Справа № 444/2310/21 Головуючий у 1 інстанції: Оприск З.Л.
Провадження № 22-ц/811/540/22 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Копняк С.М.,

суддів: Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

секретар судового засідання - Юзефович Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Приватного підприємства «РОТЕН» на додаткове рішення Жовківського районного суду Львівської області від 21 січня 2022 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «РОТЕН» про розірвання договорів оренди земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

в провадженні Жовківського районного суду Львівської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «РОТЕН» про розірвання договорів оренди земельної ділянки.

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 22 грудня 2021 року позовні вимоги задоволено повністю.

Розірвано договори оренди землі, укладені між ОСОБА_1 та Приватним підприємством «РОТЕН» від 13 січня 2014 року, якими відповідачу передано в оренду земельні ділянки: площею 1,1716 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована в с. Глинськ Жовківського району Львівської області, кадастровий номер :11:000:0245; площею 0,3378 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та розташована в с. Глинськ Жовківського району Львівської області, кадастровий номер :11:000:0145.

Стягнуто з Приватного підприємства «РОТЕН» в користь ОСОБА_1 сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1 816,00 грн.

Додатковим рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 21 січня 2022 року стягнуто із Приватного підприємства «Ротен» в користь ОСОБА_1 10 000,00 грн витрат на правничу допомогу.

Додаткове рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач.

В апеляційній скарзі просить додаткове рішення скасувати повністю, і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заяви про стягнення судових витрат.

Апеляційна скарга мотивована тим, що сума стягнутих судом витрат на професійну правничу допомогу є в 5 разів більша ніж сума сплаченого судового збору, тобто є непропорційною до предмета спору. Судова практика у такій категорії спорів є сформованою. Справа розглянута судом у порядку спрощеного позовного провадження. Заява про стягнення судових витрат подана поза межами строку, визначеного частиною восьмою статті 141 ЦПК України. Документи додані до цієї заяви не підтверджують фактичної сплати коштів адвокату позивачем.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що згідно з частиною третьою статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Учасники справи будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи до суду апеляційної інстанції не з`явились, явки своїх представників не забезпечили, про причини неявки суд не повідомили, що згідно з положеннями статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також вимог та підстав ухвалення додаткового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

До такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з такого.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України).

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (частина перша та друга статті 137 ЦПК України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаною адвокатом роботою (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

В додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зроблено висновки, що «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. […] Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. […] ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. […] саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. […] Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності».

З матеріалів справи убачається, що позовна заява містила відомості про те, що судові витрати, які позивач очікує понести у зв`язку із розглядом справи становлять 10 000,00 грн (а.с. 3). До моменту закінчення розгляду справи, який здійснено судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження, представник позивача зробив заяву, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду подасть суду докази, які підтверджують розмір витрат на професійну правничу допомогу (а.с. 61). 28 грудня 2021 року засобами поштового зв`язку представник позивача подав заяву про стягнення судових витрат, до якої додав угоду про надання правничої (правової допомоги) від 29 липня 2021 року та акт про надану правничу (правову) допомогу від 28 грудня 2021 року, з яких убачається, що сторони погодили розмір гонорару у твердій грошовій сумі - 10 000,00 грн, а під час розгляду справи надано такі види правничої допомоги: представництво клієнта в судових засіданнях по справі № 444/2310/21 в Жовківському районному суді Львівської області, та складання позовної заяви (а.с. 69-74).

Аналіз матеріалів справи свідчить, що позовна заяву у справі підписана безпосередньо самою позивачкою 21 травня 2021 року, а по справі проведено за участю представника позивача два судові засідання 30 листопада 2021 року та 22 грудня 2021 року, загальною тривалістю 38 хвилин (а.с. 44, 45, 60-62). В ордері про надання правничої (правової) допомоги від 30 листопада 2021 року не зазначено № та дати договору про надання правничої допомоги, на підставі якого виписано ордер (а.с. 43).

З огляду на вказані обставини, колегія суддів вважає, що стягуючи з відповідача витрати на правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн, суд першої інстанції допустився порушення норм процесуального права, та не врахував складності цієї справи, кількості та тривалості судових засідань, проведених у ній, а також те, що угода про надання правової допомоги підписана пізніше, ніж дата підписання позовної заяви, а відтак її неможливо було підготувати адвокатом по цій справі, та не звернувши уваги на заперечення відповідача проти стягнення заявленої суми судових витрат, дійшов до необґрунтовано висновку про стягнення повної суми таких витрат.

Враховуючи принцип розумності, справедливості та пропорційності, фактичні обставини справи, що переглядається, колегія суддів вважає, що заявлений розмір витрат на правничу допомогу слід зменшити з 10 000,00 грн до 3 000,00 грн, а в решті додаткове рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, оскільки доводи апеляційної скарги знайшли лише своє часткове підтвердження під час апеляційного розгляду.

Відповідно до частини п`ятої статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст даного судового рішення складено 09 червня 2022 року.

Керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Приватного підприємства «РОТЕН» задовольнити частково.

Додаткове рішення Жовківського районного суду Львівської області від 21 січня 2022 року змінити, зменшивши суму стягнутих витрат на правову допомогу з 10 000,00 грн до 3 000,00 грн.

В решті додаткове рішення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 09 червня 2022 року.

Головуючий С.М. Копняк

Судді: С.М. Бойко

А.В. Ніткевич