Справа №752/6276/22
Провадження №2-з/752/290/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2022 року

Суддя Голосіївського районного суду міста Києва Кордюкова Ж.І., розглянувши заяву адвоката Кульбіч-Калбукової Світлани Анатоліївни, поданої в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

13.06.2022 адвокат Кульбіч-Калбукова Світлана Анатоліївна в інтересах ОСОБА_1 звернулась до Голосіївського районного суду міста Києва з заявою про забезпечення позову.

В обґрунтування необхідності застосування заходів забезпечення позову зазначено, що ОСОБА_1 , як законний представник неповнолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Саваріна Олена Сергіївна про визнання недійсним заповіту ОСОБА_6 , складеного 18.03.2020 року.

Позивач має точні дані про підробку підпису заповідача на оспорюваному заповіті, а тому з метою запобігання шахрайським діям відповідача з майном, яке належить спадкодавцю, вважає за доцільне забезпечити позов шляхом накладення арешту на все майно, що належало за життя ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому існує великий ризик передачі вказаного майна новій особі.

Просила накласти арешт на все майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, до набрання законної сили рішенням по справі.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, ознайомившись з матеріалами позовної заяви, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Як визначено у ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 N 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", роз`яснено про те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Суд відзначає, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Суд відзначає, що заява про забезпечення позову не містить належного обґрунтування представником позивача обраного нею заходу забезпечення позову.

До заяви про забезпечення позову не додано жодних доказів можливості вчинення будь-яких дій відповідачем з майном, що належало померлому, що є об`єктивно неможливим до отримання відповідачем свідоцтва про право на спадщину, в строки і порядку, визначеному чинним законодавством України.

Суд відзначає, що отримання відповідачем свідоцтва про право на спадщину є дією, що вчиняється на вимогу закону, а отримане свідоцтво надає відповідному спадкоємцю можливість прийняття рішень, що пов`язані із широким колом можливостей щодо способів розпорядження спадковим майном.

На думку суду, накладення арешту на майно жодним чином не гарантує виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог про визнання недійсним заповіту.

Враховуючи наявність спору щодо дійсності заповіту, на підставі якого виникає правова підстава для видачі свідоцтва про право на спадщину, як складової процесу оформлення права на спадщину, суд доходить висновку про невідповідність обраного засобу забезпечення позову, як накладення арешту на майно, яке належало спадкодавцю.

За таких обставин суд вважає, що у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити адвокату Кульбіч-Калбуковій Світлані Анатоліївні у задоволенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 , яка діє як законний представник неповнолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , до ОСОБА_5 , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Саваріна Олена Сергіївна про визнання недійсним заповіту

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Ж. І. Кордюкова