Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №943/2073/21

Провадження № 2/943/434/2022

20 липня 2022 року

Буський районний суд Львівської області

в складі:головуючого-судді Журибіда Б. М.

при секретарі Гута О.С.

за участі представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Буську в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу з підстав ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України. Мотивує тим, що шлюб між ним та відповідачкою було зареєстровано 21 липня 2007 року Відділом ДРАЦС реєстраційної служби Буського РУЮ у Львівській області. Від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх доньок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Життя з відповідачем не склалося, оскільки у них різні погляди на спільне сімейне життя та на шлюб, кожен живе своїм життям та за своїми інтересами. Сторони тривалий час проживають окремо, не підтримують подружніх відносин, тому вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим. Просить розірвати шлюб, оскільки, такий носить формальний характер.

Позивач, його представник, позовні вимоги підтримали в повному об`ємі, просили позов задовольнити, судове засідання проводити без застосування засобів звукозапису.

Відповідач проти позовних вимог заперечила, поклалася на думку суду, виявила бажання залишити своє дівоче прізвище ОСОБА_6 , не наполягала на проведенні судового засідання з використанням засобів звукозапису такого.

За клопотанням сторін, згідно ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Сторони зареєстрували шлюб 21 липня 2007 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Буського районного управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 60, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим повторно 28.10.2021 року. (а.с. 4)

Від подружнього життя мають двох доньок, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво серія НОМЕР_2 від 10.07.2010, актовий запис № 76) та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво серія НОМЕР_3 від 04.02.2014 року, актовий запис № 16). (а.с. 11-12)

Згідно ч. 1 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка та припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст.110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Беручи до уваги п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року про практику застосування судами про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, рішення про розірвання шлюбу суд приймає, якщо його подальше збереження є неможливим, суперечить інтересам одного з подружжя чи їхніх дітей, у той час як підставою для встановлення режиму окремого проживання подружжя є неможливість чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно. За відсутності взаємної згоди подружжя на встановлення сепарації волевиявлення одного з них має бути обґрунтованим.

Судом встановлено, що сторони тривалий час проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім`ї, стали чужими один одному, втратили почуття любові та поваги, а тому збереження такого шлюбу є недоцільним.

Сторонам надавався термін для можливого примирення терміном три місяці, згідно ухвали Буського районного суду від 11.04.2022 року, однак такий не дав позитивних результатів, позивач наполягає на розірванні шлюбу.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Після розірвання шлюбу, позивач бажає повернути дошлюбне прізвище, тому слід їй залишити прізвище « ОСОБА_6 ».

На підставі наведеного суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя та збереження шлюбу стали неможливими й суперечили б інтересам подружжя, формально існуючий шлюб слід розірвати.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 247, 258-259, 264, 265, 354 ЦПК України, ст.ст. 110-113 СК України, суд

ухвалив :

Позов задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , жителем АДРЕСА_1 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , жителькою АДРЕСА_2 , що зареєстрований 21 липня 2007 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Буського районного управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 60.

Після розірвання шлюбу відповідачці залишити дошлюбне прізвище « ОСОБА_6 ».

Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання.

Суддя: Б. М. Журибіда