Справа № 201/9578/20
Провадження № 2/204/633/22
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2022 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

участю секретаря Єфімової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Кондитерська фабрика «АВК» м. Дніпро» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів, -

В С Т А Н О В И В :

27.10.2021 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровськ надійшла цивільна справа за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Кондитерська фабрика «АВК» м. Дніпро» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів за підсудністю відповідно до ухвали Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 02.07.2021 року, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 29.09.2021 року.

Згідно з позовом, у жовтні 2020 року представник ПАТ «Кондитерська фабрика «АВК» м. Дніпро звернувся до суду із позовною заявою, у якій просив суд присудити до стягнення з відповідача грошові кошти у сумі 68 947 євро 73 євроценти (68 564 євро 52 євроценти безпідставно отримана сума основної винагороди та 383 євро 21 євроцент 3% річних); 10 727 долари США 93 центи (10 668 долари С ША 30 центів безпідставно отримана сума основної винагороди та 59 доларів США 63 центи 3% річних); 5 201 гривні 02 копійки (5 172 гривні 11 копійок безпідставно отримана сума основної винагороди та 28 гривень 91 копійка 3% річних) та судові витрати по справі в повному обсязі.

В обґрунтування позову зазначено, що 13.12.2018 року Господарським судом Донецької області було задоволено частково позовну заяву ПАТ «Промінвестбанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки та застави ( що належать ПрАТ «АВК» м. Дніпро») шляхом продажу на прилюдних торгах в рахунок погашення заборгованості Приватного акціонерного товариства «АВК» за кредитним договором у розмірі 1 372 467 511, 28 грн. у межах справи №905/2864/15. На підставі вказаного рішення Господарським судом Донецької області було видано наказ №905/2864/15 від 04.03.2019. Так, 16.12.2019 року приватним виконавцем Бурхан-Крутоус Лілією Анатоліївною було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60892369. Також, 16.12.2019 року у межах ВП № 60892369 відповідачем було винесено постанову про стягнення з ПрАТ «Кондитерська фабрика «АВК» м. Дніпро» основної винагороди у сумі 137 246 751,13 грн. Як стало відомо позивачу, 29.01.2020 року приватним виконавцем Бурхан-Крутоус Л.А. у ВП № 60892369 було повернуто виконавчий документ у зв`язку із поданням стягувачем письмової заяви про повернення виконавчого документа без виконання. У цей же день, приватним виконавцем Мосейко А.Г. було відкрито виконавче провадження № 61103953 з примусового виконання постанови про стягнення на користь ОСОБА_1 основної винагороди у ВП 60892369. Так, 05.02.2019 року приватним виконавцем Мосейко А.Г. було направлено до філії Дніпропетровського обласного відділення АТ «Ощадбанк» платіжні вимоги на виконання постанови приватного виконавця Бурхан-Крутоус Л.А. від 16.12.2019, внаслідок чого з рахунків ПрАТ «Кондитерська фабрика «АВК» м. Дніпро» № НОМЕР_1 у Філії-Дніпропетровському обласному управлінні АТ «Ощадбанк» було списано: 68 564 євро, 52 євроценти; 10 668 доларів США, 30 центів; 5 167 гривень 35 копійок; 4 гривні 08 копійок; 0 гривень 68 копійок. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.03.2020 року у справі №160/1415/20, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 29.07.2020 року, визнано протиправними та скасовано: постанову приватного виконавця Бурхан-Крутоус від 16.12.2019 про стягнення з ПрАТ «Кондитерська фабрика «АВК» м. Дніпро» основної винагороди в сумі 137 246 751,13 грн. у виконавчому провадженні № 60892369; постанову приватного виконавця Мосейко Анжели Геннадіївни від 29.01.2020 року про відкриття виконавчого провадження у виконавчому провадженні № 61103953; постанову приватного виконавця Мосейко А.Г. від 29.01.2020 про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 61103953; постанову приватного виконавця Мосейко А.Г. від 29.01.2020 про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 61103953; постанову приватного виконавця Мосейко А.Г. від 29.01.2020 про арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 61103953. Отже, з огляду на визнання постанови про стягнення основної винагороди протиправною, кошти, одержані ОСОБА_1 шляхом примусового виконання цієї постанови, мали бути повернуті ПрАТ «Кондитерська фабрика «АВК» м. Дніпро», як такі, що набуті відповідачем безпідставно.

Отже, з огляду на неповернення відповідачем стягнутої суми основної винагороди після набрання законної сили рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного у справі №160/1415/20 позивач наразі має право вимагати повернення йому цієї суми, а також 3 % річних від неї за період з 30.07.2020 року до 01.10.2020 року. З огляду на неповернення відповідачем вказаних коштів, позивач вважає, що наразі наявні підстави для їх стягнення у судовому порядку.

