ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Постанова

Іменем України

23 лютого 2022 року м. Херсон

Єдиний унікальний номер справи: 650/806/21

Номер провадження: 22-ц/819/92/22

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого Радченка С.В.,

суддів: Вейтас І.В., Кузнєцової О.А.

Учасники справи:

Представник відповідача Булгакова О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» на додаткове рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 08 листопада 2021 року, ухваленого під головуванням судді Хомик І.І., у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: Приватний нотаріус ІваноФранківського міського нотаріального округу ІваноФранківської області Личук Тарас Володимирович, Приватний виконавець Херсонського виконавчого округу Манікін Дмитро Сергійович, Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог і рішення суду першої інстанції

У липні 2021 року позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом.

Рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 19 жовтня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, вирішено: визнати виконавчий напис від 22.09.2020 року, реєстраційний № 3742 вчинений Приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованості за кредитним договором № 850001 від 22.11.2011 р. в розмірі 84 019,06 грн., в тому числі 300,00 грн. плата за оформлення самого виконавчого напису приватним нотаріусом Личук Т. В., таким, що не підлягає виконанню повністю; стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», на користь ОСОБА_1 908,00 грн. судового збору.

25 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по даній справі щодо стягнення судових витрат, а саме: витрат на професійну правничу допомогу в сумі 44 832,50 грн., витрат на здійснення поштових відправлень в сумі 88,00 грн., а всього 44 920,50 грн.

Додатковим рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 08 листопада 2021 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» на користь ОСОБА_1 витрати за надання правничої допомоги в розмірі 44 920,50 грн.

Рішення суду мотивоване тим, що витрати позивача на професійну правничу допомогу є фактично понесеними останнім і тому наявні всі підстави для їх компенсації за рахунок відповідача, вимоги до якого були задоволені у повному обсязі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не погоджуючись з додатковим рішенням суду ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить додаткове рішення суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що витрати позивача на правничу допомогу не є належним чином підтвердженими, судом не досліджувалося питання наявності в адвоката каси та касової книги, а також наявність видаткових касових ордерів або платіжних доручень про передачу коштів адвокату, тобто витрати позивача на таку допомогу не є фактичними та неминучими, і, відповідно, відшкодуванню не підлягають. На підтвердження даних міркувань апелянт наводить приклади правових позицій, викладених у відповідних постановах Верховного суду.

На думку апелянта, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що розмір витрат на правничу допомогу позивача є необґрунтованим, непропорційним до предмета спору, та таким, що суперечить принципам справедливості і розумності, та не є співмірним із фактично виконаною представником позивача роботою.

Крім того, апелянт зазначає, що судом першої інстанції під час розгляду заяви позивача про ухвалення додаткового рішення, було порушено процесуальні норми щодо його належного повідомлення про дату та час розгляду зазначеного питання. Дані обставини позбавили апелянта можливості своєчасно надати свої заперечення щодо необґрунтованості заявленого позивачем розміру витрат на правничу допомогу.

Доводи осіб, які подали відзив (заперечення) на апеляційні скарги

В своїх запереченнях представник відповідача ОСОБА_2 просила відхилити доводи апеляційної скарги та залишити без змін додаткове рішення суду.

Висновки апеляційного суду

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 25 червня 2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір про надання правової допомоги.

Згідно детального опису робіт (надання послуг) та акту від 25 жовтня 2021 року з розрахунком суми винагороди, адвокатом Булгаковою О.А. під час розгляду справи №650/806/21 станом на 25 жовтня 2021 року були виконані наступні роботи (а.с.12,13):

- зустріч з клієнтом та консультація 567,50 грн.;

- правовий аналіз документів та оцінка доказів, узгодження правової позиції 567,50 грн.;

- аналіз вітчизняного законодавства, що регулює спірні правовідносини -1 135,00 грн.;

- аналіз судової практики та рішень ЄСПЛ 2 270,00 грн.;

- підготовка та подання заяви про забезпечення позову 11 350,00 грн.;

- підготовка та подання позовної заяви 18 727,50 грн.;

- правовий аналіз відзиву на позовну заяву 5 675,00 грн.;

- підготовка та подання заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції 1 135,00 грн.;

- підготовка заяви про здійснення розподілу судових витрат 1 135,00 грн.;

- здійснення поштових відправлень на суму 53,00 грн. та 35,00 грн. (а.с.10,11)

Відповідно до акту здачі-прийняття надання послуг № 1 від 04 листопада 2021 року перераховані послуги були передані адвокатом та отримані клієнтом.

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера № 061/2021 від 25.06.2021 року та копії квитанції від 04.11.2021 р., ОСОБА_1 здійснила оплату на ім`я адвоката Булгакової О.А. суму в розмірі 5 000,00 грн. та суму в розмірі 39 920,50 грн. відповідно до договору про надання правової допомоги від 25 червня 2021 року (а.с.9,29).

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Частиною першою статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із частинами першою - четвертою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, подібних висновків дійшов Верховний Суд у своїх постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 26 червня 2019 у справі № 813/481/18, від 21 січня 2021 року у справі № 280/2635/20 (провадження № К/9901/29763/20),

Пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України передбачає, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Оскільки цивільне, господарське та адміністративне судочинство відповідно до вищезазначених постанов Верховного Суду об`єднані основоположним принципом, що полягає у забезпеченні відшкодування витрат сторони, на користь якої ухвалено судове рішення, враховуючи те, що процесуальні вимоги до доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу є тотожними для всіх видів судочинства, отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Таким чином, проаналізувавши у даній справі надані позивачем докази на підтвердження понесених нею витрат на правову допомогу, наявності договірних відносин між адвокатом та позивачем, та факту надання юридичних послуг, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для стягнення на користь позивача таких витрат.

З огляду на зазначене, доводи ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про те, що витрати позивача на правничу допомогу не є належним чином підтвердженими є необґрунтованими.

Проте, колегія суддів не може погодитися з визначеним судом першої інстанції розміром витрат позивача на правничу допомогу виходячи з наступного.

У постанові Верховного Суду від 09 листопада 2021 року справа № 648/2776/20 зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 зробив висновок, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Як вбачається з матеріалів справи, заявлена в суді першої інстанції загальна сума витрат на правову допомогу в розмірі 44 920,50 грн., на яку претендує позивач, становить більше 50% відсотків від ціни позову.

На підставі наведеного, з урахуванням заперечень відповідача про завищений розмір витрат на правничу допомогу та не співмірність заявленої суми наданим адвокатом послугами, та враховуючи складність даної справи, яка в силу закону є малозначною, а також ту обставину, що відносно виниклих між сторонами правовідносин існують усталені правові позиції Верховного Суду, що не потребує особливих зусиль для адвоката позивача у їх вивчені та викладення своєї позиції у конкретній справі, колегія суддів вважає, що заявлена позивачем сума не є співмірною наданим послугам (є завищеною) та підлягає зменшенню.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а додаткове рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру витрат за надання правничої допомоги, стягнутих з ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» на користь ОСОБА_1 , підлягає зміні з 44 920,50 грн. до 15 000,00 грн.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» задовольнити частково.

Додаткове рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 08 листопада 2021 року змінити, зменшивши стягнуту з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» на користь ОСОБА_1 суму витрат за надання правничої допомоги з 44 920,50 грн. до 15 000,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 24 лютого 2022 року.

Головуючий С.В. Радченко

Судді І.В. Вейтас

О.А. Кузнєцова