КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження № 22-ц/824/8143/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Білич І.М.

суддів Коцюрби О.П., Слюсар Т.А.

секретаря Рагушіна І.В.

за участю: представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

представника ТОВ «ФК «Женева» - Янів Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» - адвоката Янів Христини Ігорівни на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 31 травня 2022 року, постановлену під головуванням судді Печерського районного суду міста Києва Хайнацького Є.С.,

у цивільній справі № 757/10343/22-ц за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева», державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових Владислав Сергійович про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, за результатами розгляду якої просила скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, встановлене щодо неї ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05 квітня 2019 року.

Обґрунтовуючи вимоги заяви тим, що вона як боржник у виконавчому провадженні не ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї рішенням Апеляційного суду м. Києва від 21 вересня 2016 року про стягнення на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 4 073 677,19 доларів США - заборгованості за тілом кредиту, 1 773 327,50 доларів США заборгованості за відсотками, пеню за прострочення сплати за кредитом в розмірі 386 260,90 доларів США, пеню за прострочення сплати за відсотками в розмірі 43 454,85 доларів США, а всього 6 276 720,44 доларів США.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 21 липня 2021 року по справі №910/10590/21 відносно неї було порушено провадження у справі про неплатоспроможність та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, а відповідно до постанови Господарського суду м. Києва від 12 січня 2022 року у цій же справі, яка набрала законної сили, боржника ( ОСОБА_1 ) визнано банкрутом. У задоволенні клопотання ТОВ «ФК «Женева» про закриття провадження у справі відмовлено. Вказаним судовим рішенням встановлено недостатність наявного у боржника майна для задоволення кредиторським вимог, що свідчить про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 . Крім того, постановою старшого державного виконавця Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Берегових В.С. від 01 вересня 2021 року у межах виконавчого провадження №52946397 зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа №2-7572/12, виданого 07 жовтня 2016 року Дарницьким районним судом м. Києва.

Також, вона є членом Ради з питань свободи слова та захисту журналістів при Президентові України, з початку війни з державою агресором здійснює професійну журналістську діяльність для забезпечення поінформованості населення України про злочини, що вчиняються російським загарбниками і намагається сприяти інформаційному протистоянню України агресору, беручи інтерв`ю в українських та іноземних публічних діячів та здійснюючі відповідні публікації на різних Інтернет ресурсах. В силу виконання професійних обов`язків, у неї є необхідність виїзду за кордон для ще більшого залучення іноземних засобів масової інформації до ситуації в Україні задля її висвітлення на міжнародній арені та збільшення протистояння світового співтовариства державі-агресору. Зазначає, що на своєму утриманні має малолітню дитину - ОСОБА_3 , який був евакуйований з міста Києва до Республіки Польща у перші дні початку війни, у той час як боржник залишилася на території України. Разом з тим, на даний час у дитини прострочений закордонний паспорт, який необхідно оновити у консульській установі України в Республіці Польща, що неможливо зробити без особистої участі законного представника, тобто матері.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 31 травня 2022 року заяву ОСОБА_1 задоволено.

Скасовано тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, накладене на ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ) ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 05 квітня 2019 у справі №757/12816/19-ц, якою боржника тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України шляхом заборони перетинати державний кордон, без вилучення паспортного документу, до виконання зобов`язань, покладених виконавчим листом № 2-7572/12, виданим на виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 вересня 2014 року у справі за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Західбудінвест Компані Консалтинг», про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Не погодившись з ухвалою, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» - адвокат Янів Х.Г. подала апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої просила ухвалу скасувати та залишити в силі вжиті ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05 квітня 2019 року заходи щодо обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України. Вказуючи при цьому на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначаючи, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі №757/12816/19-ц від 17 грудня 2019 року, яка набрала законної сили, судом вже відмовлялось у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України у зв`язку з встановленням судом факту умисного ухилення боржника від виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 вересня 2014 року.

Судом першої інстанції при розгляді даної справи безпідставно не взято до уваги той факт, що на час подання даного звернення заборгованість боржника перед ТОВ «ФК «Женева» не погашена та не вважається списаною у зв`язку з банкрутством, виконавче провадження з виконання рішення суду відносно ОСОБА_1 не закінчено, а лише зупинено вчинення виконавчих дій. Крім того, боржником не надано доказів на підтвердження необхідності здійснення своєї професійної діяльності за межами України.

