Справа № 127/901/18
Провадження 4-с/127/70/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2022 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

за участю секретаря судового засідання Коровай А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця, заінтересовані особи: державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Король Володимир Володимирович, ОСОБА_2 ,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області в листопаді 2022 року звернувся ОСОБА_1 із скаргою на дії державного виконавця, заінтересовані особи: державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Король В.В., ОСОБА_2 .

Скарга мотивована тим, що 12.04.2022 року державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Король В.В. відкрито виконавче провадження № 68783743 з примусового виконання виконавчого листа № 127/901/18, виданого 23.02.2022 року Вінницьким міським судом Вінницької області щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви, а саме з 15.01.2018 року до досягнення дітьми повноліття.

В межах виконавчого провадження представником боржника 12.07.2022 року було подано заяву про перерахунок заборгованості по аліментам і додано копії квитанції про перерахування коштів боржником стягувачу через платіжну систему «Money Gram» за період з 15.05.2017 року по 01.04.2021 року щомісячно в середньому по 200 євро в загальній сумі 9550 євро.

Скаржник зазначає, що при проведенні міжнародних переказів внесення змін по призначенню платежу є неможливим, з огляду на що, в квитанціях призначення платежу «аліменти» не вказано. По при це,підтвердженням того що перераховані стягувачу боржником кошти є саме аліментами, є однакова періодичність, постійних характер платежів та рівнозначність сум. Між боржником та стягувачем відсутні будь які інші фінансові та/або боргові відносини, в межах яких, боржник міг би перерахувати стягувачу кошти.

Листом Перший відділ державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) повідомив, що надані представником боржника квитанції не враховані при визначенні заборгованості, оскільки в жодній з квитанцій відсутні відомості щодо виконання саме рішення суду та не зазначено в призначенні платежу, що вони є сплатою аліментів.

Також скаржник зазначає, що у заяві про перерахунок заборгованості по аліментам боржника, наголошувалось на тому, що наразі відсутні підстави для примусового перерахування коштів на старшу дитину, а саме на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з огляду на те, що він досяг повноліття ще два роки тому і виконавчий лист щодо стягнення на його утримання було пред`явлено з пропущенням строку.

У зв`язку з вищенаведеним скаржник звернувся до суду та вважає, що вищевказані дії державного виконавця є неправомірними, так як неврахування державним виконавцем вищезазначених платежів призвело до незаконного визначення заборгованості за аліментами у боржника станом на 31.08.2022 року на суму 156613,31 грн.

Представники скаржника в судовому засіданні скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Представник стягувача заперечив в задоволенні скарги, також надав суду письмові пояснення, які мотивовані тим, що кошти, сплачені ОСОБА_1 не є аліментами. Додані до скарги квитанції, що вказують на рух коштів ОСОБА_1 не є доказами щодо виконання зобов`язання з сплати аліментів на утримання дітей.

Представник Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) заперечила в задоволенні скарги.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Порядок стягнення аліментів визначений ст. 71 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження».

Згідно з вимогами статей 1, 3 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів. Державний виконавець зобов`язаний вжити заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно статті 447 ЦПК України та статті 74 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 451 ЦПК України передбачено, що за результатами скарги суд постановляє ухвалу, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Стаття 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначає порядок стягнення аліментів. Так, відповідно до вимог зазначеної статті, виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику в тому числі і у разі подання заяви стягувачем або боржником. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів видається органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем на вимогу стягувача протягом трьох робочих днів у випадках, встановлених законом. Довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів дійсна протягом одного місяця з дня її видачі. Форма довідки встановлюється Міністерством юстиції України.

Згідно із пунктами 3, 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року № 512/5, у разі якщо боржник не працює і сплачує аліменти самостійно стягувачу, квитанції (або їх копії) про перерахування аліментів надаються виконавцю не пізніше наступного робочого дня після сплати та долучаються до матеріалів виконавчого провадження. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених ч. 4 ст. 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів. Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 СК України.

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом (частина 3 статті 195 СК України).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 31.01.2022 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітків відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 % від прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви, а саме з 15.01.2018 року до досягнення дітьми повноліття. Вирішено питання про судові витрати. (цивільна справа № 127/901/18).

