Справа №: 343/1202/22
Провадження №: 6/0343/15/22
У Х В А Л А

про відмову обмеження виїзду за кордон

02 серпня 2022 року м.Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Тураша В. А.,

секретаря Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Долина Івано-Франківської області подання старшого державного виконавця Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Кузів Р.О., погодженим з начальником Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Дяківим М.М., про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документу,

за участю: старшого державного виконавця Кузів Р.О.,

В С Т А Н О В И В:

старший державний виконавець Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Кузів Р.О. 02.08.2022 звернувся до суду з поданням, погодженим з начальником Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Дяківим М.М., в якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта для виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , до виконання зобов`язань, покладених на нього згідно виконавчого документа.

Подання обґрунтовує тим, що на виконанні Долинського відділу ДВС у Калуському районі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), знаходиться виконавче провадження 69073028 з виконання виконавчого листа № 343/60/22, виданого 16.05.2022 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Долинської міської ради боргу в сумі 20063,12 грн.

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано в повному обсязі, залишок боргу станом на 01.08.2022 становить 8990,98 грн. Декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам ч.5 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження".

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно інформації наданої на запити щодо перевірки майнового стану, за боржником зареєстровано транспортний засіб, який 23.05.2022 оголошено в розшук, оскільки боржник не пред`явив транспортний засіб для опису та арешту. За боржником також зареєстровано нерухоме майно, на яке 01.08.2022 державним виконавцем накладено арешт. Виконавцем 23.05.2022 на адресу боржника надсилались виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин не виконання рішення суду, боржник ОСОБА_1 на виклик з`явився та повідомив, що наразі коштів для погашення заборгованості немає. 22.07.2022 на дії державного виконавця надійшла скарга з Калуської окружної прокуратури, в якій зазначено, що державним виконавцем не виконується рішення суду в повній мірі, а саме: не скеровано до суду подання щодо тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

ОСОБА_1 отримує пенсію в Долинському ОУПФУ, однак відповідно до внесених змін до розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про виконавче провадження" від 15.03.2022 за № 2129, припинено звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника (крім рішень про стягнення аліментів та рішень, боржниками за якими є громадяни російської федерації).

Враховуючи викладене, рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів.

Отже, боржником рішення виконано не було, що призвело до вжиття відносно нього вищевказаних заходів примусового виконання.

У судовому засіданні старший державний виконавець Кузів Р.О. (довіреність а.с.16) подання підтримав, просив його задоволити. Додатково пояснив, що після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження 23.05.2022, боржник ОСОБА_1 частково погасив заборгованість по виконавчому листу, а саме оплатив 5000 грн., та 6072.14 грн. Також ним повністю оплачено виконавчий збір та витрати виконавчого провадження. ОСОБА_1 на виклик державного виконавця з`явився, та надав пояснення, що на даний час він не має можливості повністю, одним платежем, погасити заборгованість. Станом на день розгляду справи заборгованість ОСОБА_1 становить 8990.98 грн. Ним в порядку виконання рішення суду накладено арешт на все рухому та нерухоме майно боржника. Чи є в боржника документ, який дає йому право на виїзд за межі України, йому не відомо.

Суд, вислухавши пояснення старшого державного виконавця Кузів Р.О., вивчивши зміст подання та матеріали, долучені до нього, дійшов до наступного висновку:

Відповідно до положень ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Ст. 33 Конституції України,передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Аналогічне положення міститься і в ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, де зазначено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав та свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов`язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання. Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні від їх виконання, поки не буде доведено протилежного. Тому, зобов`язання державного виконавця на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон не є абсолютним, а виникає лише у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішення чи то рішень інших органів (посадових осіб).

При зверненні до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України тягар доказування наявності факту ухилення від виконання зобов`язань покладається на державного виконавця. При цьому ухиленням від виконання зобов`язань є свідоме вчинення боржником діяння (дії або бездіяльності), що спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у боржника є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини. Така юридична санкція у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України передбачена законом не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, при цьому дії боржника по ухиленню від виконання судового рішення повинні бути зазначені в поданні.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Положеннями ст. 6 цього Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон лише у випадках визначених законом.

