РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2022 року

м. Рівне

Справа № 569/23730/21

Провадження № 22-ц/4815/985/22

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчук Н. М.,

суддів: Хилевича С. В., Шимківа С. С.

учасники справи:

заявник адвокат Слаква-Марчук Наталія Володимирівна,

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Еталон»

в особі Рівненського відділення

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Слакви-Марчук Наталії Володимирівни на додаткове рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 02 червня 2022 року, ухвалене в м. Рівне та проголошене повним текстом,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» в особі Рівненського відділення про стягнення моральної та матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Рішенням Рівненського міського суду від 03 травня 2022 року вказаний позов задоволено. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ЕТАЛОН» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 36581грн.67коп. та1959 грн. моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; стягнуто з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ЕТАЛОН» в дохід держави судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Після ухвалення рішення у справі представником - адвокатом Слаквою-Марчук Н. В. була подана заява про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу.

Додатковим рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 02 червня 2022 року відмовлено у задоволенні заяви та ухваленні додаткового рішення щодо витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення суду вмотивоване положеннями ст. 137 ЦПК України, яка передбачає, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, за умови надання відповідних доказів, які підтверджують факт понесення стороною таких витрат, їхній розмір, у встановлений законом строк, та обґрунтоване тим, що необхідні докази заявником не надано в передбачених законом строки та обсязі.

Вважаючи додаткове рішення суду незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, за невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, представник ОСОБА_1 адвокат Слаква-Марчук Наталія Володимирівна оскаржила його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі пояснює, що з метою отримання правничої допомоги ОСОБА_1 уклала договір про надання правничої допомоги з АО «Скорпіон» 22.11.2021 року, і сплатила за надання цієї допомоги 15 000 грн., згідно платіжного доручення від 12.01.2021р.. Додає, що звернення ОСОБА_1 стосувалося надання правничої допомоги у кримінальному провадженні, де вона визнана потерпілою, однак у зв`язку із закриттям кримінального провадження, вона вирішила звернутися з цивільним позовом про відшкодування шкоди у порядку цивільного судочинства. Сторони договору про надання правничої допомоги погодили, що платіж в сумі 15 000,00 грн., який був раніше сплачений за надання допомоги в кримінальному провадженні, буде зараховано в якості гонорару за надання правничої допомоги в цивільному провадженні. Стверджує, що законом не передбачено вимог щодо форми розрахункового документу на підтвердження сплати витрат на правничу допомогу. З наведених міркувань просить скасувати додаткове рішення та ухвалити нове про стягнення з відповідача на користь її довірительки відшкодування витрат на правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду від 03 травня 2022 року задоволено позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» в особі Рівненського відділення про стягнення моральної та матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ЕТАЛОН» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 36581грн.67коп. та1959 грн. моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; стягнуто з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ЕТАЛОН» в дохід держави судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Після ухвалення рішення у справі представником адвокатом Слаквою-Марчук Н. В. подано заяву про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу.

Додатковим рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 02 червня 2022 року відмовлено у задоволенні заяви та ухваленні додаткового рішення щодо витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша-друга статті 133 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України)

3) Розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення.

Наведене правове обґрунтування надає можливість суду ефективно захистити порушені права заявника, забезпечити реалізацію принципу цивільного судочинства відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, але у порядку, передбаченому законом.

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18).

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу заявником надано Договір про надання правової допомоги від 22 листопада 2021 року, укладений між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Скорпіон» в особі керівника адвоката Давидюка М. М.; ордер серії РН-2022 № 1091 на надання правової допомоги ОСОБА_1 адвокатом Слаквою-Марчук Н. В.; копію Акта приймання-передачі правової допомоги до Договору про надання правової допомоги від 22 листопада 2021 року АО «Скорпіон» в особі керівника адвоката Давидюка М. М., у якому вказано, що витрати на правничу допомогу щодо розгляду даної справи становлять 15 000, 00 грн.; платіжне доручення № 51937282.1 від 12.01.2021 року на суму 15 000,00 грн.

Як вбачається із платіжного доручення № 51937282.1 від 12.01.2021 року, оплата у розмірі 15 000,00 грн. проведена ОСОБА_1 за надану правничу допомогу згідно Договору від 18.11.2020 року, а не згідно Договору про надання правової допомоги від 22 листопада 2021 року, відповідно до якого надавалася правнича допомога у цій справі.

Покликання апеляційної скарги на те, що кошти за надання правничої допомоги у кримінальній справі були зараховані в якості гонорару у цивільній справі, а тому витрата суми 15 000,00 грн позивачкою підтверджена належним чином у цій справі, апеляційним судом оцінюються критично, оскільки документальні докази, які підтверджують сплату вказаної суми позивачкою адвокатському бюро, містять реквізити про те, що ця сума сплачується на виконання договору про надання правничої допомоги від 18.11.2020 року.

Доводи апелянта про те, що інформація щодо погодження сторонами зарахування коштів у сумі 15 000,00 грн в якості оплати послуг адвоката у даній справі (цивільній) міститься у тексті Додаткової угоди до Договору про надання правової допомоги від 22 листопада 2021 року не беруться до уваги апеляційним судом, оскільки вона подана стороною з порушенням строків подання доказів.

Так, згідно м. 4, 6 ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Як вбачається з матеріалів справи, заява про стягнення витрат на правову допомогу подана представником позивача до суду 04 травня 2022 року, а копія Додаткової угоди до Договору про надання правової допомоги від 22.11.2021 року подана 27 травня 2022 року.

Наведене дає підстави для висновку про те, що сторона позивача в порушення вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України у встановлений процесуальним законом строк не подала доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення судового рішення, а тому відсутні підстави для задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

За наведених обставин, апеляційного суду приходить до переконання про те, що оскаржуване рішення постановлене місцевим судом з дотриманням норм процесуального права, судом першої інстанції в повній мірі з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а тому апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Слакви-Марчук Наталії Володимирівни залишити без задоволення.

Додаткове рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 02 червня 2022 року залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 04 серпня 2022 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Хилевич С. В.

Шимків С. С.