У судовому засіданні представник скаржника апеляційну скаргу підтримала з підстав, викладених у ній, та просила задовольнити її в повному обсязі.

Представник заявника проти задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на її безпідставність.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб що з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19 вересня 2014 року у справі №2-7572/12-ц, яке було частково скасовано постановою Апеляційного суду м. Києві від 21 вересня 2016 року, присуджено до стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 4 073 677,19 доларів США заборгованості за тілом кредиту 1 773 327,50 доларів США заборгованості за відсотками, 4 952 714, 51 грн. - пені за прострочення зобов`язань за кредитом; 557 186,78 грн. - пені за прострочення сплати відсотків, а всього - 5 509 901,29 грн.

07 жовтня 2016 року Дарницьким районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 2-7572/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 4 073 677,19 доларів США - заборгованості за тілом кредиту, 1 773 327,50 доларів США заборгованості за відсотками; 4 952 714, 51 грн. - пені за прострочення зобов`язань за кредитом; 557 186,78 грн. - пені за прострочення сплати відсотків, а всього - 5 509 901,29 грн.

Постановою Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванюти І.М. від 23 листопада 2016 року відкрито виконавче провадження № 52946397 по виконанню виконавчого листа № 2-7572/12.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05 квітня 2019 року задоволено подання Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванюти І.М. та тимчасово обмежено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві виїзду за межі України шляхом заборони перетинати державний кордон, без вилучення паспортного документу, до виконання зобов`язань, покладених виконавчим листом № 2-7572/12, виданим на виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 вересня 2014 року у справі за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Західбудінвест Компані Консалтинг» про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Постановою Київського апеляційного суду від 10 липня 2019 року ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 05 квітня 2019 року залишено без змін.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 20 серпня 2019 року замінено сторону стягувача у виконавчому провадженні по виконанню рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 вересня 2014 року у справі за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , третя особа ТОВ «Західбуінвест Компані Консалтинг», про стягнення заборгованості за кредитним договором, з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Женева».

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17 грудня 2019 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 26 травня 2020 року ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 17 грудня 2019 року залишено без змін.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 21 липня 2021 року по справі № 910/10590/21 відносно боржника ОСОБА_1 порушено провадження у справі про неплатоспроможність та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, а відповідно до постанови Господарського суду м. Києва від 12 січня 2022 року у цій же справі, яка набрала законної сили негайно, боржника визнано банкрутом.

Постановою старшого державного виконавця Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Берегових В.С. від 01 вересня 2021 року у межах виконавчого провадження № 52946397 зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа № 2-7572/12, виданого 07 жовтня 2016 року Дарницьким районним судом м. Києва.

Скасовуючи тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України покладене на ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що виконавче провадження щодо стягнення заборгованості зупинено, оскільки боржника визнано банкрутом у судовому порядку та застосовано відносно неї мораторій на задоволення вимог кредиторів в межах провадження у господарській справі про неплатоспроможність № 910/10590/21, тобто боржник має юридично підтверджений факт об`єктивної неможливості здійснити погашення заборгованості. Відтак, відсутній факт ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх зобов`язань.

Зазначаючи також, що крім того, ОСОБА_1 є членом Ради з питань свободи слова та захисту журналістів при Президентові України. В силу виконання професійних обов`язків, у останньої є необхідність виїзду за кордон для залучення іноземних засобів масової інформації до ситуації в Україні задля її висвітлення на міжнародній арені та збільшення протистояння світового співтовариства державі-агресору.

Відтак судом не було встановлено обставин, які б свідчили про навмисне чи свідоме невиконання заявником зобов'язань, покладених на нього рішенням Дарницького районного суду м. Києва, необхідності захисту конституційних прав на свободу пересування, відсутності інших підстав для подальшої дії ухвали суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Згідно ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, в межах цієї території має право на свободу пересування і свободу вибору місця проживання. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи своєю власну. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст. 313 ЦК України, фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Згідно п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до п.19 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виникає право у державного, приватного виконавця звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Частиною 5 ст.441 ЦПК України визначено, що суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Як вбачається з матеріалів справи, боржник звертаючись до суду з заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду посилалася на те, що судовим рішенням її визнано банкрутом та метою виїзду за кордон є здійснення професійної діяльності.

