У Х В А Л А

Справа №377/216/22

Провадження №2-н/377/28/22

13 червня 2022 року суддя Славутицького міського суду Київської області Теремецька Н.Ф., розглянувши заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Грищенко Оксани Романівни про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства «Державний будівельний центр Міністерства охорони здоров`я України» нарахованої, але не виплаченої працівникові сумі заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку,-

У С Т А Н О В И Л А:

08 червня 2022 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 в особі представника адвоката Грищенко Оксани Романівни про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства «Державний будівельний центр Міністерства охорони здоров`я України» на користь ОСОБА_1 186610,65 гривень середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 01 листопада 2021 року по 31 травня 2022 року та судових витрат по оплаті судового збору у розмірі 248,10 гривень.

Заява про видачу судового наказу обґрунтована тим, що ОСОБА_1 працював на Державному підприємстві «Державний будівельний центр Міністерства охорони здоров`я України» з 11 жовтня 2016 року по 14 липня 2017 року. В порушення ч.1 ст.116 КЗпП України підприємство в день звільнення не виплатило належні ОСОБА_1 суми при звільненні. Судовим наказом Печерського районного суду м. Києві від 06 липня 2017 року у справі № 757/38422/17-ц та судовим наказом Славутицького міського суду Київської області від 18 листопада 2021 року у справі № 377/710/21 стягнуто з Державного підприємства «Державний будівельний центр Міністерства охорони здоров`я України» на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену суму заробітної плати в загальному розмірі 133952,41 гривень, проте на час звернення до суду із заявою про видачу судового наказу підприємство не провело з ним розрахунок по виплаті заробітної плати, що підтверджено інформацією з реєстру виконавчих проваджень.

У видачі судового наказу необхідно відмовити з наступних підстав.

Наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою про видачу судового наказу особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Порядок розгляду справ в порядку наказаного провадження регламентовано в Розділі ІІ «Наказне провадження» ЦПК України.

Так, відповідно до ч. 1, 2 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

У ч. 1 ст. 161 ЦПК України передбачені вимоги, за якими може бути видано судовий наказ. Зокрема, згідно з п. 1 ч. 1 цієї статті судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Аналіз вказаної норми свідчить про те, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку, тобто вказані суми повинні бути нараховані, але не виплачені працівнику роботодавцем, і повинні бути безспірними.

Форма та зміст заяви про видачу судового наказу передбачені ст.163 ЦПК України.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Із змісту заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів вбачається, що розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку наведено у заяві за період з 01 листопада 2021 року по 31 травня 2022 року та становить 186610,65 гривень. Середній заробіток розрахований виходячи із середньоденної заробітної плати, обчисленої відповідно до абз.3 п.2 Порядку обчислення заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 року № 100, за 145 робочих днів з посиланням на роз`яснення Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2021 рік» і роз`яснення Міністерства економіки України «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2022 рік», проте за відсутності графіку роботи для визначення кількості робочих днів на підприємстві за вказаний період.

При цьому до заяви про видачу судового наказу не додано доказів того, що Державне підприємство «Державний будівельний центр Міністерства охорони здоров`я України» нарахувало ОСОБА_1 , але не виплатило середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за вказаний період в сумі 186610,65 гривень, а стягнута судовим наказом може бути лише нарахована підприємством, але не виплачена працівникові сума середнього заробітку за час затримки розрахунку, і яка є безспірною.

Згідно з положеннями статті 117 КЗпП України обов`язковою умовою для покладення на підприємство відповідальності за невиплату належних працівникові сум при звільненні є наявність вини підприємства. Вирішуючи справи такої категорії, суди встановлюють як факт затримки виплати належних працівнику сум у строки, визначені статтею 116 КЗпП України, відсутність спору про їх розмір, так і наявність вини роботодавця у затримці розрахунку при звільненні.

Таким чином, із поданої заяви та доданих до неї документів не вбачається виникнення у заявника безспірного права грошової вимоги саме на ту суму середнього заробітку за час затримки розрахунку, яку він в особі представника просить стягнути в наказному провадженні. Захист права у наказному провадженні може мати місце за наявності безспірної вимоги стягувача, що підтверджується належно оформленими письмовими документами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, відсутні підстави для видачі судового наказу про стягнення з Державного підприємства «Державний будівельний центр Міністерства охорони здоров`я України» нарахованої, але не виплаченої працівникові сумі заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку, оскільки заявником в порушення вимог, передбачених п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви не додано документів, що підтверджують обставини, якими обґрунтовані вимоги у заяві про видачу судового наказу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 165 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А :

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Грищенко Оксани Романівни про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства «Державний будівельний центр Міністерства охорони здоров`я України» нарахованої, але не виплаченої працівникові сумі заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є

перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків або відповідно до ч. 2 ст. 161 ЦПК України заявник має право звернутися до суду з визначеними вимогами в спрощеному позовному провадженні.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч.2 ст.164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала складена 13 червня 2022 року.

Суддя Н. Ф. Теремецька