1 липня 2021 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач просила відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі у зв`язку із не порушенням прав позивача її рішенням, діями чи бездіяльністю. В обґрунтування позиції зазначено, що відповідач здійснила комплекс дій, що були направлені на виконання рішення, які завершились тим, що відповідач встигла виставити відповідне майно на примусову реалізацію у системі «СЕТАМ», і не з її вини примусова реалізація майна не відбулась. Вважає, що кошти у розмірі 2 871 055 грн. 91 коп., які вона отримала в межах виконавчого провадження відкритого приватним виконавцем Мосейко А.Г., є не безпідставно набутими, а її заробітною платою. Так, стягнення виконавчого збору (основної винагороди) є не правом, а обов`язком приватного виконавця при відкритті виконавчого провадження. Таким чином, діяльність приватного виконавця для фізичної особи, яка має такий статус є основною та такою від зайняття якою виконавець отримує дохід. Відповідач вважає, що не можливо вести мову і про недобросовісність з боку набувача, оскільки згадані грошові суми перераховувались на законних підставах в рамках виконавчого провадження за відповідними документами. Крім того, відповідач заперечує і щодо стягнення 3% річних на користь позивача.

10 січня 2022 року позивачем було подано до суду відповідь на відзив у якому зазначено, що останній не погоджується із твердженнями відповідача та вважає їх безпідставними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Так, позивач додатково наголошує на тому, що останній звернувся до суду з цим позовом на підставі того, що правова підстава для стягнення з ПрАТ «КФ «АВК м. Дніпро» основної винагороди відпала, а тому наразі відповідач без жодної правової підстави користується коштами позивача.

28 січня 2022 року відповідачем додатково подано заперечення на позовну заяву. Так, крім раніше зазначеного у відзиві, відповідач вказує, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту. Відповідач вважає, що в даному випадку у позивача існує можливість скористатись спеціальним порядком захисту права, який напряму передбачений законодавством про виконавче провадження. Якщо позивач не виявив бажання ним скористатись, то це не є підставою для задоволення позову.

У судове засідання представник позивача адвокат Кобук Р. не з`явився, надавши на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Приймаючи участь у попередньому засіданні позовні вимоги підтримував повністю та просив задовольнити.

Відповідач та її представник адвокат Шустров Є.Ф. у судове засідання не з`явились, були належним чином та своєчасно сповіщені про час та місце судового засідання, причини неявки суду не повідомили. Але раніше у судових засіданнях представник відповідача приймав участь, заперечував проти задоволення позову у повному обсязі, також надавав до матеріалів справи новий відзив 08.12.2021 року та заперечення на позов від 28.01.2022 року.

Крім того, раніше у судовому засіданні 04.08.2022 року, представником відповідача Шустровим Є.Ф. було заявлено клопотання про залучення до участі у справі у якості третьої особи приватного виконавця Мосейко А.Г., але судом протокольною ухвалою у задоволенні даного клопотання було відмовлено, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 53 ЦПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. А дане рішення суду з приводу заявлених вимог не стосується прав та обов`язків приватного виконавця Мосейко А.Г.

Враховуючи зазначене, а також те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим частиною 3 статті 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.

Так, судом встановлено, що 13.12.2018 року Господарським судом Донецької області було задоволено частково позовну заяву ПАТ «Промінвестбанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки та застави, що належать ПрАТ «АВК» м. Дніпро», шляхом продажу на прилюдних торгах в рахунок погашення заборгованості Приватного акціонерного товариства «АВК» за кредитним договором у розмірі 1 372 467 511, 28 грн. у межах справи №905/2864/15 (а.с. 10-250 том 1, а.с. 1-24 том 2).

16.12.2019 року представник Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» звернувся до приватного виконавця Бурхан-Крутоус Лілії Анатоліївни з заявою про відкриття виконавчого провадження, на підставі наказу про примусове виконання рішення Господарського суду Донецької області, виданого Господарським судом Донецької області від 04.03.2019 року у справі № 905/2864/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до Приватного акціонерного товариства «АВК» про звернення стягнення на предмет застави.

