ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-301/11 Головуючий у 1-й інстанції Малярчук В.В.
Провадження № 22-ц/817/696/22 Доповідач - Міщій О.Я.
Категорія - 351000000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2022 року м. Тернопіль

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого - Міщій О.Я.

суддів - Костів О. З., Шевчук Г. М.,

cекретар с/з - Романська К.М.

з участю представника ОСОБА_1 адвоката Чорняка М.П., представника АТ "Державний ощадний банк України" Данилевич А.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу № 2-301/11 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Чорняка М.П. на ухвалу Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 16.06.2022 року, прийняту суддею Малярчуком В.В., за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Теребовлянський відділ ДВС у Тернопільському районі Тернопільської області Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ), акціонерне товариство "Державний ощадний банк України " в особі філії - Тернопільське обласне управління АТ "Ощадбанк" про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із указаною заявою.

В обґрунтування заяви зазначив, що 16.12.2011 року Теребовлянський районний суд Тернопільської області ухвалив рішення по справі № 2-301/11 за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про дострокове стягнення боргу і за зустрічним позов ОСОБА_1 до ПАТ «Державний ощадний банк України» про визнання припиненим кредитного договору.

Відповідно до рішення суду позов ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про дострокове стягнення боргу частково задоволено. Стягнено із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в користь ПАТ «Державний ощадний банк України» борг за кредитним договором №44 від 17.03.2008р. в сумі 60014,63 доларів США, що в гривневому еквіваленті складало 479510,89 грн., шляхом звернення стягнення та реалізації на прилюдних торгах належного ОСОБА_2 нерухомого майна. Рішення суду набрало законної сили 27.12.2011 року та видано виконавчі листи 30.12.2011 року щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Як зазначив заявник, з копії виконавчого листа видно, що з нього стягнуто в користь ПАТ Державний ощадний банк України в особі територіального відокремленого безбалансового відділення № 10019/020 філії Тернопільське обласне правління ПАТ Державний ощадний банк України борг за кредитним договором № 44 від 17 березня 2008 року у сумі 60014,63 доларів США (що в гривневому еквіваленті складає 479510,89 грн.), з яких: заборгованість за кредитом - 51000 доларів США (407484,9 грн.), проценти за кредитом - 7314, 63 доларів США (58443,16 грн.), пеня за несвоєчасну сплату кредиту 1500 доларів США (11984,85 грн.), пеня за несвоєчасну сплату відсотків - 200 доларів США (1597,98 грн.), шляхом звернення стягнення на належне ОСОБА_2 і передане згідно іпотечного договору від 19 березня 2008 року в іпотеку банку нерухоме майно - домоволодіння в АДРЕСА_1 , а також на земельну ділянку, площею 0,1000 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд і на земельну ділянку, площею 0,0057 га. для ведення особистого селянського господарства.

Крім того, згідно виконавчого листа на користь ПАТ Державний ощадний банк України, в особі територіального відокремленого безбалансового відділення № 10019/020 філії Тернопільське обласне правління ПАТ Державний ощадний банк України стягнуто судові витрати 1700 гривень судового збору та 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

У виконавчому листі зазначено, що рішення суду набрало законної сили 27.12.2011року, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання до 17.12.2012 року, боржник - ОСОБА_1 , стягувач - ПАТ Державний ощадний банк України в особі територіального відокремленого безбалансового відділення № 10019/020 філії - Тернопільське обласне правління ПАТ Державний ощадний банк України.

Представник заявника, як на підставу звернення із заявою, посилається на те, що виконавчий лист було видано на виконання рішення суду, яке не містить заходів примусового виконання щодо ОСОБА_1 та не підлягає примусовому виконанню.

На думку заявника, суд визначив, яку дію потрібно виконати, а саме: звернути стягнення на належне ОСОБА_2 майно, яке передане нею в іпотеку банку згідно іпотечного договору від 19.03.2008 року.