Постановою Господарського суду м. Києва від 12 січня 2022 року припинено процедуру реструктуризації боргів фізичної особи ОСОБА_1 ; припинено повноваження керуючого реструктуризацією боргів фізичної особи ОСОБА_1 арбітражного керуючого Косякевича С.О.; визнано банкрутом фізичну особу ОСОБА_1 ; введено процедуру погашення боргів фізичної особи ОСОБА_1 та призначено керуючого реалізацією майном боржника.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 22 вересня 2021 року у справі №910/10590/21, ТОВ «ФК «Женева» визнано кредитором у справі №910/10590/21 по відношенню до фізичної особи ОСОБА_1 на суму 81 815 191,27 грн., з яких 76 300 749,98 грн. - вимоги другої черги, 5 509 901,29 грн., вимоги третьої черги та 4540,00 грн. судові витрати кредитора, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до п.4 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі відкриття господарським судом провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом. Виконавець не зупиняє вчинення виконавчих дій у разі перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника).

Згідно з ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Згідно Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29 червня 2016 року №3832/5) передбачено, що тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України особи знімається у разі винесення виконавцем постанови про: закінчення виконавчого провадження на підставі п.1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 ч.1 ст.39 Закону; скасування тимчасового обмеження у праві виїду особи з України - у разі погашення заборгованості зі сплати періодичних платежів у повному обсязі. (п.4 розділу 13).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановлені оскаржуваної ухвали не звернув уваги на наявність не закритого виконавчого провадження №52946397 з виконання рішення суду (зупинено вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні), непогашену заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК «Женева» (ТОВ «Женева» визнано кредитором у справі № 910/10590/21 по відношенню до фізичної особи ОСОБА_1 на суму 81 815 191,27 грн., з яких 76 300 749,98 грн., вимоги другої черги, 5 509 901,29 грн., - вимоги третьої черги та 4540,00 грн. судові витрати кредитора), також відсутні в матеріалах справи докази того, що будучи працевлаштованою заявник вчиняла дії по виконанню зобов`язання щодо повернення коштів за судовим рішенням.

Щодо скасування тимчасового обмеження управі виїзду у зв`язку з виконанням заявником трудових обов`язків (журналістська діяльність), слід зазначити, що вказана підстава не підтверджена будь-якими належними та допустимими доказами. Матеріали справи також не містять доказів перешкоджання ОСОБА_1 у здійсненні її професійної діяльності або ж доказів необхідності здійснення такої діяльності за межами України (редакторські завдання, листи-запрошення в інші країни з метою здійснення журналістської діяльності).

Крім того, судом першої інстанції не було взято до уваги, що згідно затвердженого Указу Президента України від 06 листопада 2019 року №808/2019 «Про Раду з питань свободи слова та захисту журналістів» до складу Ради з питань свободи слова та захисту журналістів - ОСОБА_1 входить в якості громадського діяча (32-35).

Також в судовому засіданні представником заявника вказано на узгодження в позасудовому порядку вирішення питань пов'язаних з неповнолітнім сином.

Також колегія суддів не може погодитись і з доводами заяви щодо відсутності ознак ухилення боржника від виконання рішення суду, оскільки ці доводи спростовуються матеріалами справи, вказане питання досліджувалось судами при вирішенні подання про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Беручи до уваги, що саме невиконання зобов`язань потягло за собою вжиття заходів забезпечення виконавчого провадження, як то встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, та ухвалою суду встановлено строк обмеження до виконання зобов`язань за рішенням суду. За таких обставин, правових підстав визначених положеннями ст. 441 ЦПК України, для скасування обмежувальних заходів судом не встановлено.

Пунктом 2 ч.1 ст.374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (частини 1, 2 статті 376 ЦПК України).

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права та невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, підлягає скасуванню з постановленням нової у відповідності до положень ст. 376 ЦПК України про відмову у задоволенні заяви про скасування встановленого обмежувального заходу у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України з зазначених вище підстав.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381- 384,387 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» - адвоката Янів Христини Ігорівни задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 31 травня 2022 року скасувати та постановити нове судове рішення за яким,

ОСОБА_1 відмовити в задоволенні заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 16 лютого 2023 року.

Суддя-доповідач:

Судді: