ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3596/22 Справа № 203/3381/19 Суддя у 1-й інстанції - Кондрашов І. А. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2022 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.

розглянула у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 08 грудня 2021 року,

по справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП в порядку суброгації,-

ВСТАНОВИЛА:

В вересні 2019 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшов позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП в порядку суброгації.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що між Приватним акціонерним товариством «АХА Страхування», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» та ОСОБА_3 було укладено договір добровільного комплексного страхування наземного транспорту, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані із володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом автомобіля «Suzuki Vitara», реєстраційний номер НОМЕР_1 . 18.01.2019 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі застрахованого автомобіля та транспортного засобу «Chevrolet Lacetti», р/н НОМЕР_2 , яким керувала ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобіль ОСОБА_3 зазнав механічних ушкоджень. Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня 2019 року винним у вчиненні ДТП визнано гр. ОСОБА_2 . Згідно з умовами добровільного страхування, на підставі страхових актів та рахунку зі станції технічного обслуговування, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Suzuki Vitara», р/н НОМЕР_1 , склала 100646,24 грн. Зазначені кошти були у повному обсязі перераховані позивачем на рахунок СТО, в якості страхового відшкодування. Автомобіль ОСОБА_3 було відремонтовано. Проте оскільки винною в ДТП визнано ОСОБА_2 , позивач вважає, що до нього перейшло право зворотної вимоги (суброгації) до відповідача, як до особи, відповідальної за відшкодування заподіяних збитків у розмірі 100646,24 грн., тому просить суд стягнути з відповідача вказану суму страхового відшкодування.

Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 08 грудня 2021 року позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП в порядку суброгації - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП не вказаний) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8, ) матеріальну шкоду внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку суброгації у розмірі 100 646 (сто тисяч шістсот сорок шість) гривень, 24 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП не вказаний) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8, ) судовий збір у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня, 00 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 08.12.2021 року по справі № 203/3381/19 в повному обсязі. Позовну заяву ПрАТ Страхова компанія АРКС до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди в порядку суброгації - залишити без задоволення.

Відзивів на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 08 грудня 2021 року від інших учасників справи до суду не надходило.

Оскільки апеляційним судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 17 серпня 2018 року між Приватним акціонерним товариством «АХА Страхування», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» та ОСОБА_3 було укладено договір добровільного комплексного страхування наземного транспорту.

Відповідно до п. 1 названого договору, його предметом є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом та іншим майном, вказаним в розділах 5,6 Договору.

Згідно п. 5 договору, застрахованим транспортним засобом є автомобіль «Suzuki Vitara», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 .

18.01.2019 року відбулась страхова подія, а саме дорожньо-транспортна пригода за участі застрахованого автомобіля та транспортного засобу «Chevrolet Lacetti», р/н НОМЕР_2 , під керуванням гр. ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобілі зазнали механічних ушкоджень.

Згідно постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня 2019 року, 18 січня 2019 року, приблизно о 17 год. 20 хв., ОСОБА_2 , на перехресті вул. Виконкомівська та вул. Старокозацька в м. Дніпро, керуючи автомобілем «Chevrolet Lacetti», р/н НОМЕР_2 при виїзді з другорядної дороги, виїхала на перехрестя і не надала дорогу транспортному засобу, який наближався до нього по головній дорозі, порушуючи п. 16.11 Правил дорожнього руху (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306), внаслідок чого зіткнулась з автомобілем «Suzuki Vitara», д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався по головній дорозі, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Гр. ОСОБА_2 була притягнута до відповідальності за ст. 124 КУпАП та до неї було застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340, 00 грн.

Частиною 6 ст. 82 ЦПК України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Як встановлено з висновку експертного дослідження по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ № 6290/1 від 18 лютого 2019 року, вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля «Suzuki Vitara», реєстраційний номер НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок ДТП, становить 113302,15 грн.

Згідно рахунку-фактури № Ч1С-000008 від 28.01.2019 року, яка сформована ФОП ОСОБА_4 , вартість відновлювального ремонту складає 99116, 24 грн.

Крім того, згідно рахунку на оплату № 522 від 12.02.2019 року, вартість шини автомобільної становить 1530,00 грн.

Як встановлено під час розгляду справи в суді першої інстанції, позивачем перерахована сума страхового відшкодування на користь вигодонабувача у розмірі 99116, 24 грн. та 1530,00 грн., що видно зі страхових актів.

Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Частиною 4 статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяння шкоди.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.

При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим.

Таким чином, відповідно до вказаних норм закону від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов`язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки.

З огляду на положення ст.1192 ЦК України, розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Також у порядку суброгації страховик може стягнути із завдавача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатив страхувальнику. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положення статті 515 ЦК України суброгація застосовується лише до майнового страхування.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат перейшло право вимоги, яке страхувальник, який отримав страхове відшкодування, мав до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Аналізуючи у сукупності встановлені обставини та надаючи оцінку виниклим правовідносинам, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що у позивача дійсно виникло право вимоги до відповідача в порядку суброгації як до особи, відповідальної за відшкодування збитків. Так, відповідач визнана винною у порушенні правил дорожнього руху, що мало наслідком ДТП та пошкодження застрахованого транспортного засобу. На виконання умов договору добровільного страхування (Каско) страхова компанія АХА страхування, правонаступником якої наразі є ПрАТ СК «АРКС», виплатила згідно страхових актів ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_5 суму страхового відшкодування у розмірі 99116, 24 грн. та 1530,00 грн. для відновлювального ремонту автомобіля.

Отже, позивач виконав всі покладені на нього зобов`язання, а тому у нього виникає повне право звернутися безпосередньо до відповідача з вимогою про відшкодування фактично понесених витрат на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу.

Згідно зі статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, суд першої інстанції прийшов до правильного та обґрунтованого висновку, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_2 , у зв`язку з чим ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» здійснило відшкодування регламентної виплати потерпілій у ДТП особі суму страхового відшкодування для відновлювального ремонту автомобіля., а тому суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача виплачену суму відшкодування у розмірі 100646,24 грн..

Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції необґрунтовано та безпідставно задовольнив позовні вимоги та не в повній мірі встановив дійсність обставин справи, колегія суддів ставиться критично, оскільки надані позивачем на підтвердження позовних вимог письмові докази відповідають вимогам визначеним статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України, оскільки до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції незаконно задовольнив позовні вимоги та не в повній мірі встановив дійсні обставини справи, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки жодних додаткових обґрунтувань чи нових доказів, що не були подані відповідачем до суду першої інстанції, апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить.

Отже, суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі та правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює та застосував норми права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням меж заявлених вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не містять передбачених законом підстав для скасування судового рішення.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції ( 995_004) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції, залишаючи рішення суду без змін, не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 08 грудня 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді В.С.Городнича

М.Ю.Петешенкова