16.12.2019 року приватним виконавцем Бурхан-Крутоус Лілією Анатоліївною було відкрито виконавче провадження ВП № 60892369 за результатом розгляду вищезазначеної заяви стягувача про примусове виконання наказу № 905/2864/15 від 04.03.2019 року, виданого Господарським судом Донецької області, відповідно до якого в рахунок погашення заборгованості приватного акціонерного товариства АВК (87510, Донецька область, м. Маріуполь, просп. Луніна, 42, код 30482582) за кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 20-2577/2-1 від 28.09.2011 р. перед публічним акціонерним товариством Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (01001, м. Київ, пров. Шевченка, 12, код 000390002) у розмірі 1 372 467 511,28 грн., з яких заборгованість за кредитом в сумі 60600000,00 дол. США, що в гривневому еквіваленті (по курсу НБУ за 1 долар США 21,986687 грн.) складає 1 332 393 232,20 грн., заборгованість по процентам у сумі 1 060 362,84 дол. США, що в гривневому еквіваленті (по курсу НБУ за 1 долар США 21,98667 грн.) складає 747 607,42 дол. США, що в гривневому еквіваленті (по курсу НБУ за 1 долар США 21,9866787 грн.) складає 16 437 410,34 грн., заборгованість по комісії сумі 315 230,37 грн., пеня за несплату комісії і сумі 7772,80 грн. вирішено звернути стягнення на: 1) нерухомість, що є предметом іпотечного договору № 20-2589/3-1 від 28.09.2011, нотаріально посвідченого за реєстровим № 1083 (з урахуванням змін від 03.09.20152), яка належить на праві власності Публічному акціонерному товариству Кондитерська Фабрика А.В.К. м. Дніпропетровськ (згідно переліку); - шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження із визначенням початкової ціни предметів іпотеки для їх подальшої реалізації за ціною - 97241408,00 грн. без ПДВ, визначеної висновком судової будівельно-технічної експертизи № 3 від 26.05.2016 року, що складений Донецьким науково-дослідним інститутом судових експертиз; 2) нерухомість, що є предметом іпотечного договору № 20-2623/3-1 від 28.092011, нотаріально посвідченого за реєстровим № 1103 (з урахуванням змін від 25.07.2012, 03.09.2012), яка належить на праві власності Публічному акціонерному товариству Кондитерська Фабрика А.В.К. м. Дніпропетровськ (згідно переліку); - шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження із визначенням початкової ціни предметів іпотеки для їх подальшої реалізації за ціною - 23484007,00 грн. без ПДВ, визначеної висновком судової будівельно-технічної експертизи №3 від 26.05.2016 року, що складений Донецьким науково-дослідним інститутом судових експертиз; 3) транспортні засоби, які є предметом договору застави транспортних засобів № 20-2586/3-1 від 28.09.2011 (з урахуванням змін від 25.07.2012, 03.09.2012, 26.12.2013), які належать на праві власності Публічному акціонерному товариству Кондитерська Фабрика А.В.К. м. Дніпропетровськ (згідно переліку); - шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження із визначенням початкової ціни предметів іпотеки для їх подальшої реалізації за ціною - 987531,09 грн. без ПДВ, визначеної висновком судової будівельно-технічної експертизи № 4 від 26.05.2016 року, що складений Донецьким науково-дослідним інститутом судових експертиз; 4) основні засоби, які є предметом договору застави № 20-2586/3-1 від 28.09.2011 (з урахуванням змін від 25.07.2012, 03.09.2012, 26.12.2013), які належать на праві власності Публічному акціонерному товариству Кондитерська Фабрика А.В.К. м. Дніпропетровськ (згідно переліку); - шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження із визначенням початкової ціни предметів іпотеки для їх подальшої реалізації за ціною - 42041172,27 грн. без ПДВ, визначеної висновком судової будівельно-технічної експертизи №5 від 30.09.2016 року, що складений Донецьким науково-дослідним інститутом судових експертиз; 5) основні засоби, які є предметом договору застави №20-0593/3-1 від 24.04.2015, які належать на праві власності Публічному акціонерному товариству Кондитерська Фабрика А.В.К. м. Дніпропетровськ (згідно переліку); - шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження із визначенням початкової ціни предметів іпотеки для їх подальшої реалізації за ціною - 9446133,85 грн. без ПДВ, визначеної висновком судової будівельно-технічної експертизи №5 від 30.09.2016 року, що складений Донецьким науково-дослідним інститутом судових експертиз (а.с. 27-160 том 2).

16.12.2019 року приватним виконавцем Бурхан-Крутоус Лілією Анатоліївною у ВП № 60892369 винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди, якою постановлено стягнути з боржника - Приватного акціонерного товариства «Кондитерська фабрика «АВК» м. Дніпро» основну винагороду у сумі 137 246 751,13 грн. (а.с. 161-229 том 2).

Встановлено, що 24.01.2020 року представник Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» звернувся до приватного виконавця Бурхан-Крутоус Лілії Анатоліївни з заявою за вх. № 132 про повернення стягувачу виконавчого документа.