Постановою Вінницького апеляційного суду від 03.05.2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Грачов А.В. залишено без задоволення. Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 31.01.2022 року залишено без змін.

ОСОБА_2 23.02.2022 року було отримано виконавчий лист по справі № 127/901/18.

В судовому засіданні було досліджено матеріали виконавчого провадження № 68783743.

12.04.2022 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № за АСВП 68783743 з примусового виконання виконавчого листа № 127/901/18, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області та надіслано сторонам виконавчого провадження за вих. 25383.

Представник боржника ОСОБА_1 12.07.2022 року звернулася до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) із заявою про перерахунок заборгованості по аліментам та просив здійснити перерахунок заборгованості ОСОБА_1 враховуючи те, що в період з 15.05.2017 року по 01.04.2021 року він щомісячно в добровільному порядку перерахував кошти в якості аліментів в сумі 200 євро за 1 місяць, що підтверджується випискою транзакцій MoneyGram та копіями квитанцій за цей період.

Згідно відповіді Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), вбачається, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження АСВП 68783743 з примусового виконання виконавчого листа № 127/901/18 від 23.02.2022 року стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітків відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 % від прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви, а саме з 15.01.2018 року до досягнення дітьми повноліття. Ще зазначено, що надані квитанції не враховані при визначенні заборгованості оскільки в жодній з квитанцій відсутні відомості щодо виконання саме рішення суду та не зазначено в призначенні платежу що вони є сплатою аліментів. Також відповідно до рішення Вінницького міського суду № 127/901/18 від 31.01.2022 року зазначені платежі не враховані як сплата аліментів.

Згідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № 68783743 від 31.08.2022 року за виконавчим листом № 127/901/18 від 23.02.2022 року, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки від доходу, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, заборгованість по аліментам станом на 31.08.2022 року складає 156613,31 грн.

Як вбачається з вищезазначеного розрахунку заборгованості, на думку боржника, державним виконавцем не було враховано платежі, які здійснив боржник на користь стягувача в добровільному порядку на суму 7530 євро.

Підставами скарги є неврахування державним виконавцем платіжних документів, за яким боржник переказував стягувачу грошові кошти, як доказів сплати ним аліментів.

При цьому боржник наполягає, що вказані грошові кошти він переказував як аліменти, а стягувач вказану обставину спростовує, наполягаючи на тому, що кошти, які надавав скаржник ОСОБА_1 не можна вважати стягнутими аліментами, додані до скарги квитанції, що вказують на рух коштів ОСОБА_1 не є доказами щодо виконання зобов`язання з сплати аліментів на утримання дітей.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 вересня 2021 року у справі № 2607/386/2012 (провадження № 61-13617св21) зроблено висновок, що «суд першої інстанції встановив, що боржником не надано доказів, що банківські картки, на які здійснювався переказ грошових коштів, належать стягувачу . Крім того електронні перекази за допомогою поштового зв`язку не містять жодних відомостей про тип, призначення платежу. Суд першої інстанції також не встановив, що перераховані кошти є аліментами із зазначенням будь-яких слів, словосполучення які б свідчили про це, а не є добровільною участю батька у витратах на дітей чи участі в інших витратах колишньої дружини та їх дітей. Боржником не надано доказів, що він сплачував аліменти у порядку, передбаченому пунктом 4 мирової угоди; за таких обставин суд першої інстанції зробив правильний висновок про правомірність дій державного виконавця та відсутність підстав для задоволення скарги. Натомість суд апеляційної інстанції скасував законну та обґрунтовану ухвалу суду першої інстанції».

Як зазначалось вище рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 31.01.2022 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітків відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 % від прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви, а саме з 15.01.2018 року до досягнення дітьми повноліття. Вирішено питання про судові витрати. (цивільна справа № 127/901/18).

Постановою Вінницького апеляційного суду від 03.05.2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Грачов А.В. залишено без задоволення. Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 31.01.2022 року залишено без змін.

