Справа № 464/329/22
пр.№ 2-др/464/22/22
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.06.2022 року м.Львів
Сихівський районний суд м.Львова
суддя Тімченко О.В.
справа № 464/329/22
учасники справи:
вимоги: стягнення боргу за розпискою
Обставини справи
Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 27 квітня 2022 року (суддя Тімченко О.В.), постановленим за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, позов ОСОБА_1 задоволено частково та стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3000 доларів США та 21872,97 грн в рахунок погашення боргу і процентів за розпискою від 14 вересня 2018 року. Відмовлено у задоволенні решти позовних вимог. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1057,30 грн судового збору.

Від представника позивача - адвоката Репецького В.В. до суду надійшло клопотання про ухвалення додаткового судового рішення в частині розподілу судових витрат та стягнення з відповідача 14 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з протоколом передачі справи раніше визначеному складу суду таку передано на розгляд судді Тімченко О.В.

Ознайомившись з матеріалами справи, відповідачем подано клопотання про відмову у відшкодуванні витрат на правничу допомогу.

Надано докази направлення згаданих клопотань іншим учасникам справи.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч.3 ст.270 ЦПК України).

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.2ст.247 ЦПК України не здійснювалося, розгляд здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи згідно із ч.13 ст.7 ЦПК України.

Мотиви та висновки суду

Як передбачено п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За положеннями ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, якими є витрати на професійну правничу допомогу, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Представником позивача заявлено про відшкодування за рахунок відповідача 14 000 грн витрат на професійну правничу допомогу на підставі договору про надання правової допомоги від 13 січня 2022 року, в якому сторонами погоджено розмір гонорару адвоката в сумі 14 000 грн, котрий підлягає оплаті клієнтом в разі досягнення позитивного результату представництва у справі - задоволення судом позовних вимог клієнта (в т.ч. часткового) у справі.

Виходячи із приписів ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

У межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним. Саме такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 28 грудня 2020 року у справі № 640/18402/19.

За умовами ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Водночас за положеннями ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 756/2114/17 при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. У рішеннях Європейського суду з прав людини від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» вказано, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З огляду на конкретні обставини справи: справа незначної складності, яка розглядається за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, складність юридичної кваліфікації правовідносин у справі про стягнення боргу за договором позики, щодо вирішення вказаного спору існує безліч судової практики, зокрема Верховного Суду, яка є сталою та одностайною, обсяг юридичної/технічної роботи - обсяг наданих послуг адвокатом щодо консультацій, підготовки позовної заяви та процесуальних документів, що для професійного досвідченого адвоката не складає дуже багато часу та не вимагає великого обсягу аналітичної й технічної роботи, виходячи з критерію розумності, пропорційності, справедливості співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу, суд переконаний, що заявлений розмір витрат є явно завищеним.

Суд критично оцінює співмірність витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 14 000 грн та зменшує такі до 3000,00 грн, оскільки не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката (постанова Верховного Суду від 24 жовтня 2019 року у справі № 905/1795/18).

У відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 23 грудня 2021 року у справі № 923/560/17, витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх фактично сплачено чи тільки має бути сплачено.

Наведене вище спростовує доводи сторін та свідчить, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають до часткового відшкодування, а відомості, які б спростували даний висновок суду, відсутні.

Керуючись ст.ст.258, 259, 263-265 ЦПК України,

у х в а л и в :

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, у такому разі суд підписує рішення без його проголошення.

Рішення набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1

Повне судове рішення складено 13 червня 2022 року, що є датою його ухвалення, ухваленого за відсутності учасників справи, як це передбачено ч.5 ст.268 ЦПК України.

Суддя Олена ТІМЧЕНКО