29.01.2020 року приватним виконавцем Бурхан-Крутоус Лілією Анатоліївною було винесено постанову у ВП № 60892369 про повернення виконавчого документа стягувачу.

29.01.2020 року приватним виконавцем Мосейко Анжелою Геннадіївною було відкрито виконавче провадження ВП № 61103953 за результатом розгляду заяви стягувача приватного виконавця Бурхан-Крутоус Лілії Анатоліївни про примусове виконання постанови № 608922369, виданої 16.12.2019 року про стягнення з боржника -приватного акціонерного товариства «Кондитерська фабрика «АВК» м. Дніпро основної винагороди приватного виконавця у сумі 137 246 751,13 грн. (а.с. 232-233 том 2).

Крім того, судом встановлено, що приватним виконавцем Мосейко Анжелою Геннадіївною під час здійснення виконавчих дій у ВП № 61103953 також було винесено постанову про арешт коштів боржника від 29.01.2020 року, постанову про арешт майна боржника від 29.01.2020 року, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 29.01.2020 року (а.с. 234-238 том 2).

З матеріалів справи вбачається, що приватним виконавцем Мосейко А.Г. було направлено до філії Дніпропетровського обласного відділення АТ «Ощадбанк» платіжні вимоги на виконання постанови приватного виконавця Бурхан-Крутоус Л.А. від 16.12.2019 внаслідок чого з рахунків ПрАТ «Кондитерська фабрика «АВК» м. Дніпро» було списано:

- 1 882 096 гривні 07 копійок з рахунку Позивача № НОМЕР_2 у Філії- Дніпропетровському обласному управлінні АТ «Ощадбанк» (а.с. 243 том 2);

- 265 640 гривень 67 копійок з рахунку Позивача № НОМЕР_3 у Філії-Дніпропетровському обласному управлінні АТ «Ощадбанк» (а.с. 242 том 2);

- 5 167 гривень 35 копійок з рахунку Позивача № НОМЕР_3 у Філії- Дніпропетровському обласному управлінні АТ «Ощадбанк» (а.с. 239 том 2);

- 4 гривні 08 копійок з рахунку Позивача № НОМЕР_4 у Філії- Дніпропетровському обласному управлінні АТ «Ощадбанк» (а.с. 241 том 2);

- 0 гривень 68 копійок з рахунку Позивача № НОМЕР_2 у Філії- Дніпропетровському обласному управлінні АТ «Ощадбанк» (а.с. 240 том 2).

Не погодившись із зазначеним, позивач звернувся до суду та рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 3 березня 2020 року встановлено, що під час винесення постанови про стягнення основної винагороди від 16.12.2019 року ВП № 60892369, яка виносилась одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, приватний виконавець Бурхан-Крутоус Лілія Анатоліївна керувалась статтями, які передбачають стягнення виконавчого збору/основної винагороди за наслідками закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа та порядку розподілу стягнутих з боржника грошових сум, що не відповідало стадії виконавчого провадження, і тому судом вирішено: визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця Бурхан-Крутоус Лілії Анатоліївни від 16.12.2019 про стягнення з ПрАТ «Кондитерська фабрика «АВК» м. Дніпро» основної винагороди в сумі 137 246 751,13 грн у виконавчому провадженні № 60892369; визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця Мосейко Анжели Геннадіївни від 29.01.2020 про відкриття виконавчого провадження у виконавчому провадженні № 61103953; визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця Мосейко Анжели Геннадіївни від 29.01.2020 про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 61103953; визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця Мосейко Анжели Геннадіївни від 29.01.2020 про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 61103953; визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця Мосейко Анжели Геннадіївни від 29.01.2020 про арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 61103953 (а.с. 35-50 том 4).

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2020 року вищезазначене рішення залишено без змін (а.с. 51-58 том 4).

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність та допустимість кожного письмового доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтею 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» №1403-VIII встановлено, що за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода.

Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової.

Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді:

1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру;

2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Якщо суму, передбачену в частині четвертій цієї статті, стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

З огляду на наведені вище норми, належним порядком стягнення основної винагороди приватного виконавця при виконанні рішення про звернення стягнення на нерухомість, транспортні засоби, основні засоби, які є предметом договору застави шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження є її виплата пропорційно до фактично стягнутої суми від реалізації такого майна на прилюдних торгах.