Законом України «Про виконавче провадження» передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, вказаного державним виконавцем в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

На момент звернення до суду з поданням про обмеження у праві виїзду за межі України факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися із матеріалів виконавчого провадження.

Відповідно до роз`яснень Верховного суду України, що викладені в «Судовій практиці щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» від 01.02.2013, під час розгляду подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.Особа, яка має невиконані зобов`язання не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

З матеріалів справи судом встановлено, що на виконанні Долинського відділу ДВС у Калуському районі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) знаходиться виконавчий лист № 343/60/22, виданий 16.05.2022 Долинським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь Долинської міської ради 20063,12 грн., збитків, завданих державі незаконною рубкою дерев.

В обґрунтування подання старший державний виконавець зазначив, що рішення на сьогоднішній день боржником не виконано в повному обсязі. Декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено.

З аналізу приписів ст. 12 ЦПК України у системному зв`язку з п. 19 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 441 ЦПК України, вбачається, що на державного виконавця покладено обов`язок надання доказів стосовно наявності навмисного чи іншого свідомого ухилення боржника від виконання обов`язків, покладених на останнього за рішенням суду, та доведення перед судом їх переконливості.

Проте, в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження те, що боржник ОСОБА_1 навмисно ухиляється від виконання обов`язків, покладених на нього судовим рішенням.

З матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем вчинялися ряд виконавчих дій з примусового виконання рішення суду, зокрема здійснювалися заходи щодо розшуку майна боржника, вставолення джерел доходів, надсилалися запити до відповідних реєструючих органів, однак жодних посилань на конкретні факти навмисного чи іншого свідомого невиконання обов`язку боржника та доказів підтвердження цих фактів подання не містять. Жодних беззаперечних відомостей про те, що ОСОБА_1 ухиляється від дій, які мають значення для примусового стягнення, або іншим чином ухиляється від виконання обов`язків, суду надано не було. Матеріали справи не містять і доказів на підтвердження того, що боржник вчиняв дії, які унеможливлювали чи ускладнювали виконання рішення суду, та наявності у нього можливості виконати це рішення.

Крім того, як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 , досяг пенсійного віку і відповідно до статті 26 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування отримує пенсію за віком та не має змоги сплатити борг у повній мірі і сплачує його в межу своїх можливостей.

Судом встановлено, що старшим державним виконавцем Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Кузів Р.О., 23.05.2022 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №343/60/22 від 16.05.2022 Долинського районного суду Івано-Франківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Долинської міської ради 20063,12 грн., збитків, завданих державі незаконною рубкою дерев. Як вбачається з подання старшого державного виконавця, боржником ОСОБА_1 за період з 23.05.2022 по даний час (практично за два місяці),сплачено 11072,14 грн. Залишок боргу становить 8990,98грн.

Суд вважає, що часткове виконання боржником ОСОБА_1 своїх зобов`язань по оплаті боргу свідчити про відсутність умисних дій спрямованих про ухилення боржника від виконання покладених на нього судовим рішенням обов`язків.

Враховуючи вищенаведене у своїй сукупності, суд дійшов до висновку, що подання старшого державного виконавця є необґрунтованим, у ньому не наведено жодних доказів,що боржник навмисно ухиляється від виконання обов`язків, покладених на нього судовим рішенням, а також не надано суду підтверджень намірів боржника виїхати за межі України з метою уникнення відповідальності, а тому, на думку суду, воно не підлягає до задоволення.

Враховуючи викладене, ст. 33 Конституції України, ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, ст.ст. 18, 28 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України", ст. 12 ЦПК України, керуючись ст. 441 ЦПК України, суд-

П О С Т А Н О В И В :

задоволені подання старшого державного виконавця Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Кузів Р.О., про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документу- відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але на неї може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: В.А.Тураш