провадження № 2/243/139/2022
справа № 243/6429/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2022 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Агеєвої О. В.,

за участю

секретаря судового засідання Кобець О. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі наказу № 29 про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2022 року, за правилами загального позовного провадження в залі судових засідань Слов`янського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського, 2, м. Слов`янськ, Донецької області) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

23 червня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом, яка обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла сестра позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається з грошових виплат у вигляді недоотриманої пенсії матері спадкодавця ОСОБА_4 . 23 грудня 2020 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Лашиною Н. Г. позивачці було видане свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з недоотриманої пенсії у розмірі 101385 грн. 60 коп., яка знаходиться на рахунку в Маріупольському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області. Вважає, обмеження відповідачем суми недоотриманої пенсії, яка входить до складу спадщини, є неправомірним. З огляду на викладене просила суд ухвалити рішення та стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь позивачки грошові кошти у вигляді недоотриманої пенсії за життя ОСОБА_5 .

19 жовтня 2021 року до суду надійшла уточнена позовна заява, в якій позивачка зазначила, що відповідно до разового доручення позивачці було виплачено 84372 грн. 63 коп..

20 грудня 2021 року до суду представником відповідача Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області було надано відзив на позовну заяву ОСОБА_1 в якому зазначив, що проти задоволення вимог ОСОБА_1 заперечує з тих підстав, що відповідно до п.2.26 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі не звернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину.

Днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

Частиною першою статті 46 Закону № 1058 визначено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.

Таким чином, розмір недоотриманої пенсії розраховується з дня звернення та виплачується не більше ніж за три роки.

ОСОБА_4 до дати її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 перебувала на обліку в Маріупольському об`єднаному УПФУ. Управлінням надано інформацію приватному нотаріусу Маріупольського міського округу Донецької області про суму спадщини, яка складається в сумі 101385 грн. 60 коп.. Позивачка звернулась до Управління із заявою 26 січня 2021 року про виплату недоотриманої пенсії за померлу ОСОБА_4 , спадкоємцем якої була ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Управлінням, враховуючи положення ст. 46 Закону 1058, ОСОБА_1 у травні 2021 року було виплачено спадщину у розмірі 84372 грн. 63 коп.. Зазначає, що Головне управління діяло у спосіб та у межах передбачених Конституцією та Законами України, відповідачем не було порушено право позивачки. З огляду на вищевикладене просить суд відмовити позивачці у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позивачка ОСОБА_1 та представник позивачки ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, у позовній заяві просили справу розглянути без їх участі, позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у відзиві просив справу розглянути без участі представника управління.

В ході розгляду справи судом було розв`язано заяви та клопотання сторін та прийнято процесуальні рішення.

Ухвалою суду від 05 липня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

Ухвалою суду від 25 жовтня 2021 року справу призначено до підготовчого судового засідання та витребувано докази у справі.

Ухвалою суду від 02 лютого 2022 року справу призначено до розгляду по суті.

Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування, підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість.

Згідно із свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого повторно 21 січня 2021 року Бучанським ВДРАЦС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Горлівка Донецької області.

Згідно із свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 16 травня 2020 року Бучанським ВДРАЦС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Горлівка Донецької області.

Відповідно до Свідоцтва про права на спадщину за законом серії: НМН №542056 від 23 грудня 2020 року, ОСОБА_1 успадкувала після смерті ОСОБА_3 недоотриману пенсію у розмірі 101385 грн. 60 коп., яка належала матері спадкодавця - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем якої була її дочка ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, вказане свідоцтво про право на спадщину зареєстроване в реєстрі за № 4177.

Відповідно до витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №63022412 від 23 грудня 2020 року, зареєстрована спадкова справа у спадковому реєстрі №66193799 та свідоцтво про право на спадщину №66996612 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 ..

Згідно із листом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 0500-1502-8/15595 від 10 червня 2021 року, адвокату Корнієнку А. А., було надано відповідь, в якій зазначено, що ОСОБА_1 26 січня 2021 року подала заяву щодо виплати недоотриманої суми пенсії, за померлу ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , яка увійшла до складу спадщини ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , не встигнувши за життя оформити свої спадкові права. Згідно із вищевикладеним сума недоотриманої пенсії ОСОБА_4 була розрахована та виплачена відповідно до ст. 52 та ст. 46 Закону №1058.

Згідно із заявою № 754, 26 січня 2021 року позивачка звернулась до Головного УПФУ з відповідними документами про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера.

Згідно із випискою АТ «Ощадбанк» від 24 травня 2021 року, ОСОБА_1 від ПФУ виплачена разова виплата в сумі 84372 грн. 63 коп..

Відповідно до довідки (ОР НОМЕР_5) від 22 грудня 2021 року, пенсія ОСОБА_4 за період з серпня 2014 року по грудень 2019 року складає 128282 грн. 24 коп..

Згідно із ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 Цивільного кодексу України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно із ч.ч.1, 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Відповідно до ст. 1219 ЦК України, не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Під час визначення обсягу спадщини необхідно виходити з того, що права та обов`язки, суб`єктом яких був спадкодавець на час відкриття спадщини, переходять до його спадкоємців. Спростування цієї презумпції можливе лише у випадках, коли права та обов`язки є нерозривно пов`язаними з особою спадкодавця. Отже, закон вказує, що до складу спадщини не включаються особисті немайнові права. Безпосередньою ознакою немайнових прав є невіддільність останніх від особи їхнього носія.

