Справа № 203/1550/21
Провадження № 2/0203/115/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2022 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в залі суду в м. Дніпрі у складі:

головуючого судді Ханієвої Ф.М.,

за участю секретаря судового засідання Ноторової Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентованою виплатою,

встановив:

22 квітня 2021 року до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська звернулось Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ, позивач) з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд:

- стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 29578,15 грн шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

І. Стислий виклад позиції позивача.

В обґрунтування своїх позовних вимог Моторне (транспортне) страхове бюро України зазначило, що 07 грудня 2018 року о 09:30 годині в м. Дніпрі біля будинку 8 по провулку Січовому сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю: автомобіля Renault Каngoo Express ZE, д.н.з. (не зареєстрований), яким керував ОСОБА_1 , та автомобіля Mazda 323, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль Mazda 323, д.н.з. НОМЕР_1 , та завдано шкоди власнику вказаного транспортного засобу (механічні пошкодження транспортного засобу, зафіксовані в довідці про ДТП та в акті огляду транспортного засобу з додатками). За поясненнями позивача, постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 січня 2019 року, ДТП сталося внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 пункту 10.2 Правил дорожнього руху. Водночас ОСОБА_1 на момент ДТП не застрахував цивільно-правову відповідальність власників наземних транспортних засобів, відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», інформація про що була відсутня в базі даних МТСБУ.

Як зазначив позивач, понесені витрати, пов`язані з регламентною виплатою загалом становлять 29578,15 грн, з яких: 28825,15 грн вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, відповідно до звіту № 04-01-19В про оцінку транспортного засобу Mazda 323, д.н.з. НОМЕР_1 , 753,00 грн витрати позивача по визначенню розміру шкоди. Тому, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 на його користь 29578,15 грн шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідач у встановлений судом строк на виконання вимог ухвали суду від 09 червня 2021 року не надав відзиву на позов.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 09.06.2021 року було відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

У судове засідання учасники справи не з`явились, належним чином були повідомлені про час, дату та місце проведення судового засідання, до початку судового засідання 02 серпня 2021 року та 17 січня 2022 року представником позивача ОСОБА_3 і 14.02.2022 року представником відповідача ОСОБА_4 було надано суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності. Також у своїх письмових заявах представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, а представник відповідача повністю визнала позовні вимоги та не заперечувала проти їх задоволення.

З урахуванням письмових заяв сторін про розгляд справи за їх відсутності, суд на підставі положень ч. 3 ст. 211, ч. 1 ст. 223, ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), розглянув цивільну справу за відсутності учасників справи та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Під час судового розгляду справи судом були досліджені письмові докази, наявні в матеріалах справи.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до постанови Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 січня 2019 року, справа № 204/9400/18, ОСОБА_1 було визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в доход держави у сумі 340,00 грн, стягнуто судовий збір у розмірі 384,20 грн. (набрала законної сили станом на 21.01.2019 року). Вказаною постановою встановлено, що 07 грудня 2018 року, о 09 годині 30 хвилин, у м. Дніпро, біля буд. 8 по пров. Січовому, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «RENAULT KANGOO EXPRESS ZE» (не зареєстровано), виїжджаючи на дорогу з прилеглої території перед проїзною частиною, не дав дорогу транспортному засобу, чим вчинив зіткнення з автомобілем «MAZDA 323», номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_5 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. При цьому водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.2 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП (а.с.12).

За відомостями з Централізованої бази даних МТСБУ станом на 07.12.2018 року за транспортним засобом RENAULT KANGOO EXPRESS ZE, VIN-код ТЗ: НОМЕР_2 , не виявлено наявності чинного договору внутрішнього страхування (а.с.8).

Водієм транспортного засобу Mazda 323, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 було складено та направлено повідомлення від 14.12.2018 року про ДТП на адресу МТСБУ (а.с.9-10).

Власником транспортного засобу Mazda 323, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 було складено заяву від 19.02.2019 року на адресу МТСБУ щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, що сталася 07.12.2018 року о 09 год. 30 хв. в м. Дніпрі, біля будинку 8 по пров. Січовому, за участю транспортного засобу Renault Каngoo, під керуванням водія ОСОБА_1 , власником якого є ТОВ «Олл Кар» та транспортного засобу Mazda 323, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 (а.с.11).