В рішенні Вінницького міського суду Вінницької області від 31.01.2022 року було зазначено: «Щодо наданих представником відповідача копій квитанцій про переказ коштів, то суд зазначає наступне. Позивач в судовому засіданні підтвердила факт отримання (переказ) коштів від відповідача, проте пояснила, що кошти вона отримала для погашення його боргових зобов`язань, а не на утримання дітей. В переказах не вказано призначення платежу, тому вони не свідчать про надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання дітей. Тобто, відповідачем не доведено суду факт виплати позивачу аліментів в добровільному порядку».

Постановою Вінницького апеляційного суду від 03.05.2022 року було встановлено, що «Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він добровільно надавав кошти на утримання дітей в період з травня 2017 року до липня 2001 року перераховуючи позивачу різні суми в євро (100, 200, 300, 500), тобто сплачував певні їхні витрати за домовленістю між ним та позивачем не спростовують висновків суду першої інстанції щодо необхідності стягнення аліментів на утримання сина та доньки сторін у справі, оскільки стягнення аліментів за рішенням суду не позбавляє відповідача права на власний розсуд надавати крім цього допомогу по їх утриманню. У матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження наявності у відповідача будь-яких інших обставин, що унеможливлюють сплату ним аліментів у визначеному судом першої інстанції розмірі».

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд приймає до уваги доводи стягувача ОСОБА_2 про те, що грошові кошти, які переказував боржник на її картковий рахунок не можна вважати стягнутими аліментами, оскільки судом при досліджені спірних квитанцій, які не було враховано державним виконавцем при розрахунку заборгованості зі сплати аліментів було встановлено, що дані кошти є сплатою аліментів.

Посилання скаржника на те, що він як боржник перераховував стягувачу грошові кошти у валюті євро на погашення боргу зі сплати аліментів, суд не приймає до уваги, оскільки на підтвердження вказаного не надано до суду жодних належних та допустимих доказів. А відтак, боржником не доведено, що спірні квитанції мали призначення саме аліменти, а не є добровільною участю батька у витратах на дітей.

У відповідності зі ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною першою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що порядок стягнення аліментів визначається законом.

Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Положення статей 180, 181 СК України визначають, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

ОСОБА_2 , скориставшись своїм правом, визначила спосіб стягнення аліментів у частці від заробітку ОСОБА_1 .

Державний виконавець, здійснюючи перерахунок аліментних платежів за виконавчим листом № 127/901/18 від 23.02.2022 року, керувався ч. 3 ст. 183 СК України.

Так, згідно ч. 3 ст. 183 СК України якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Скаржник вважає, що на даний час порушуються права одержувача аліментів, оскільки державним виконавцем після досягнення старшої дитини повноліття вираховується та рівна частка, що припадає на дитину, яка досягла повноліття, тож скаржник вважає, що такі дії виконавця є неправомірними.

При цьому, скаржник не враховує, що самі норми статті 183 СК України фактично є роз`ясненням як треба діяти батькам та виконавцю рішення суду у випадку досягнення повноліття одним з дітей, на яких аліменти стягнуті єдиною часткою від заробітку (доходу) матері чи батька. Зміст вказаної норми регламентує, що якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються з вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину до досягнення нею повноліття. Тобто, хоч стягувач аліментів, хоч платник аліментів може після досягнення одним з дітей повноліття звернутися до суду про визначення розміру аліментів на інших дітей, а отже, це може бути позов як про збільшення розміру аліментів, так і про зменшення. У випадку, якщо з таким позовом ніхто не звернувся, то аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Законодавець чітко передбачив, що якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття (ч. 3 ст. 183 СК України), тобто після досягнення дитиною ОСОБА_3 повноліття, аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 склали 1/6 частку, тобто половину від 1/3 частки.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ст. 451 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що дії державного виконавця по неврахуванню платіжних документів, наданих боржником, при обчисленні розміру його заборгованості із сплати аліментів, при наявності спору між сторонами виконавчого провадження щодо цієї заборгованості, були правомірними а також те, що продовження стягнення аліментів за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття, здійснено відповідно до закону в межах повноважень державного виконавця і право заявника не порушено, тому в задоволенні скарги необхідно відмовити. Дії державного виконавця вчинені відповідно до закону і в межах повноважень.

За таких обставин суд приходить до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 19,74 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 447-451 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця, заінтересовані особи: державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Король Володимир Володимирович, ОСОБА_2 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя