Рішення

Іменем України

08 червня 2022 року місто Чернігів

Справа №751/9269/21

Провадження №2/751/412/22

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Ченцової С. М.

секретаря судового засідання Мірошник В. П.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

представник позивача - адвокат Переверзєв О.О.

відповідач - ТОВ «ФК «Авансар»

треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Палігін О.П.

розглянувши у судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар», треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Палігін Олександр Петрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача.

Представник позивача адвокат Переверзєв О.О. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Авансар» про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем №68508 від 28 травня 2021 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Авансар» заборгованості за кредитним договором №200451984 від 08.02.2016 року у розмірі 14768 грн 44 коп.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач ніколи не укладав договорiв ні з ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий Центр», ні з ТОВ «Фінансова компанія «Авансар», як зазначено у виконавчому напис, та не отримував від них коштів, тим більше - кредитних. Жодних договорiв, які можуть бути підставою для стягнення заборгованостi, не укладено мiж позивачем та відповідачем. Жодних претензій, вимог про сплату боргу позивач не отримував від відповідача. Нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не було перевірено безспірності заявлених вимог. При вчиненні виконавчого напису у приватного нотаріуса були відсутні підстави вважати безспірною заборгованість позивача за кредитним договором, а відтак вказану нотаріальну дію приватним нотаріусом вчинено без дотримання вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та п.п.3.1 п. 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Зазначає, що у матеріалах нотаріальної справи відсутній первинний документ, який підтверджує що позивач отримав від кредитора будь-які кошти. Крім того, пропущений трирічний строк позовної давності. Зазначає, що строк давності для вчинення виконавчого напису нотаріуса повинен бути прямо передбачений законом, і не може бути змінений домовленістю сторін.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 13.12.2021 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

У судове засідання позивач та його представник не з`явився, у позові просить провести розгляд справи без їх участі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не зверталися, відзиву не подали.

Треті особи у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Ш. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Судом встановлено, що 08.02.2016 року між ТОВ "Інвестиційно-Розрахунковий Центр» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №200451984, згідно якого позивач отримав кредит у сумі 6293 грн 40 коп на строк 36 місяців, до 08.02.2019 року (а.с.13-14).

28.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем виданий виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №68508 про стягнення із ОСОБА_1 невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «Фінансова компанія «Авансар», якому ТОВ «ФК «ФАГОР» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № 18/05/2018-3 від 18.05.2018 року, якому в свою чергу ТОВ "Фiнансова Компанія «ПЛЕЯДА» вiдступлено право вимоги на підставі Договору відступлення права вимоги (Договору Факторингу) №3 вiд 22.05.2016 року, якому в свою чергу ТОВ "Інвестиційно-Розрахунковий Центр", на підставі договору відступлення права вимоги № 1104 від 11.04.2016 року, відступлено право вимоги за кредитним договором № 200451984 вiд 08.02.2016 року, укладеного мiж ТОВ "Інвестиційно-Розрахунковий Центр» та ОСОБА_1 .. Стягнення заборгованості проводиться за період з 08.02.2016 року по 01.06.2020 року включно у розмірі: 5770,35 грн - заборгованість за тілом кредиту; 7248,12 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст.31 ЗУ «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача. Загальна заборгованість ОСОБА_1 становить 14768 грн 44 коп (а.с.13).

03.11.2021 року, на підставі вказаного виконавчого напису №68508 приватного нотаріуса, який має силу виконавчого документа, приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Палігіним О.П. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 67358685 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Авансар» заборгованості у розмірі 14768 грн 44 коп (а.с.15).

Відповідно до постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 16.11.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Палігіним О.П. звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , який отримує дохід у АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» (а.с.23).

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у Главі 14 Закону України «Про нотаріат» та Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року (далі - Порядок).

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно із підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (надалі - Перелік документів).

На момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Відповідно до пункту 1 Переліку документів, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, а перевіряє доводи боржника в повному обсязі й встановлює, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Відповідно до положень ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Зі змісту виконавчого напису вбачається, що з позивача стягнуто грошові кошти на користь ТОВ «Фінансова компанія «Авансар», якому ТОВ «ФК «ФАГОР» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № 18/05/2018-3 від 18.05.2018 року, якому в свою чергу ТОВ "Фiнансова Компанія «ПЛЕЯДА» вiдступлено право вимоги на підставі Договору відступлення права вимоги (Договору Факторингу) №3 вiд 22.05.2016 року, якому в свою чергу ТОВ "Інвестиційно-Розрахунковий Центр", на підставі договору відступлення права вимоги № 1104 від 11.04.2016 року, відступлено право вимоги за кредитним договором № 200451984 вiд 08.02.2016 року.

Однак в матеріалах справи відсутні, а відповідачем не надані докази, які б підтверджували, що саме за цими договорами до ТОВ «Фінансова компанія «Авансар» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №200451984 від 08.02.2016 року, укладеним з ТОВ "Інвестиційно-Розрахунковий Центр". Зокрема, не надано вищевказаних договорів відступлення прав вимоги та додатків до них.

Відповідачем не додано доказів на підтвердження отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором № 200451984 від 08.02.2016 року.

Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Вчинення виконавчого напису, в разі порушення основного зобов`язання, здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18).

Разом з тим, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечується частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення грошового зобов`язання, що підтверджено висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12, провадження №14-10 цс18).

Згідно із виконавчим написом, заборгованість складається, у тому числі, з простроченої заборгованості за сумою кредиту та простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 14768 грн 44 коп. Однак, на підтвердження даної суми відповідачем не подано розрахунку.

Також, 26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Зазначеною постановою були внесені зміни в Перелік та доповнено його після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Відповідно до розділу 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» нотаріус може вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор має надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та не чинною. Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та не чинною Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Також, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року в справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін. Крім того, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2018 року відмовлено у задоволенні заяви представника Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року за нововиявленими обставинами. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» залишено без задоволення. Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2018 року в справі № 826/20084/14 залишено без змін.

Відповідно до статті 124 Конституції України, статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року №23.

Тобто, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.

Однак, з копії договору, яка міститься в матеріалах справи, вбачається, що кредитний договір № 200451984 від 08.02.2016 року, який був наданий приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не посвідчений нотаріально.

Таким чином на час вчинення виконавчого напису у розпорядженні нотаріуса не було всіх необхідних документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат», а також відсутні підстави для визнання суми заборгованості за договором № 200451984 від 08.02.2016 року є безспірною, у зв`язку з чим позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

V. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, п. 3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» судовий збір у розмірі 1362 гривні підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Згідно пункту 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно із частин 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Із матеріалів справи вбачається, що правнича допомога позивачу надавалася на підставі договору про надання правничої допомоги від 23.11.2021 адвокатом Переверзєвим О.О. (а.с.11) та ордеру (а.с.7).

Позивач сплатив на користь адвоката 6 000,00 грн за надання правничої допомоги, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №1 від 23.11.2021 (а.с.10) та актом прийняття-передачі наданих послуг судових витрат (а.с.9).

Суд, з урахуванням складності справи, спрощеного порядку її розгляду, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт (адвокат не приймав участь у судовому розгляді, оскільки справа розглядається без повідомлення сторін), клопотання відповідача про зменшення витрат на правову допомогу, з урахуванням принципу розумності та справедливості, вважає вказані витрати не співмірними зі складністю справи та обсягом вищезазначених наданих адвокатом послуг, що є підставою для визначення витрат на правничу допомогу у розмірі 3000 гривень.

На підставі викладеного, керуючись статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат», статтями 13, 43, 76-81, 141, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар», треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Палігін Олександр Петрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №68508 від 28.05.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Авансар» заборгованості за кредитним договором №200451984 від 08.02.2016 року у розмірі 14768,44 грн.

Стягнути із ТОВ «Фінансова компанія «Авансар» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1362 гривні та витрати на правову допомогу у розмірі 3000 гривень.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар» (04053, м.Київ, вул. Кудрявський Узвіз, 5-Б, оф.501/1 код ЄДРПОУ 4019931)

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович (01001, м. Київ, вул. Мала Житомирська, 6/5),

Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Палігін Олександр Петрович (14013, м. Чернігів, вул. Перемоги, 139, офіс 213)

Суддя С. М. Ченцова