Справа№592/3838/22
Провадження №2-о/592/92/22

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2022 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі: головуючого - судді Котенко О.А., за участю секретаря судового засідання Середницької І.О., заявника ОСОБА_1 , представника заінтересованої особи ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Суми цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Комунальне підприємство «Спеціалізований комбінат», про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 , звернувся до суду з заявою про встановлення юридичного факту здійснення ним поховання ОСОБА_3 (померла у 1992 році) та ОСОБА_4 (померла у 1998 році), які були поховані на Засумському кладовищі м.Суми. Заяву обґрунтовує тим, що на Засумському кладовищі в м.Суми у нього є родинне поховання, де розташовані могили: його матері - ОСОБА_3 , яка померла у 1992 році; його сестри (по лінії матері) - ОСОБА_4 , яка померла у 1998 році. Відповідно до ст.11 Закону України «Про поховання та похоронну справу», поховання померлого покладається на виконавця волевиявлення померлого. Якщо у волевиявленні померлого немає вказівки на виконання волевиявлення чи в разі відмови виконавця від виконання волевиявлення померлого поховання померлого здійснюється чоловіком (дружиною), батьками (усиновителями), дітьми, сестрою, братом, дідом або бабою, онуком (правнуком), іншою особою, яка зобов`язалась поховати померлого. Він, як особа, що взяла на себе зобов`язання поховати померлих здійснив захоронення зазначених родичів, на могилах померлих та встановив намогильні споруди із граніту, із зазначенням прізвища, ім`я, по-батькові, роки їх народження та смерті. Він постійно доглядає за цими могилами, підтримує там чистоту та охайність. Відповідно до ст.2 Закону України «про поховання та похоронну справу», користувач місця поховання (місця родинного поховання) - це особа, яка здійснила перше поховання на відведеному місці поховання (родинного поховання) та/або має відповідне свідоцтво про смерть похованого і свідоцтво про поховання. Тобто у відповідності до зазначеної норми Закону, він є користувачем родинного поховання. Оригінали свідоцтва про смерть його померлої матері ОСОБА_3 та померлої сестри ОСОБА_4 зі спливом часу він втратив, не зберіг. У відповідності до ст.25 Закону України «Про поховання та похоронну справу» після здійснення поховання померлого, виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка взяла на себе зов`язання поховати померлого, як користувачу місця поховання (користувачу місця родинного поховання) спеціалізованим комунальним підприємством (а в разі його відсутності - виконавчим органом сільської, селищної, міської ради) видається відповідне свідоцтво, зразок якого затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Це свідоцтво дає право його пред`явнику на встановлення намогильних споруд у межах гили (родинного поховання), вирішення питання про проведення підпоховання, здійснювати інші дії, пов`язані з використанням місця поховання, якщо це суперечить законодавству. Оскільки необхідний термін часу, визначений законодавством з моменту смерті ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 витік, він може (в разі необхідності) як користувач місця родинного поховання здійснити в їх могили підпоховання. Отже, для вирішення питання щодо визначення його користувачем місця родинного поховання та одержання відповідного свідоцтва про поховання на цих померлих, необхідно мати оригінали свідоцтва про їх смерть, які нажаль, втрачені. Оскільки оригінали про смерть його померлої матері ОСОБА_3 та його померлої сестри ОСОБА_4 у нього не збереглися, єдиним шляхом вирішення проблеми щодо відновлення втрачених документів є звернення до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення - факту здійснення ним поховання його матері ОСОБА_3 , та його сестри ОСОБА_4 .

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 , свою заяву підтримав у повному обсязі з зазначених підстав та просив її задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Комунального підприємства «Спеціалізований комбінат» Азімов Р.К., в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви.

Суд, заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, показання свідків, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, з таких підстав:

Суд установив, що на Засумському кладовищі в м.Суми у заявника ОСОБА_1 є родинне поховання, де розташовані могили: його матері - ОСОБА_3 , яка померла у 1992 році; його сестри (по лінії матері) - ОСОБА_4 , яка померла у 1998 році, що підтверджується схемою розташування поховань (а.с.7).

Сестра заявника ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 20.04.2021 року, виданого повторно (а.с.6).

Після смерті зазначених родичів, заявник, як особа, що взяв на себе зобов`язання поховати померлих, здійснив їх захоронення, на могилах померлих встановив таблички із зазначенням ПІБ, дати їх народження та дати смерті. З того часу він постійно доглядає за могилами померлих, підтримує там чистоту та охайність.

Однак, зі спливом часу ОСОБА_1 втратив оригінал свідоцтва про смерть матері ОСОБА_3 та сестри ОСОБА_4 .

Відповідно до ст.25 Закону України «Про поховання та похоронну справу» після здійснення поховання померлого, виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка взяла на себе зобов`язання поховати померлого, як користувачу місця поховання /користувачу місця родинного поховання/ спеціалізованим комунальним підприємством видається відповідне свідоцтво про поховання. Це свідоцтво дає право пред`явнику на встановлення намогильних споруд у межах могили, вирішення питання про проведення підпоховання в зазначену могилу інших померлих членів родини, здійснювати інші дії, пов`язані з використанням місця поховання.

Встановлення факту здійснення ОСОБА_1 поховання ОСОБА_3 (померла у 1992 році) та ОСОБА_4 (померла у 1998 році), які були поховані на Засумському кладовищі м.Суми, необхідно заявнику для отримання свідоцтва про поховання і подальшої можливості використання своїх прав, передбачених законом як користувача родинного поховання.

Допитана судом свідок ОСОБА_5 , яка є дружиною заявника, підтвердила факт здійснення її чоловіком ОСОБА_1 поховання його матері ОСОБА_3 , яка померла у 1992 році та його сестри по лінії матері ОСОБА_4 , яка померла у 1998 році.

Свідок ОСОБА_6 , яка є донькою заявника, в судовому засіданні пояснила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , поховання якої здійснював батько ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 в м. Москва. Урна з прахом ОСОБА_4 , була похована на Засумському кладовищі м.Суми, її поховання здійснював батько.

Отже, суд вважає необхідним встановити факт здійснення ОСОБА_1 поховання ОСОБА_3 (померла в 1992 році) та ОСОБА_4 (померла у 1998 році), які були поховані на Засумському кладовищі м.Суми.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 76-81, 293-294, 315- 319 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити юридичний факт здійснення ОСОБА_1 поховання ОСОБА_3 (померла в 1992 році) та ОСОБА_4 (померла у 1998 році), які були поховані на Засумському кладовищі м.Суми.

На рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду. При оголошенні вступної та резолютивної частини судового рішення апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи:

http://kv.su.court.gov.ua/sud1806/gromadyanam/csz/.

Заявник ОСОБА_1 : місце проживання АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 .

Суддя О.А. Котенко