Заявник вказав, що виконавчий лист №2-301/11р. від 30.11.2011 року не відповідає змісту судового рішення, оскільки в ньому вказано, яким чином має проходити звернення стягнення на належне ОСОБА_2 майно, відтак він виданий помилково щодо ОСОБА_1 .

Ухвалою Теребовлянського районного суду від 16.06.2022 року у задоволені заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Чорняк М.П. просить скасувати ухвалу суду, постановити нове судове рішення, яким задовольнити заяву ОСОБА_1 посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, порушення вимог ЦПК України.

Адвокат Чорняк М.П. указує, що 16.12.2011р. Теребовлянським районним судом прийнято рішенням по справі N 2-301/11 про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №44 від 17.03.2008року.

Теребовлянський районний суд на вимогу позивача звернув стягнення на предмет іпотеки, яке належить іпотекодавцю ОСОБА_2 , шляхом продажу майна на прилюдних торгах.

На підставі рішення суду Теребовлянським районним судом видано два виконавчі листи: виконавчий лист, де боржником визначено ОСОБА_2 та виконавчий лист, де боржником зазначено ОСОБА_1 .

Представник заявника звернув увагу, що в одному та другому виконавчому листі, які виписані на ОСОБА_1 та на ОСОБА_2 вказано: звернути стягнення на предмет іпотеки, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , шляхом продажу його на прилюдних торгах.

Адвокат Чорняк М.П. зазначає, що за виконавчим листом, де боржником є ОСОБА_1 неможливо провести виконавчі дії, адже стягнення потрібно проводити шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, яке належить ОСОБА_2 .

Враховуючи указані обставини, представник ОСОБА_1 вважає, що виконавчий лист, виданий 30.12.2011 року щодо ОСОБА_1 , слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Теребовлянський відділ ДВС у Тернопільському районі Тернопільської області подав відзив на апеляційну скаргу, у якому просить відмовити у її задоволенні, ухвалу суду залишити без змін. У відзиві зазначено, що рішення суду боржником не виконане, тому визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню є безпідставним та передчасним.

В липні 2022 року АТ "Державний ощадний банк України" подало відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , у якому також просить відмовити у її задоволенні, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Представник АТ "Державний ощадний банк України" зазначив, що 15.02. 2012 року Теребовлянським районним судом винесено ухвалу, якою задоволено заяву ОСОБА_1 про відстрочку (розстрочку) виконання рішення Теребовлянського районного суду від 16.12.2011 року. Розстрочено виконання рішення Теребовлянського районного суду від 16 грудня 2011 року в наступному порядку: з 05.03.2012року по 05.03.2013року ОСОБА_1 сплачує заборгованість рівними частинами кожного місяця по 200,00 дол. США; з 05.02.2013 року по 05.03.2014 року рівними частинами кожного місяця по 250,00 дол. США; з 05.03.2014року по 05.03.2015року рівними частинами кожного місяця по 300,00 дол. США; до 01 червня 2015 року боржник повинен сплатити залишок заборгованості у сумі 50 714,63 дол. США.

01 жовтня 2015 року Теребовлянським районним судом за заявою Зелінки ухвалено повторно розстрочити виконання рішення Теребовлянського районного суду № 2-301/11 від 16.12.2011 року у наступному порядку: з 01.10. 2015 року по 01.10. 2016 року боржник сплачує рівними частинами щомісячно по 150,00 дол. США; з 01.10.2016 року по 01.10.2017 року рівними частинами щомісяця по 170,00 дол. США; з 01.10.2017 року по 01.10.2018 року рівними частинами щомісячно по 200,00 дол. США; з 01.10.2018 року по 01.10.2019 року рівними частинами щомісячно по 250,00 дол. США; з 01.10.2019 року по 01.10.2020 року рівними частинами щомісяця по 300,00 дол. США., а до 01.03.2021 року має сплатити весь залишок несплаченої заборгованості.

Боржник ОСОБА_1 до 01.10.2020 року добровільно виконував ухвалу Теребовлянського районного суду від 01.10.2015 року, не порушуючи графік платежів. На цей час у ОСОБА_1 залишилась заборгованість в сумі 36744,64 дол. США., яка не погашена.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд виходив з того, що виконавчий лист, виданий Теребовлянським районним судом 30.12.2011 року у справі № 2-301/11 про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, залишається не виконаним. Крім того, заявником не наведено обставин, передбачених ст. 432 ЦПК України, які могли б слугувати підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Судом установлено, що 17.03.2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 44 та надано кредит в сумі 60 000.00 дол. США зі сплатою 13 % річних, з остаточним терміном повернення кредиту не пізніше 16 березня 2013 року.

Для забезпечення виконання кредитного договору № 44 від 17.03.2008 року між банком та ОСОБА_2 укладено іпотечний договір від 19 березня 2008 року, відповідно до якого в іпотеку банку передано нерухоме майно - домоволодіння загальною площею 118.4 кв.м. в АДРЕСА_1 , земельна ділянка площею 0.1000га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 , а також земельна ділянка, площею 0.0057 га., для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 , шляхом його реалізації на прилюдних торгах.

Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 16.12.2011року у справі № 2-301/11 стягнуто із ОСОБА_1 в користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі відділення №10019/020 філії Тернопільське обласне правління ПАТ «Державний ощадний банк України» борг за кредитним договором №44 від 17 березня 2008року у сумі 60014,63 доларів США (що в гривневому еквіваленті складає-479510,89 гривень) з них: заборгованість за кредитом 51000,00 доларів США (407484,90грн.); проценти за кредитом 7314,63 доларів США (58443,16 грн.): пеня за несвоєчасну сплату кредиту - 1 500,00 дол. США (11 984.85 грн.); пеня за несвоєчасну сплату відсотків - 200.00 дол. США (1 597.98 грн.), шляхом звернення стягнення на майно, належне ОСОБА_2 , згідно іпотечного договору від 19.03.2008 року.

Стягнуто із ОСОБА_1 в користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі територіального відокремленого безбалансового відділення № 10019/20 філії Тернопільське обласне правління ПАТ «Державний ощадний банк України» судові витрати - 1 700.00 грн. судового збору та 120.00 грн. витрат та інформаційно - технічне забезпечення розгляд) справи у суді.

30.12.2011 року Теребовлянським районним судом видано виконавчі листи на виконання рішення суду від 16.12.2011 року у справі № 2- 301/11.

15 лютого 2012 року Теребовлянським районним судом постановлено ухвалу, якою задоволено заяву ОСОБА_1 про відстрочку (розстрочку) виконання рішення Теребовлянського районного суду від 16.12.2011 року за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором кредиту. Розстрочено виконання рішення Теребовлянського районного суду від 16.12.2011 року в наступному порядку: з 05.03.2012 року по 05.03.2013 року боржник сплачує рівними частинами кожного місяця по 200,00 дол. США; з 05.02.2013 року по 05.03.2014 року рівними частинами кожного місяця по 250,00 дол. США; з 05.03.2014 року по 05.03.2015 року рівними частинами кожного місяця по 300,00 дол. США; до 01 червня 2015 року має сплатити залишок заборгованості у сумі 50714,63 дол. США.

01.10.2015 року Теребовлянським районним судом постановлено ухвалу, якою надано розстрочку у виконанні рішення Теребовлянського районного суду від 16.12.2011 року по цивільній справі № 2-301/11 про стягнення із ОСОБА_1 в користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі територіального відокремленого без балансового відділення № 10019/20 філії Тернопільське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» боргу за кредитним договором № 44 від 17 березня 2008 року) у наступному порядку. З 01.10. 2015 року по 01.10. 2016 року Зелінка сплачує рівними частинами щомісячно по 150,00 дол. США; з 01.10.2016 року по 01.10.2017 року рівними частинами щомісяця по 170,00 дол. США; з 01.10.2017 року по 01.10.2018 року рівними частинами щомісячно по 200,00 дол. США; з 01.10.2018 року по 01.10.2019 року рівними частинами щомісячно по 250,00 дол. США; з 01.10.2019 року по 01.10.2020 року рівними частинами щомісяця по 300,00 дол. США.

Отже, боржник ОСОБА_1 частково виконував рішення суду, сплачував кошти для погашення кредитної заборгованості, які були стягнуті з нього згідно рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі листи та інші судові документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року (Закон № 606-ХІУ в редакції чинній станом на день видачі виконавчого листа).

Відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: пред`явлення виконавчого документа до виконання, надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Пунктом 6 розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень визначено, що у разі пред`явлення до виконання виконавчого документа, за яким надана розстрочка виконання, виконавче провадження відкривається в частині, за якою сплинув строк сплати.

Як установлено судом, згідно ухвали Теребовлянського районного суду від 01.10.2015 року строк сплати заборгованості в сумі 36744,64 дол. США спливав 01.03.2021 року.

Отже, 26 лютого 2021 року банк скористався своїм правом та звернувся з заявою про відкриття виконавчого провадження в Теребовлянський районний відділ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ).

02 березня 2021 року державним виконавцем Теребовлянського районного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64683657 з примусового виконання виконавчого листа № 2-301/11, виданого Теребовлянським районним судом Тернопільської області від 30 грудня 2011 року, де боржником визначено ОСОБА_2 .

Крім того, 02.03.2021 року головним державним виконавцем Теребовлянського районного відділу державної виконавчої служби Південно Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано Франківськ) П`ятковським В.І винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64682938, де боржником є ОСОБА_1 .

Із матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 звертався до суду із скаргою на дії Головного державного виконавця Теребовлянського районного відділу державної виконавчої служби Південно Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано Франківськ) П`ятковського В.І., у виконавчому провадженні № 64682938, справа №606/502/21 (а.с. 35-39).

Ухвалою Теребовлянського районного суду від 05.04.2021 року, залишеною без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 20.07.2021 року, у задоволенні скарги ОСОБА_1 - відмовлено.

Суди дійшли висновку, що державний виконавець при вчинені виконавчих дій у виконавчому провадженні № 64682938 діяв в межах і в спосіб, визначений Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (п.40 рішення від 19.03.97 у справі «Горнсбі проти Греції»).

Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Частиною 2 статті 432 ЦПК України передбачено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Матеріально правові підстави свідчать про відсутність у боржника матеріально-правового обов`язку повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Як установлено судом, рішення суду про стягнення із заявника ОСОБА_1 заборгованості в користь банку до цього часу не виконане.

З матеріалів справи видно, що виконавчий лист виданий на підставі рішення суду, а не помилково.

Із урахуванням резолютивної частини рішення Теребовлянського районного суду від 16.12.2011 року по справі № 2-301/11, яким стягнуто з ОСОБА_1 в користь ПАТ «Державний ощадний банк України» борг за кредитним договором №44 від 17.03.2008р., доводи апеляційної скарги про те, що за виконавчим листом, де боржником є ОСОБА_1 , неможливим є проведення виконавчих дій, колегія суддів вважає безпідставними.

Як зазначив у суді представник заінтересовані особи - Теребовлянського відділу ДВС у Тернопільському районі у виконавчому провадженні проводяться виконавчі дії, рішення суду частково виконане.

Заявник ОСОБА_1 виконував рішення Теребовлянського районного суду від 16.12.2011 року, погашав наявну заборгованість перед банком, а також звертався про розстрочку виконання вказаного рішення.

Отже, пояснення заявника про те, що виконання рішення неможливе не відповідають обставинам справи.

Враховуючи вказане, колегія суддів погоджується з висновком суду про відсутність підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

З огляду на викладене, підстави для скасування рішення суду, з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 адвоката Чорняка Михайла Петровича - залишити без задоволення.

Ухвалу Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 16.06.2022 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складено 05.07.2022 року.

Головуючий

Судді