Справа № 591/4385/20
Провадження № 2/591/204/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2022 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді Сидоренко А.П.

з участю секретаря судового засідання Чмуневич М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування різниці між фактичною вартістю ремонту пошкодженого автомобіля та страховим відшкодуванням,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 25 червня 2018 року серія БД № 443216, ОСОБА_2 22 червня 2018 року о 06 год.15 хв. в м. Суми на перехресті вул. Харківська та вул. Лінійна, керуючи автомобілем Citroen С4 Picasso державний номер НОМЕР_1 , порушивши вимоги п. 16.1 ПДР, спричинив дорожньо-транспортну пригоду за участю автомобіля JacJ5 державний номер НОМЕР_2 під керуванням позивача.

В результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, транспортному засобу JacJ5 державний номер НОМЕР_3 спричинені механічні пошкодження, а позивачу тілесні ушкодження. Після огляду швидкою допомогою його було госпіталізовано до лікарні для проходження повного обстеження та лікування.

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 05 липня2018 року (справа № 591/3711/18) відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП відносно зазначеної вище ДТП.

Відповідно до полісу № АК/6970333 обов`язкового страхування цивільно-правову відповідальність винної особи в ДТП, ОСОБА_2 було застраховано в ПрАТ «Європейский страховий альянс». Відповідно до умов полісу страхова сума на одного потерпілого становить: за шкоду заподіяну життю та здоров`ю - 200 000 грн.; за шкоду заподіяну майну - 100 000 грн. Розмір франшизи становить - 510 грн.

В зв`язку з тим, що страховою компанією не було вчинено ніяких дій щодо оцінки спричиненої його транспортному засобу шкоди, він особисто звернувся до судового експерта оцінювача С.В. Сітало для оцінки нанесеної його транспортному засобу шкоди.

Відповідно до висновку оцінювача про «розмір матеріального збитку, заподіяного його власникові сума матеріального збитку без врахування ПДВ на роботи, матеріали з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу і ПДВ на складові частини, заподіяного власникові в результаті пошкодження досліджуваного КТЗ: « JАС 15», реєстраційний № НОМЕР_3 , 2014 року випуску, на дату оцінки (31 липня 2018 року) складає 81874 грн. 00 коп.»

Вартість проведеної експертизи складає 2 310 грн. 88 коп. Витрати по проведенню експертизи були відшкодовані страховою компанією ПрАТ «Європейський страховий альянс».

Відповідно до листа № 4553/13 від 04жовтня 2019 року йому було виплачено кошти в сумі (67718 грн. 08 коп. + 7 489 грн. 31 коп.) = 75 207 грн. 39 коп. з врахуванням вартості проведеної експертизи.

Тобто (75207,39 - 2310,88) = 72 896,51 грн. - сума страхового відшкодування завданої шкоди, що була виплачена ПрАТ «Європейский страховий альянс».

Таким чином, як він вважав, що страховою компанією не в повному об`ємі було виплачено йому страхове відшкодування, а саме не доплачено в сумі ( 81874, 00 -72 896,51=8 977,49) - 8 977 грн. 49 коп., відповідно до висновку.

Також після фактичного проведення ремонтних робіт ним було підраховано реальні збитки, що він поніс з ремонту та відновлення транспортного засобу.

Загальна вартість послуг та товарів: 1100 + 4400 + 400 + 380 + 550 + 3000 + 4250 + 2200 + 8000 + 31207,24 + 1015 + 16860 + 30700 + 4250= 108 312,24 грн.

За цих обставин справи ним було подано позов до суду про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, матеріальної та моральної шкоди.

За заявленими позовними вимогами 14 травня 2020 року Зарічний районний суд м. Суми ухвалив рішення про стягнення з ПрАТ «Європейський страховий альянс» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 29 900 грн. 97 коп. та 4299 грн. 70 коп. судових витрат та стягнення з ОСОБА_2 на його користь 1973 грн. 28 коп. матеріальних збитків, 7 000 грн. 00 коп. моральної шкоди та 4299 грн. 70 коп. в рахунок відшкодування судових витрат. В іншій частині заявлених вимог відмовлено в зв`язку з необґрунтованістю. (Справа № 591/7293/19, провадження № 2/591/960/20).

