Справа № 952/335/22
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.12.2022 Зачепилівський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Яценка Є.І.,
за участю секретаря судового засідання - Гагаріної С.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Зачепилівка Харківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування, -
ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3 , з яким вона перебувала у шлюбі починаючи з 11.07.1998 і до дня його смерті. Заповіту померлий не залишав. Після смерті чоловіка відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку та земельних ділянок в с. Чернещина Красноградського (Зачепилівського) району Харківської області, земельної ділянки на території Хрестищенської сільської ради Красноградського району Харківської області, а також автомобіля ВАЗ 217130, 2011 року випуску, р.н. НОМЕР_1 та причепу ПГА 1, р.н. НОМЕР_2 . Спадкоємцями померлого ОСОБА_3 першої черги за законом є позивачка та відповідачка ОСОБА_2 , яка є дочкою від першого шлюбу. Сторони подали заяви про прийняття спадщини і 11.01.2019 приватним нотаріусом Красноградського районного нотаріального округу Харківської області Мошковою Н.О. була заведена спадкова справа за № 63593201 у Спадковому реєстрі. У зв`язку з виникненням між сторонами спору з приводу спадкування до Зачепилівського районного суду Харківської області ОСОБА_1 був поданий відповідний позов до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування за законом. По вказаній цивільній справі 23.09.2019 судом була затверджена мирова угода, за якою ОСОБА_2 отримує в спадщину земельну ділянку розміром 6,46 га, яка розташована на території Хрестищенської сільської ради Красноградського району Харківської області, а ОСОБА_1 отримує в спадщину житловий будинок в с. Чернещина Зачепилівського району Харківської області та приватизовану земельну ділянку розміром 0,8142; автомобіль ВАЗ 217130, 2011 року випуску, р.н. НОМЕР_1 ; причеп ПГА 1, р.н. НОМЕР_2 ; дві земельні ділянки площею 2,8470 та 2,8473 га, які розташовані на території Чернещинської сільської ради Зачепилівського району Харківської області. Дана ухвала набула законної сили 08.10.2019, проте нотаріус у своїй постанові від 27.07.2022 відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право власності на майно в порядку спадкування у зв`язку з тим, що для цього потрібна також і присутність відповідачки ОСОБА_2 , яка по невідомим причинам не з`являється до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину.
Тому позивачка просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на наступне майно:
-житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;
-автомобіль ВАЗ 217130, 2011 року випуску, номер шасі (кузова рами) НОМЕР_3 , колір сірий, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований на праві власності за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 03.10.2014;
-причіп марки ПГА 1, 2003 року випуску, кузов НОМЕР_5 , колір зелений, реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований на праві власності за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 від 17.05.2003.
Позивачка в судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягала та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Проти винесення по справі заочного рішення не заперечувала.
Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справ від останньої до суду не надходило, відзиву на позов подано не було. У зв`язку з тим, що судові повістки, надіслані відповідачці, повернулися до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», відповідачка також викликалася шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України». Крім того, інформація щодо даної справи, у тому числі про дату, час і місце її розгляду, розміщена на офіційному веб-сайті «Судова влада України».
З огляду на викладене, суд вважає, що відповідачка ОСОБА_2 була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
В силу ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Разом з тим, з письмової згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст. 223, 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.
Згідно вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч.2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував у шлюбі з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_7 .
Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Наданими позивачкою суду копіями правовстановлюючих документів підтверджується наявність у померлого ОСОБА_3 наступного спадкового майна:
-житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ;
-земельної ділянки площею 6,46 га, місце розташування: Хрестищенська сільська рада Красноградського району Харківської області;
-автомобіля ВАЗ 217130, 2011 року випуску, номер шасі (кузова рами) НОМЕР_3 , колір сірий, реєстраційний номер НОМЕР_1 ;
-причіп марки ПГА 1, 2003 року випуску, кузов НОМЕР_5 , колір зелений, реєстраційний номер НОМЕР_2 .
За заявами сторін про прийняття спадщини приватним нотаріусом Красноградського районного нотаріального округу Харківської області Мошковою Н.О. 11.01.2019 заведено спадкову справу за № 05/2019.
У зв`язку з виникненням між спадкоємцями першої черги за законом донькою від першого шлюбу ОСОБА_2 та дружиною ОСОБА_1 , спору щодо спадкування, остання у 2019 році звернулася з позовом до Зачепилівського районного суду Харківської області (справа № 620/334/19).
По вказаній справі 23.09.2019 судом була затверджена мирова угода, за якою ОСОБА_2 отримує в спадщину земельну ділянку розміром 6,46 га, яка розташована на території Хрестищенської сільської ради Красноградського району Харківської області, а ОСОБА_1 отримує в спадщину житловий будинок в с. Чернещина Зачепилівського району Харківської області та приватизовану земельну ділянку розміром 0,8142; автомобіль ВАЗ 217130, 2011 року випуску, р.н. НОМЕР_1 ; причеп ПГА 1, р.н. НОМЕР_2 ; дві земельні ділянки площею 2,8470 та 2,8473 га, які розташовані на території Чернещинської сільської ради Зачепилівського району Харківської області. Дана ухвала сторонами не оскаржувалась та набула законної сили 08.10.2019.
При зверненні позивачки 27.07.2022 до приватного нотаріуса Мошкової Н.О. із заявою про видачу свідоцтв про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_3 , вона отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії по причині того, що до нотаріуса повинні з`явитись усі спадкоємці для укладення договору про поділ спадщини з подальшим отриманням свідоцтв про право на спадщину, але з`явилася лише ОСОБА_1 .
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 356 ЦК України власність двох і більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому.
Положеннями статей 364, 367 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Відповідно до частини першої статті 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.
Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі (частина друга статті 1278 ЦК України).
Згідно з частиною другою статті 1279 ЦК України спадкоємці, які разом із спадкодавцем були співвласниками майна, мають переважне право перед іншими спадкоємцями на виділ їм у натурі цього майна в межах їхньої частки у спадщині, якщо це не порушує інтересів інших спадкоємців, що мають істотне значення.
Відповідно до роз`яснень, що викладені в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.
У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі за №6-692цс16 (постанова від 25.05.2016), вирішуючи спори про поділ спадщини та визнання права власності на спадкове майно, суди встановлюють належне спадкодавцю на час його смерті майно, яке входить до складу спадщини, а також з`ясовують чи не порушуються права та інтереси всіх спадкоємців, які мають право на спадщину.
Під час розгляду справи № 243/6275/16-ц Верховний Суд роз`яснив, що спадщина належить спадкоємцям, які прийняли її на праві спільної часткової власності (частина четверта статті 355 ЦК України), а тому при її поділі застосовуються правила передбачені в главі 26 ЦК України, які регулюють відносини спільної часткової власності. Якщо згоди про поділ спадщини досягти не вдалося, то поділ провадиться в судовому порядку відповідно до часток, які належать кожному із спадкоємців за законом або за заповітом. Вирішення судового спору щодо поділу спадкового майна не залежить від отримання спадкоємцями свідоцтва про право на спадщину (постанова від 22.01.2020).
У справі № 743/126/17 ВС звернув увагу на те, що реалізація переважних прав може відбуватися на стадії поділу спадкового майна, виділу з нього частки чи перерозподілу спадщини, якщо майно збереглося у натурі, тобто здійснення спадкових прав спадкоємцями, які набули право на спадкування та прийняли спадщину.
У постанові від 11.12.2019 року у справі №638/2267/14-ц Касаційний цивільний суд зазначив, що виділ на підставі статті 1278, 1279 ЦК України може бути здійснений спадкоємцями за взаємною згодою, шляхом укладення договору або (у разі наявності спору) в судовому порядку. Якщо ж неможливо виділити частку спадкоємця у натурі, то спадкове майно передається одному із спадкоємців, а іншим - відповідна грошова компенсація.
Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості.
Аналогічна за змістом норма міститься в статті 321 ЦК України.
В постанові від 22 січня 2020 року у справі №243/6275/16-ц Верховний Суд зазначив, що спадщина належить спадкоємцям, які прийняли її на праві спільної часткової власності (ч.4 ст. 355 ЦК України), а тому при її поділі застосовуються правила, передбачені в главі 26 ЦК України, які регулюють відносини спільної часткової власності. Якщо згоди про поділ спадщини досягти не вдалося, то поділ провадиться в судовому порядку відповідно до часток, які належать кожному із спадкоємців за законом або за заповітом. Вирішення судового спору щодо поділу спадкового майна не залежить від отримання спадкоємцями свідоцтва про право на спадщину. Таким чином поділ спадщини і виділ частки спадкоємця здійснюються на підставі положень ст. ст. 364-367 ЦК, що регулюють процедуру поділу (виділу частки) майна, що є об`єктом права спільної часткової власності з урахуванням особливостей поділу спадкового майна, визначеного нормами спадкового права.
Враховуючи те, що виділення кожному із спадкоємців частини спадкового майна було здійснено за їхньою взаємною згодою, про що свідчить затверджена ухвалою суду від 23.09.2019 мирова угода, яка не оскаржувалась та набула законної сили 08.10.2019, в свою чергу відповідачка своєю неявкою до нотаріуса чинить перешкоди в оформленні права власності позивачки на спадкове майно, тому суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15,16,321,355,356,364,365,1267,1278,1279 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 76-81, 206, 247, 259, 263-265,280,282, ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_9 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на наступне майно:
-житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;
-автомобіль ВАЗ 217130, 2011 року випуску, номер шасі (кузова рами) НОМЕР_3 , колір сірий, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований на праві власності за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 03.10.2014;
-причіп марки ПГА 1, 2003 року випуску, кузов НОМЕР_5 , колір зелений, реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований на праві власності за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 від 17.05.2003.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду через Зачепилівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий, суддя Є.І. Яценко