Справа №333/281/22
Провадження №2/333/1947/22
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 серпня 2022 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючої судді Варнавської Л.О.,
за участю секретаря судового засідання Іщенко А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-траспортної пригоди, -
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 відповідно до якого просить суд стягнути з відповідача шкоду у розмірі 8149,70 грн. заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Та стягнути судові витрати.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29 травня 2021 року о 13 годині 45 хвилин в місті Запоріжжі, на перехресті вулиці Богуна та а/д М18, ОСОБА_2 керуючи велосипедом «ARDIS», по дорозі з двома смугами для руху рухався по зустрічній смузі для руху та скоїв зіткнення з транспортним засобом «ЗАЗ DAEWOO», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , що рухався в поптуному напрямку, унаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, травмованих немає.
Транспортний засіб «ЗАЗ DAEWOO», державний номерний знак НОМЕР_1 , належить на праві власності ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .
15 листопада 2021 року постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя по справі №333/6451/21 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення. передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанова суду набрала законної сили 26.11.2021 року.
Цивільно-правова відповідальність відповідача не застрахована, у останнього обов`язок з відшкодування такої шкоди нанесеної позивачу.
14 грудня 2021 року судовим експертом Гецук Олександром Леонідовичем складено Висновок №11/12/21 транспортно-товарознавчого дослідження яким встановлено величину вартості матеріальної шкоди, завданої ОСОБА_1 , яка складає 6288,50 грн.
Ухвалою від 24.01.2022 року суддя прийняла позовну заяву до свого провадження у справі, а також відповідно до ст. 274 ЦПК України вирішила розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у відсутність позивача, підтримала викладене в позовній заяві, наполягав на позовних вимогах, просив суд задовольнити їх в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі.
Відповідач ОСОБА_2 повідомлений судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причини неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.1 ст.280 Цивільно-процесуального кодексу України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.
У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.
Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
15.11.2021 року Постановою Комунарського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме: 29.05.2021 року о 13 год. 45 хв. в м. Запоріжжі, на перехресті вул. Богуна та а/д М18, велосипедист ОСОБА_2 , керуючи велосипедом «ARDIS», по дорозі з двома смугами для руху рухався по зустрічній смузі для руху та скоїв зіткнення з транспортним засобом «ЗАЗ DAEWOO», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , що рухався в попутному напрямку, унаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, травмованих немає (а.с.5)
Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, вина ОСОБА_2 встановлена та в порядку ст.82 ЦПК України доказуванню не підлягає.
Транспортний засіб «ЗАЗ DAEWOO», державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_3 , на праві власності належить ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.4)
14 грудня 2021 року судовим експертом Гецук Олександром Леонідовичем складено Висновок №11/12/21 транспортно-товарознавчого дослідження яким встановлено величину вартості матеріальної шкоди, завданої ОСОБА_1 , яка складає 6288,50 грн.
Частинами 1,2 ст.22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Частиною1 ст.1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 1 ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір таких збитків підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення втраченої речі.
Згідно з роз`ясненнями п.9 постанови Пленуму ВС «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 №6 при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду та якості, полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. У разі коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми, потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку із заподіянням шкоди майну.
Як роз`яснено у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992 року, шкода, завдана особі або майну, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній зв`язок та є вина зазначеної особи, або коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
Отже, з урахуванням вищевикладеного, можна зробити висновок про те, що наявні підстави для цивільної відповідальності ОСОБА_2 який керував велосипедом «ARDIS» та здійснив зіткнення з автомобілем позивача.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача повної вартості пошкодження автомобіля, яка визначена на підставі висновку експерта в розмірі 6288,50 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Крім того, позивач ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 витрати за проведення експертизи у сумі 1800,00 грн., та витрати на поштові відправлення у сумі 61,20 грн.
Згідно п. 8 ч. 1 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв?язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.
П. 8 ч. 2 ст. 141 ЦПК України встановлено, що такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п?яти днів після ухвалення рішення суду за умов, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Таким чином загальна сума додаткових витрат понесена позивачем у сумі 1861,20 грн., підлягає задоволенню, оскільки підтверджена матеріалами справи.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені останнім і підтверджені документально судові витрати по сплаті судового збору в сумі 980 грн.
Керуючись ст.ст. 76-81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 22, 999, 1166, 1187, 1192 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992 року, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-траспортної пригоди - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 шкоду завдану внаслідок дорожньо-траспортної пригоди у розмірі 6288 (шість тисяч двісті вісімдесят вісім) гривень 50 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені додаткові витрати у розмірі 1861 грн. 20 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 908 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення відповідачем може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з моменту його оголошення до Запорізького апеляційного суду області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 03.08.2022 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Л.О. Варнавська