Пенсією є щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Таким чином, право на аліменти, пенсії та інші соціальні виплати, як на періодичні платежі, не входить до складу спадщини, оскільки мають на меті матеріальне забезпечення конкретної особи, а передумовою виникнення зазначених прав у спадкодавця була його участь у сімейних, соціальних та трудових відносинах. Однак наведене правило не застосовується до випадків, коли зазначені суми були нараховані, але не одержані спадкодавцем і за умови відсутності членів його сім`ї, бажаючих їх отримати. В такому випадку належить застосовувати ст. 1227 ЦК України.

Згідно із ст. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Аналізуючи наведені правові норми вбачається, що до складу спадщини входить сума пенсії, яка була нарахована, але не отримана спадкодавцем за життя з незалежних від нього причин.

Зміст ч. 3 ст. 52 Закону України № 1058-ІУ також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодування у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що розмір пенсії ОСОБА_4 , нарахованої, проте неотриманої нею за життя, становить 128282 грн. 24 коп.. Із вказаної суми коштів нотаріусом видане позивачці свідоцтво про право на спадщину на суму в розмірі 101385 грн. 60 коп., при цьому, судом встановлено, що сума недоотриманої пенсії після померлої в розмірі 84372 грн. 63 коп. виплачена позивачці, що підтверджується випискою по картковому рахунку і з цього приводу спір між сторонами відсутній.

Із досліджених в судовому засіданні доказів видно, що спадковою масою є недоотримана пенсія, що залишилася після смерті ОСОБА_4 , яка увійшла до складу спадщини ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, у розмірі 43909 грн. 61 коп.(128282 грн. 24 коп.- 84372 грн. 63 коп.)

Таким чином, Головним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області не було виплачено позивачці суму недоотриманої пенсії у розмірі 43909 грн. 61 коп., яка входить до складу спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка належала матері спадкодавця - ОСОБА_4 , спадкоємцем якої була її дочка ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, та входить до суми коштів, вказаної у свідоцтві про право на спадщину.

Відповідач на підтвердження своїх заперечень проти позовних вимог ОСОБА_1 посилається на положення ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.

Згідно із п.п. 2.26 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України, для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника. Для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі незвернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину.

Таким чином, діючим законодавством, в залежності від моменту звернення, визначено два шляхи для отримання недоодержаної пенсії померлого пенсіонера, а саме: в межах шестимісячного строку з моменту смерті пенсіонера, у разі звернення членів сім`ї та зі спливом зазначеного строку спадкоємцями померлого пенсіонера.

Як зазначалось вище при оформленні прав на недоотриману пенсію після померлого пенсіонера, спадкоємцям з-поміж інших документів необхідно подати до органу, що призначає пенсію, свідоцтво про право на спадщину.

Свідоцтво про право на спадщину за законом є правовстановлюючим документом та з його отриманням позивач набула всіх прав і обов`язків спадкоємця, а отже право власності якого вона набула є правом спадкоємця на успадковане майно, й має відмінний за характером від процедури отримання членами сім`ї померлого пенсіонера сум недоодержаної пенсії.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Суд відхиляє доводи відповідача, які ґрунтуються на частині першій статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якою передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, оскільки дана правова норма розповсюджується на пенсіонерів, які є власниками своїх особистих пенсій, тобто на тих, що не померли, та ніяким чином не стосується правовідносин щодо спадщини.

До того ж зі змісту статті вбачається, що основною умовою обмеження виплати пенсії є її неотримання з вини самого пенсіонера.

В судовому засіданні встановлено, що спадкодавець проживав та помер на території, яка непідконтрольна владі України, отже отримання пенсії для неї, як особи похилого віку значно ускладнювалося вказаними обставинами. Наведені обставини визнаються судом загальновідомими та відповідно до ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Отже, суд прийшов до переконання, що відповідач неправомірно відмовив позивачці у виплаті успадкованої ним суми пенсії після смерті спадкодавця.

Крім того, зміст ч. 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 1227 ЦК України також узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Суд звертає увагу на те, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення ч. ч. 2 та 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Таким чином, суд дійшов висновку, що правовідносини з приводу нарахування та обліку недоотриманої пенсії померлого пенсіонера мають регулюватись спеціальною ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» без урахування норм ст. 46.

З огляду на викладене, та враховуючи, що у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню.

Розв`язуючи питання стягнення судових витрат, суд виходить з таких міркувань.

Так, відповідно до документів, наданих суду позивачем, судові витрати полягають у сплаті судового збору.

Відповідно до п. 8 статті 6 ЗУ «Про судовий збір», розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає розподіл судових витрат між сторонами, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позов судом задоволений повністю, позивачка при зверненні до суду сплатила судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп., з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп., який був сплачений нею при звернення до суду із даним позовом.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.ст.15, 16, 25, 328, 1216, 1217, 1218, 1227, 1261 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 4, 12, 13, 76, 78, 81, 89, 128, 141, 229, 235, 259, 263, 264, 265, 268, 353, 355, 356 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом, - задовольнити.

Стягнути із Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 недоотриману пенсію ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка увійшла до складу спадщини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, в сумі 43909 грн. (сорок три тисячі дев`ятсот дев`ять) грн. 61 коп..

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 , судовий збір у розмірі 908 грн. (дев`ятсот вісім)грн. 00 коп..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду .

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Сторони по справі:

Позивачка:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 , зареєстроване місце перебування відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № від 17 січня 2017 року за адресою: АДРЕСА_2 ;

Представник позивачки:

ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , який діє на підставі ордеру серії АІ №1119621 від 02 червня 2021 року, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №7068/10 виданого на підставі рішення Ради адвокатів Київської області від 19 жовтня 2018 року №62 та договору про надання правової допомоги № 2114/21 від 02 червня 2021 року, місце знаходження: АДРЕСА_3 , електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області, , місцезнаходження: 84122,Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3. електронна пошта: .

Головуючий - суддя: О. В. Агеєва