24 червня 2020 року Сумським апеляційним судом по справі №591/7293/19 винесено постанову, якою рішення Зарічного районного суду м. Суми від 14 травня 2020 року в частині вирішених позовних вимог позивача до ПрАТ «Європейський страховий альянс» про відшкодування шкоди на ремонт автомобіля, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди скасовано. В задоволенні позову ОСОБА_3 до ПрАТ «Європейський страховий альянс» про відшкодування шкоди, завданої на ремонт автомобіля, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовлено.

Таким чином, на даний час позивачем було фактично понесено витрати на ремонт транспортного засобу, у розмірі 27102,76 грн., які були визнані судом такими що підлягають стягненню, але які не відшкодовані страховою компанією ПрАТ «Європейский страховий альянс» та в зв`язку з цим підлягають стягненню з особи винної у вчиненні ДТП ОСОБА_2 , як різницю між фактичною вартістю ремонту пошкодженого автомобіля та страховим відшкодуванням.

В даному випадку у страховика ПрАТ «Європейський страховий альянс» не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування в сумі 27102,76 грн., відповідно до постанови Сумського апеляційного суду від 24 червня 2020 року по справі №591/7293/19.

Посилаючись на вказані обставини, просить суд стягнути з відповідача на його користь 27 102,76 грн. в якості відшкодування матеріальних збитків, а саме відшкодування різниці між фактичною вартістю ремонту пошкодженого автомобіля та страховим відшкодуванням, та судові витрати: 840,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 8000,00 грн.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 11 серпня 2020 року відкрито провадження у справі з вказаним позовом, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 14 грудня 2020 року о 13 год. 30 хв.

14 грудня 2020 року в зв`язку з неявкою відповідача та відсутністю відомостей про його належне сповіщення, протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладено до 04 березня 2021 року, 09 год. 00 хв.

04 березня 2021 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 30 червня 2021 року за клопотанням представника відповідача про відкладення підготовчого засідання через неотримання позовної заяви.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 30 червня 2021 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду на 19 жовтня 2021 року об 11 год. 00 хв.

19 жовтня 2021 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 25 січня 2021 року в зв`язку з неявкою відповідача та відсутністю відомостей про його належне сповіщення, попереджено про наслідки повторної неявки.

25 січня 2021 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 24 березня 2022 року за клопотанням представника відповідача про відкладення розгляду справи.

Враховуючи, що Верховною Радою України 24 лютого 2022 року на позачерговому засіданні було запроваджено воєнний стан через вторгнення Росії на територію України, беручи до уваги ситуацію, що склалась у м. Суми на день запровадження такого стану, на підставі п.1 рішення зборів суддів Зарічного районного суду м. Суми від 24 лютого 2022 року №5, з метою запобігання загрози життю та здоров`ю учасників судового процесу і працівників суду, з 24 лютого 2022 року дану справу було знято з розгляду до стабілізації ситуації в країні та в м. Суми.

Рішенням зборів суддів від 02 травня 2022 року №11 відновлено здійснення розподілу та розгляд усіх категорій справ, у тому числі цивільних, які перебували в провадженні судді станом на 24 лютого 2022 року.

Справа призначена до розгляду на 26 липня 2022 року об 11 год. 00 хв.

В зазначене судове засідання сторони справи не з`явилися, про день та час розгляду справи сповіщені судом належним чином.

Від представника позивача надійшла заява, в якій позовні вимоги підтримує, просить суд винести рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі сторони відповідача, проти позову заперечує з мотивів, що викладені у відзиві у справі №591/7293/19.

В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України встановлює обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Також згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 14 травня 2020 року у справі № 591/7293/19, провадження №2/591/960/20 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «Європейський страховий альянс» на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 29900 грн. 97 коп. та 4299 грн. 70 коп. судових витрат. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача 1973 грн. 28 коп. матеріальних збитків, 7000 грн. 00 коп. моральної шкоди та 4299 грн. 70 коп. в рахунок відшкодування судових витрат.

Постановою Сумського апеляційного суду від 24 червня 2020 року вказане рішення Зарічного районного суду м. Суми від 14 травня 2020 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ПрАТ «Європейський страховий альянс» про відшкодування шкоди на ремонт автомобіля, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, скасовано. В задоволенні позову ОСОБА_1 до ПрАТ «Європейський страховий альянс» про відшкодування шкоди на ремонт автомобіля, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відмовлено. В іншій частині оскаржуване рішення суду щодо відшкодування ПрАТ «Європейський страховий альянс» майнової шкоди внаслідок витрат на лікування залишене без зміни.

Вказаними судовими рішеннями встановлено такі обставини.

22 червня 2018 року о 06 год. 15 хв. на перехресті вул. Харківська та вул. Лінійна в місті Суми сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водія ОСОБА_2 , який керував автомобілем Citroen С4 Picasso, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі по вул. Лінійній на перехресті нерівнозначних доріг не надав переваги в русі і допустив зіткнення з автомобілем JacJ5, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі по вул. Харківській.

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 05 липня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні вказаного вище правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Згідно з полісом обов`язкового страхування № АК/6970333 від 03 серпня 2017 року цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , як власника автомобіля Citroen С4, реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована в ПрАТ «Європейський страховий альянс». Із вказаного поліса вбачається, що страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю 200000 грн., за шкоду заподіяну майну 100000 грн., франшиза 510 грн.

Право власності позивача ОСОБА_1 на автомобіль JacJ5, реєстраційний номер НОМЕР_3 , підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

25 червня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «Європейський страховий альянс» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, в якій вказав про обставини дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу, що сталась 22 червня 2018 року в м. Суми.

08 серпня 2018 року позивач звернувся до ПрАТ «Європейський страховий альянс» із заявою про виплату страхового відшкодування.

З висновку щодо розміру заподіяної шкоди за страховим актом №1602/18/50/ЦВ04/01/2, затвердженого начальником експертно-технічного відділу ТОВ «Європейський страховий альянс» 16 серпня 2018 року, вбачається, що розмір заподіяної шкоди визначено на підставі автотоварознавчого дослідження (із фотододатками) за № 060 від 31 липня 2018 року в сумі 68228,08 грн. При цьому, розмір шкоди було відкориговано на суму 60399,22 грн. з наступних причин: враховано коефіцієнт фізичного зносу запчастин на суму 46753,61 грн., не враховано податок на додану вартість на суму 13645,61 грн.

Згідно з даними страхового акту за №1602/18/50/ЦВ04/01/2 перерахуванню на рахунок ОСОБА_1 підлягала сума страхової виплати в розмірі 67718,08 грн.

Як вбачається з платіжних доручень за №2 333 від 22 жовтня 2018 року, за № 1946 від 24 жовтня 2018 року, за №1956 від 29 жовтня 2018 року та за №10193 від 31 жовтня 2018 року, ТОВ «Європейський альянс» перерахував на рахунок ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в загальному розмірі 67718,08 грн.

Крім того, 10 червня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до страхової компанії із заявою, в якій просив здійснити доплату згідно висновку оцінювача про розмір матеріального збитку за № 060 від 31 липня 2018 року, додатково надавши акти виконаних робіт та видаткові накладні .

01 серпня 2019 року ТОВ «Європейський альянс» перерахував на рахунок ОСОБА_1 доплату страхового відшкодування у розмірі 7489,31 грн., з яких 5201,21 грн. податок на додану вартість та 2288 грн. вартість експертизи пошкодженого транспортного засобу, що підтверджується листом ПрАТ «Європейський страховий альянс» від 24 липня 2019 року за № 3667/19 та платіжним дорученням за № 07725.

