank.ua/terms як невід`ємну частину спірного договору та Тарифи користування кредитною карткою «Monobank».

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи Анкету-заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг Універсал Банку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, надані Витяг з Тарифів обслуговування кредитної картки «Monobank» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК, за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг неодноразово змінювалися самим АТ «Універсал Банк» з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків надані банком Витяг з Умов і правил та додатків до них не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Колегія суддів вважає необгрунтовними посилання Банку на те, що: відповідач підтвердив свою згоду з Умовами і правилами, які надано до справи, у момент реєстрації, коли Банком згенеровано і відправлено йому на мобільний номер ОТР-пароль, а споживач ввів цей пароль у мобільному додатку «Monobank»; відповаідач мав ознайомитися з Умовами і правилами, тарифами та натиснувши у додатку «Продовжити»,погодився з цими умовами іі правилами, виходячи з наступного.

Надані позивачем Умови і правила, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання Банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Суд вважає, що Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Універсал Банку, розміщені на сайті https://www.мonobank.ua/terms, а також відповідні додатки Тарифи, Паспорт споживчого кредиту, Таблиця обчислення загальної вартості кредиту, які містяться в матеріалах даної справи та не містять підпису відповідача, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 30.07.2018 шляхом підписання анкети-заяви.

Крім того, зазначення в анкеті-заяві про ознайомлення відповідача з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, без ідентифікації самих умов, як таких, що погоджені підписом відповідача, не може бути належним доказом ознайомлення та погодження відповідача саме з тією редакцією умов, на якій наполягає банк.

Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді процентів і неустойки (штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Конституційний Суд України у рішенні щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року №543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями.

З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, суд зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Тому, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем АТ «Універсал Банк» дотримався вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

Саме до такого правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року по справі №342/180/17, вказані висновки є обов`язковими для судів першої, апеляційної інстанції.

Апеляційним судом встановлено, що безпосередньо укладений між сторонами договір від 30.07.2018 у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним).

Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України позивач не пред`явив.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому суд вважає підставними вимоги про стягнення з боржника суми непогашеного тіла кредиту.

Аналогічну позицію в частині письмової форми договору та підстав врахування додаткових умов, не підписаних боржником, неодноразово висловлено Верховним Судом, зокрема при розгляді справи № 342/180/17-ц (Провадження № 14-131цс19) від 03.07.2019р.

Судова практика у цій категорії справ є незмінною, що не може свідчити про порушення прав банку (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19)».

Таким чином у справі, що розглядається апеляційним судом, встановлено, що:

в анкеті-заяві від 30.11.2018 ОСОБА_1 просив відкрити поточний рахунок та встановити кредитний ліміт згідно додатку до анкети-заяви, а строки здійснення періодичних платежів не встановлені, процентна ставка не зазначена (а. с. 88);

з розрахунку заборгованості ОСОБА_1 , вбачається, що Банком проводилось нарахування процентів, які зараховувались у загальну заборгованість за тілом кредиту загальна сума таких процентів становить 24 871,92 грн. (1350,35+1706,88+1921,00+798,32+1680,66+2107,64+2364,00+2433,20+1466,83+1499,97+1434,39+1443,60+1538,53+1588,75+1537,80=24871.92);

вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання з підстав та у розмірах, установлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України, Банк не пред`явив;

позивачем не додано до матеріалів справи Умов і правил (а також відповідних додатків Тарифів, Паспорту споживчого кредиту, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту), які були чинними на момент підписання анкети-заяви;

матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування;

відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем АТ «Універсал Банк» дотримався вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк;

із розрахунку заборгованості, а також довідки про рух коштів по картці слідує, що внесені боржником кошти на суму 24871,92 грн, неправомірно та безпідставно списано Банком на погашення відсотків.

Встановивши, що в анкеті-заяві від 30.11.2018 строки здійснення періодичних платежів за кредитом не встановлені, а тому неправомірним та безпідставним є списання Банком внесених на погашення боржником коштів в рахунок погашення відсотків за користування кредитом, а відтак суду слід зарахувати ці кошти (списані в рахунок погашення відсотків) саме на погашення тіла кредиту, у зв`язку з чим слід зменшити суму заборгованості за тілом кредиту (нараховану Банком в сумі 44421,33 грн) за рахунок протиправно списаних Банком відсотків (у розмірі 24871.92 грн) до розміру 19549,41 (44421,33-24871,92=19549,41).

Аналогічну позицію щодо зарахування на погашення тіла кредиту коштів, сплачених боржником на погашення неправомірно нарахованих відсотків, котрі не передбачено в анкеті-заяві, наведено у постанові Верховного Суду від 18.05.2022 у справі № 697/302/20 (провадження № 61-2498св22), в якій АТ «Універсал Банк» було пред`явлено вимоги про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank».

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, а рішення ухвалено судом з неправильним застосуванням норм матеріального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити частково - рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь Банку 19549,41 грн.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За подання позову в суді першої інстанції АТ «Універсал банк» було сплачено 2270,00 грн (а.с. 33), тому пропорційно до задоволеної частини вимог (44%) на його користь із ОСОБА_1 підлягало стягненню 998,80 грн.

За подання апеляційної скарги ОСОБА_1 було сплачено 3405,00 грн (а.с. 175), тому пропорційно до відмовленої частини вимог (56%) на його користь із АТ «Універсал банк» підлягало стягненню 1906,80 грн.

Відповідно до ч. 10 ст 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

У зв`язку з цим, відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України, із АТ «Універсал банк» на користь ОСОБА_1 слід стягнути різницю судового збору в розмірі 908,00 грн. (1906,80 -998,80=908).

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.2 ч. 1 ст. 374, п. 4 ст. 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 22 листопада 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Акціонерного товариства «Універсал банк» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал банк» (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, ) заборгованість за договором про надання банківських послуг від 30.07.2018 у розмірі 19549,41 гривень - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту).

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути із Акціонерного товариства «Універсал банк» на користь ОСОБА_1 908,00 гривень у відшкодування сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 липня 2022 року.

Головуюча:

Судді: