Справа № 466/3450/22
Провадження № 2/466/1668/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2022 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Єзерського Р.Б.

при секретарі Ваврин М.М.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Львівгаз» про стягнення збитків та моральної шкоди,-

установив:

01 червня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова з позовом до Акціонерного товариства «Львівгаз», в якому просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь 156 грн. 44 коп. збитків та 100000 грн. моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що він добросовісно сплачував рахунки ПАТ «Львівгаз» щодо надання йому послуг з постачання природного газу згідно поданих ним показників лічильника. Проте з квітня 2021 показники його лічильника не співпадали з показниками ПАТ «Львівгаз», зокрема він використав у квітні 265,82 куба газу, а рахунок отримав, що він нібито використав 124,01 куба газу. В подальшому до нього додому приходив контролер для звірки показників, внаслідок чого було виявлено різниця у показниках у квітні та травні, а саме - 141,81 кубів газу, за які він був змушений переплатити 156 грн. 44 коп., оскільки в квітні 2021 ціна на 1 куб газу становила суму у розмірі 6,85681 грн., а в травні 2021 7,95689 грн. Зазначає, що він неодноразово з даним питанням звертався до відповідача про надання йому акту взаємозвірки з метою виправлення вищезазначеної помилки, проте недоліки так і не були відповідачем усунуті. Оскільки він є інвалідом 2-ї групи, часто хворіє і такі неправомірні дії та поведінка відповідача завдали йому значних душевних страждань, тому він завдану йому моральну шкоду оцінює у розмірі 100000 грн., які він просить стягнути з відповідача на свою користь. У зв`язку із вищенаведеним змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

30 червня 2022 на адресу суду від представника АТ «Львівгаз» Турчиняка Я.І. надійшов відзив на позовну заяву, у якому просить суд у задоволенні позову позивача відмовити, оскільки ним жодним чином не обґрунтована сума за відшкодування моральної шкоди у розмірі 100000 грн., яка у 639 разів перевищує суму за нібито завдані йому збитки.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні у задоволенні позову просила відмовити з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши учасників справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що у позові слід відмовити з таких підстав.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правовідносини.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України).

Позивач ОСОБА_1 , який справно сплачував послуги за газопостачання, подаючи АТ «Львівгаз» показники свого лічильника, виявив, що з квітня 2021 показники його лічильника не співпадали з показниками АТ «Львівгаз», зокрема він використав 265,82 куба газу, а рахунок отримав, що він нібито використав 124,01 куба газу, таким чином різницю між вказаними показниками він сплатив у травні 2021 за підвищеним тарифом, оскільки тариф у квітні був один, а у травні він збільшився, внаслідок чого, не з його вини збитки склали суму у розмірі 156 грн.44 коп., тому позивач і звернувся до суду з даним позовом.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 є споживачем послуг АТ «Львівгаз» щодо надання йому послуг по газопостачанню.

06 жовтня 2021 позивач ОСОБА_1 звертався до АТ «Львівгаз» із заявою, у якій просив підписати акт звірки по кількості спожитого кубів газу за вісім місяців 2021 року.

Згідно акту звірки складеного позивачем ОСОБА_1 за його особовим рахунком НОМЕР_1 , позивачем ОСОБА_1 за період з лютого 2021 по вересень включно спожито 1228,82 куба газу. Дану звірку суд бере за основу, оскільки така підписана представником АТ «Львівгаз» та завірена печаткою та позивачем ОСОБА_1 , яка ним і була складена.

03 листопада 2021 за №790-ЛВ-19379-1121 АТ «Львівгаз» у відповідь на заяву ОСОБА_1 від 06.10.2021 повідомлено, що питання по суті звернення врегульовано, абонент відмовився від письмової відповіді.

В подальшому, 05 листопада 2021 позивач знову звернувся до АТ «Львівгаз», у якому зазначив, що АТ «Львівгаз» допущено помилки, які він не виправляє, зокрема позивачем у квітні 2021 було подано АТ «Львівгаз», що він спожив 124,01 куба газу, а фактично було спожито 265,82 куба газу, різниця склала 141,81 куба газу. У травні 2021 позивачем було спожито та подано АТ «Львівгаз» 29,00 кубів газу, а АТ «Львівгаз» зазначив про споживання 169,99 кубів газу позивачем. Зазначає, що АТ «Львівгаз» переніс об`єм спожитого газу із квітня на травень, проте замість додати 141,81 куба газу він додав 140,99 куба газу, оскільки у травні змінилася ціна вартості газу, тому і виникла заборгованість у позивача, проте у судовому засіданні позивач ОСОБА_1 визнав, що він не доплатив за вказані куби газу, які дійсно були ним спожиті, внаслідок чого і утворилася заборгованість. Крім того, позивач ОСОБА_1 зазначає, що ним вдалося підписати з АТ «Львівгаз» акт звірки з лютого по вересень 2021 з конкретними і правильними об`ємами спожитого ним газу по місяцях, тому суд вважає вказаний акт як єдиний та належний доказ, який суд бере до уваги.

Таким чином, загальні показники лічильника газу за період з лютого 2021 по вересень 2021 становлять 1228,82 кубів газу, розбіжностей судом не виявлено, які були узгоджені між сторонами по справі вказаним актом звірки, щодо розбіжностей показників у квітні та травні, які на думку суду зводяться до загального показника за період з лютого 2021 по вересень 2021 та становлять все ті ж 1228,82 кубів газу, які на думку суду є правомірними, крім того, жодних заперечень у квітні щодо правильності нарахування газу відповідачем, позивачем не пред`являлося, проте після донарахування АТ «Львівгаз» не врахованих у квітні 2021 кубів газу до показників газу за травень 2021, у позивача зразу виникли питання щодо їх законності, хоча жодних доказів щодо незаконності такого перерахунку суду не надано, також позивачем не наведено жодних доказів та підтвердження того, що вартість газу у травні є більшою за квітень, тому суд у зв`язку із вищенаведеним, вважає позовні вимоги позивача безпідставними, та приходить до висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача збитків.

Крім того, відповідно ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнавала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї, чи близьких родичів.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в спорах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» встановлено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому саме полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визнаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Пункт 5 Постанови встановлює, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру. За яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (у тому числі інтелектуальної), прав наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

У позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходить, визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується.

Позивачем не обґрунтовано належними та достовірними доказами наявність моральної шкоди, а також не доведено протиправність діяння АТ «Львівгаз». Відсутній причинний зв`язок між шкодою і протиправним діянням та виною відповідача.

Крім того, Правилами постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496, які набрали чинності 27.11.2015, Кодексом газорозподільних систем, затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015, ЗУ «Про ринок природного газу», Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2500, зареєстрована у Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1386/27381 і Типовим договором розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498, зареєстрована у Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1384/27289, не передбачено відшкодування Споживачу моральної та/або майнової шкоди.

Таким чином, оскільки позивачем не наведено жодних доказів протиправної поведінки відповідача, нічим не доведено факту заподіяння позивачу моральної шкоди, тому у даній частині позовної вимоги про стягнення моральної шкоди слід відмовити.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки вони є необґрунтованими та не підтверджуються належними доказами.

Керуючись ст. ст. 2, 81, 89, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

у задоволенні позову ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 до Акціонерного товариства «Львівгаз», , місцезнаходження: м. Львів, вул. Золота, 42 про стягнення збитків та моральної шкоди - відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення виготовлений 08.07.2022 року.

Суддя Р. Б. Єзерський