Враховуючи вищенаведене, та як вже було встановлено судом, оскільки приватним виконавцем у постанові від 16.12.2019 року ВП № 60892369 про стягнення з боржника основної винагороди не було встановлено порядок стягнення такої винагороди, тому позивач мав правомірні очікування стосовно стягнення суми основної винагороди, виходячи з її розрахунку пропорційно до фактично стягнутої суми від реалізації такого майна на прилюдних торгах.

Основна винагорода, що встановлюється у вигляді фіксованої суми, стягується після повного виконання рішення (частина шоста статті 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»).

Верховний Суд у постанові в справі № 260/801/19, аналізуючи положення частин четвертої та п`ятої статті 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень та рішень інших органів», дійшов висновку, що питання розміру основної винагороди приватного виконавця залежить від суми фактичної стягнутої ним суми, а не від суми зазначеної у виконавчому документі.

Оскільки приватним виконавцем не було виконано рішення Господарського суду Донецької області від 13.12.2018 року у справі № 905/2864/15 шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, то, на думку суду, не було правових підстав для стягнення основної винагороди у вигляді відсотка від фактично стягнутої суми.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що за своїм призначенням основана винагорода приватного виконавця є винагородою приватному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови що такі заходи призвели до повного або часткового виконання рішення та стягується з боржника в пропорційному до фактично стягнутої суми розмірі.

У справі, що розглядається, приватним виконавцем не було стягнуто з боржника на користь стягувача зазначених у виконавчому документі сум, тому і підстав для стягнення основної винагороди немає. Суд звертає увагу на те, що реалізації майна на прилюдних торгах не відбулося, та відповідно і стягнення. Таким чином, зазначена постанова про стягнення з боржника основної винагороди суперечить принципам, що встановлені ст. 4 Закону України №1403-VIII, та сума стягнута виконавцем як основна винагорода є безпідставно набутими коштами.

Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладено у Постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14.07.2020 року у справі № 725/5093/17

Постанова приватного виконавця Бурхан-Крутоус Л.А., на підставі якої вказані кошти було стягнуто, визнана протиправною та скасована рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.03.2020 року у справі № 160/1415/20, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 29.07.2020 року. Тобто, правова підстава заволодіння відповідачем коштами ПрАТ «Кондитерська фабрика «АВК» м. Дніпро», відпала.

У зв`язку із зазначеним, суд вбачає наявність підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача безпідставно набутих грошових коштів у сумі 2 152 908 гривень 85 копійок, що підтверджується платіжними дорученнями наявними у матеріалах справи.

Що стосується вимоги позивача щодо стягнення з відповідача безпідставно отриманих коштів у валюті євро у сумі 68 947 євро 73 евроценти та 10 727 доларів США 93 центи, то дані вимоги задоволенню не підлягають, оскільки з матеріалів справи вбачається (а.с. 244, 245 Т. 2), що відповідно до платіжних доручень в іноземній валюті, перерахування коштів для обов`язкового продажу було здійснено АТ «Державний ощадний банк», після чого грошові кошти у загальній сумі 2 152 908 грн. 85 коп. були перераховані у гривні на виконання постанови про стягнення основної винагороди від 16.12.2019 року ВП № 60892369 (а.с. 239-243 Т. 2). Оскільки, особа яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно, а в даному випадку відповідачка отримала суму грошових коштів у гривні, то підстав для повернення даного майна у іншій валюті, не має.

Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача 3 відсотків річних від суми безпідставно набутих коштів, то суд зазначає наступне.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України, грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Із предмета позову та обставин справи вбачається, що в даному випадку між сторонами виникли відносини з приводу безпідставно набутих коштів, що не є борговим зобов`язанням, до якого можна застосувати положення ст. 625 ЦК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ПрАТ «КФ «АВК» м. Дніпро» про стягнення 3% річних є необґрунтованими, тому у їх задоволені слід відмовити у повному обсязі в зв`язку з безпідставністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем за позовом було заявлено суму позову у розмірі 2 600 537 грн. 68 коп. та було сплачено судовий збір у розмірі 39 008 грн. 10 коп.

Враховуючи, що позов підлягає частковому задоволенню, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню пропорційна сума судового збору у розмірі 21 529 грн. 09 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями ст. ст. 625, 1212 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 76 - 82, 137, 141, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Кондитерська фабрика «АВК» м. Дніпро» (адреса місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Журналістів, буд. 11) до ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення безпідставно набутих коштів задовольнити частково.

Стягнути ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Кондитерська фабрика «АВК» м. Дніпро» безпідставно набуті грошові кошти у сумі 2 152 908 гривень 85 копійок, судовий збір у розмірі 21 529 гривень 09 копійок, а всього 2 174 437 гривень 94 копійки.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Дубіжанська