Із Звіту за № 060 про незалежну експертну оцінку ринкової вартості колісного транспортного засобу і розміру матеріального збитку, заподіяного його власнику в результаті пошкодженого автомобіля JacJ5, реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2014 року випуску, вбачається, що розмір матеріального збитку, завданого власнику вказаного транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 81874 грн.

Звертаючись до суду з позовними вимогами до ПрАТ «Європейський страховий альянс», позивач, уточнивши свої вимоги, просив стягнути із страхової компанії матеріальну шкоду, завдану йому внаслідок ДТП, що сталася 22 червня 2018 року у м. Суми, яка складається з витрат, пов`язаних з лікуванням в сумі 2798,21 та витрат, понесених на ремонт автомобіля в сумі 26593,79 грн. При цьому, ОСОБА_4 зазначив про те, що його реальні витрати на ремонт пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу марки JacJ5, реєстраційний номер НОМЕР_3 , фактично склали 108312,24 грн. Ураховуючи ті обставини, що заявнику було виплачено страхове відшкодування у розмірі 72896,51 грн., а за полісом обов`язкового страхування № АК/6970333 страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду заподіяну майну становить 100000 грн. та 510 грн. франшиза, тому, на думку позивача, із страхової компанії на його користь підлягає стягненню різниця між лімітом відповідальності, виплаченою сумою страхового відшкодування та франшизою.

На підтвердження розміру майнової шкоди, що складається з витрат на відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля JacJ5, реєстраційний номер НОМЕР_3 , позивач надав до суду видаткові накладні, квитанції, акт про виконані роботи, товарні чеки, рахунок фактуру.

Із матеріалів справи вбачається, що страховиком ПрАТ «Європейський страховий союз» позивачу виплачено страхове відшкодування в загальній сумі 75207,39 грн. (з відрахуванням суми франшизи у розмірі 510 грн.), яка включає також суму податку на додану вартість у розмірі 5201,21 грн. та вартість експертизи пошкодженого транспортного засобу у розмірі 2288 грн. При цьому, сума страхової виплати визначена відповідно до звіту № 060 дослідження судового експерта від 15 січня 2016 року з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових, що підлягають заміні.

Разом з тим, відповідно до звіту про незалежну експерту оцінку розміру матеріального збитку вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля марки JacJ5, реєстраційний номер НОМЕР_3 , визначена у розмірі 128627,30 грн., цю ж суму прийнято до відома страховою компанією при визначенні розміру страхового відшкодування, що підтверджується висновком щодо розміру заподіяної шкоди. При цьому, позивач відремонтував належний йому транспортний засіб, а його витрати на ремонт автомобіля фактично склали 108312,24 грн., тобто менше, ніж визначено у звіті за № 060, про що він вказав у додаткових поясненнях до позову.

Ураховуючи викладені обставини, колегія суддів погодилася з доводами апеляційної скарги відповідача про помилковість висновків суду першої інстанції про те, що страховик має обов`язок відшкодувати позивачу шкоду у межах страхового відшкодування (100000 грн. 510 грн. франшиза), оскільки страхова компанія розрахувала та виплатила позивачу страхове відшкодування у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням фізичного зносу, тому у страховика не виникло обов`язку з відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, що передбачено ст. 1194 ЦК України.

Отже, беручи до уваги межі заявлених позовних вимог та ту обставину, що рішення суду оскаржувалося в апеляційному порядку лише в частині вирішених позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди із страхової компанії, тому судове рішення в оскарженій частині, як таке, що постановлено з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також з порушенням норм матеріального права судом апеляційної інстанції скасовано з ухваленням нового рішення про стягнення з ПрАТ «Європейський страховий союз» на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди в розмірі 2798,21 грн., що складається з витрат на лікування, враховуючи положення ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

При цьому, колегія суддів Сумського апеляційного суду звертала увагу на ту обставину, що ОСОБА_1 не позбавлений можливості захистити своє порушене право у порядку ст. 1194 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України).

Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (частина перша статті 10 Закону України «Про страхування»).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).

Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України «Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (пункт 6 частини четвертої статті 6 Закону України «Про страхування»). Втім, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (частина перша статті 999 ЦК України).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно зі статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

З огляду на вказане суд доходить висновку про те, що стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону).

Відповідно до статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, завдану майну потерпілих, становить 50 000 на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Відповідачем не надано відзиву на заявлений позов в цій справі, а в письмовій заяві представник відповідача вказує, що заперечує проти позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву в справі №591/7293/19. Проте оцінка вказаним доводами надана при розгляді справи № 591/7293/19, рішення по якій набрало законної сили.

На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача також понесені нею та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп.

Судом встановлено, що 10 липня 2020 року ОСОБА_1 уклав договір про надання юридичних послуг з адвокатом Бутенко В.М., та додатком № 1 до нього сторонами погоджено калькуляцію витрат по оплаті послуг адвоката (розрахунок) за позовом ОСОБА_1 про відшкодування різниці між фактичною вартістю ремонту пошкодженого автомобіля та страховим відшкодуванням, загальна сума якої становить 8000 грн. (а.с. 15-18).

Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Витрати на правничу допомогу адвоката можуть включати в себе гонорар адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката.

Для того, щоб суд міг визначити розмір понесених витрат на правничу допомогу з метою їх подальшого розподілу, сторона по справі повинна подати детальний опис наданих робіт (послуг) та здійснених нею витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При відшкодуванні витрат на правничу допомогу розмір судових витрат встановлюється судом на підставі поданих доказів (договори, рахунки, акти виконаних робіт тощо). У такому випадку важливо, щоб договір про надання правничої допомоги був з прозорим ціноутворенням, аби суд міг об`єктивно оцінити вартість та обсяги роботи адвоката. Адвокат повинен також надати детальний опис виконаних робіт з наданням доказів (документального підтвердження) факту виконаних адвокатом робіт.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 143 від 10 липня 2020 року ОСОБА_1 сплатив за юридичну допомогу адвокату Бутенко В.М. 8000 грн. 00 коп. (а.с. 21).

Під час підготовчого судового засідання представник відповідача заявив усне клопотання про зменшення понесених витрат на правничу допомогу, посилаючись на те, що позиція заявленого позову ґрунтується на аналізі постанови апеляційного суду, а тому такі витрати є завищеними.

Враховуючи складність справи та виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій розумності розміру адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи, з урахуванням заперечень представника відповідача щодо розміру заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу та його доводів щодо їх неспівмірності, з огляду на те, що згідно матеріалів справи №591/7293/19 адвокат Бутенко В.М. представляє інтереси ОСОБА_1 у виниклих правовідносинах з 2019 року, що вказує на її обізнаність з обставинами спору і не потребує тривалого вивчення нормативної бази, що регулюють спірні відносини, попереднього ознайомлення з матеріалами справи, суд приходить до висновку про необхідність зменшити розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, та стягнути з відповідача на користь позивача такі в розмірі 2000 грн. 00 коп.

В іншій частині клопотання про стягнення витрат, що пов`язані з оплатою правничої допомоги, слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 137, 247, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування різниці між фактичною вартістю ремонту пошкодженого автомобіля та страховим відшкодуванням задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 27102 грн. 76 коп. в якості відшкодування різниці між фактичною вартістю ремонту пошкодженого автомобіля та страховим відшкодуванням, 840 грн. 00 коп. судового збору та 2000 грн. 00 коп. витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Повне судове рішення виготовлене 01 серпня 2022 року.

Суддя А.П.Сидоренко