Розмір регламентної виплати 28825,15 грн, яка була виплачена потерпілій особі МТСБУ, а також розмір витрат на збір документів та визначення розміру шкоди щодо зазначеного страхового випадку 753,00 грн, який МТСБУ було сплачено особам, які надавали послуги по визначенню розміру завданої шкоди, підтверджується матеріалами справи, а саме копіями: звіту № 04-01-19В про оцінку транспортного засобу Mazda 323, д.н.з. НОМЕР_1 з додатками, в тому числі рахунку-фактури № СФ-055 від 04.02.2019 року; акту виконаних робіт від 04.02.2019 року; наказу МТСБУ від 27.03.2019 року № 3039 «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих ОСОБА_5 »; довідки МТСБУ № 1 від 22.03.2019 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих; платіжних доручень від 28.03.2019 року № 936560 на суму 28825,15 грн, від 22.02.2019 року № 912511 на суму 753,00 грн (а.с. 13-26).

Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу несплати відшкодування ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 29578,15 грн майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно з пп. 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), основним завданням МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом.

Підпунктом «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її завдання транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Матеріалами справи підтверджено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача в порушення вимог п. 21.1 ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не була застрахована.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Під час судового розгляду справи знайшли своє підтвердження твердження позивача про те, що майнова шкода власнику автомобіля Mazda 323, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 завдана в результаті ДТП, що сталася внаслідок порушення ОСОБА_1 п.10.2 Правил дорожнього руху.

Відповідно до пп. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону, до яких відповідач не належить.

Як роз`яснено в п. 26 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 Цивільного кодексу України.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Тому суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Наявні в матеріалах справи письмові докази підтверджують наявність у позивача права вимагати від відповідача відшкодування майнової шкоди в порядку регресу в загальному розмірі 29578,15 грн (28825,15 грн вартість відновлювального ремонту, пошкодженого транспортного засобу, відповідно до звіту № 04-01-19В про оцінку транспортного засобу Mazda 323, д.н.з. НОМЕР_1 , + 753,00 грн витрати позивача по визначенню розміру шкоди), заподіяної власнику автомобіля Mazda 323, д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок ДТП, яка мала місце 07.12.2018 року о 09:30 годині в м. Дніпрі, біля будинку 8 по пров. Січовому, з вини відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно з ст. 1, ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI, судовий збір це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат.

Судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Суд зазначає, що порядок повернення судового збору регламентований, зокрема ст. 7 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI та Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року № 787.

Відповідно до ч. 3, ч. 5 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Відповідно до п. 5, п. 10 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року № 787, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 року за № 650/24182, повернення судового збору (крім помилково зарахованого) здійснюється за судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Заява та подання або копія судового рішення, засвідчена належним чином, подаються до відповідного головного управління Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету, Казначейства.

V. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви та вирішення питання про розподіл судових витрат.

На підставі наведеного вище, суд, вважаючи доведеним факт сплати позивачем страхового відшкодування у зазначеному в позові розмірі та наявність у позивача права на звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди в порядку регресу, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у порядку регресу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування, а тому позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, а саме: з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України підлягає стягненню завдана майнова шкода в порядку регресу в загальному розмірі 29578,15 грн (двадцять дев`ять тисяч п`ятсот сімдесят вісім гривень 15 копійок), заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

З приводу розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України, а також того, що позов Моторного (транспортного) страхового бюро України задоволений повністю, відповідач визнав позов у повному обсязі, суд доходить висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у розмірі 1135,00 грн, тобто 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем під час подання позову, а також інші 50 відсотків, тобто 1135,00 грн, поверненню позивачу з Державного бюджету України.

Суд додатково зазначає, що документ на переказ, який підтверджує зарахування судового збору до Державного бюджету України міститься в матеріалах цивільної справи № 203/1550/21, а саме: оригінал платіжного доручення № 1029186 року на суму 2270,00 грн. При цьому суд зазначає, що одержувачем коштів, відповідно до вказаної квитанції, є Головне управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області, тому воно і виступає органом, який має здійснити повернення сплаченого позивачем судового збору.

Керуючись статтями 5, 7, 10-13, 19, 23, 76-81, 89, 209, 210, 213, 228, 229, 258, 259, 263-265, 274, 275, 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентованою виплатою задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (адреса місця реєстрації та місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (02002, м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8; ) завдану майнову шкоду в порядку регресу в загальному розмірі 29578,15 грн (двадцять дев`ять тисяч п`ятсот сімдесят вісім гривень 15 копійок), заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з ОСОБА_1 (адреса місця реєстрації та місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (02002, м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8; ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1135,00 грн (одна тисяча сто тридцять п`ять гривень 00 копійок).

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (49000, м. Дніпро, вул. Челюскіна, 1; ) повернути Моторному (транспортному) страховому бюро України (02002, м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8; ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1135,00 грн (одна тисяча сто тридцять п`ять гривень 00 копійок) (платіжне доручення № 1029186 року на суму 2270,00 грн міститься в матеріалах цивільної справи № 203/1550/21).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ф.М. Ханієва