Справа № 359/7909/20
Провадження № 2/359/214/2022
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем УКРАЇНИ

«22» червня 2022 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,

при секретарі - Івковій Д.Л., Шляхетко Ю.В.,

за участі представників позивача - Гладкого Р.В., Пушок С.В.

представник третьої особи - прокурора Гайфуліна О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Борисполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції в Київській області , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Прокуратура Київської області, про відшкодування шкоди, завданої бездіяльністю органу державної влади, -

В С Т А Н О В И В :

07.10.2020 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області від представника позивача, адвоката Бибки Т.Я. надійшла вище зазначена позовна заява, з проханням : стягнути на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу України 436790 гривень , а також на відшкодування моральної шкоди 100000 гривень (а.с.1-8).

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області з заявою про вчинене кримінальне правопорушення незаконного заволодіння належним йому автомобілем «Ноnda СR-V», 2012 року випуску, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 . Вказує, що за вказаним фактом було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000966 від 26.04.2017р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження були винесені постанови створення групи слідчих у складі: старшого слідчого Бориспільського ВП Зус Р.І., старшого слідчого Бориспільського ВП Коцар А.В., старшого слідчого Бориспільського ВП Міліновський М.В., слідчого Бориспільського ВП Сорокун М.О., слідчого Бориспільського ВП Іваніченко А.С., - а також про визначення групи прокурорів у складі прокурорів Бориспільської місцевої прокуратури Київської області Тимошенка Д.В., Горбаня В.В., Височина О.О.

26 квітня 2017 року в рамках вказаного кримінального провадження було огляд місця події; допит потерпілого ОСОБА_1 ; допит свідків, серед яких ОСОБА_2 (цивільна дружина позивача) та мешканці будинку АДРЕСА_1 .

Крім того, 26 квітня 2017 року ОСОБА_2 було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення за фактом вимагання грошових коштів та погроз, яка була приєднана до матеріалів кримінального провадження №0000966 від 26.04.2017р. У вказаній заяві було повідомлено, що 26.04.2017 року приблизно о 17 год. 30 хв. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зателефонували невідомі особи, які вимагала грошові кошти за повернення викраденого автомобіля «Ноnda СR-V», 2012 року випуску, а також погрожували фізичною розправою.

Зазначає, що 27 квітня 2017 року прокурором Бориспільської місцевої прокуратури Горбань В.В., як процесуальним керівником було надано старшому слідчому Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області Зусу Р.І. вказівки у кримінальному провадженні №0000966 від 26.04.2017р., про виконання яких та хід досудового розслідування необхідно було письмово повідомити Бориспільську місцеву прокуратуру не пізніше 29.05.2017.

В травні 2017 року у зв`язку з фактичним припиненням вчинення активних дій з боку слідчого щодо здійснення досудового розслідування, позивач та його цивільна дружина ОСОБА_2 неодноразово звертались як напряму до слідчого, так і до керівника органу досудового розслідування, а також і до вищестоящих органів досудового розслідування та прокуратури, зі зверненням щодо неналежного здійснення досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000966 від 26.04.2017р.

Також зазначає, що в період з квітня по серпень 2017 рок було здійснено ряд слідчих (розшукових) та процесуальні дій., проте, починаючи з серпня 2017 року по час звернення з позовом до суду, досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000966 від 26.04.2017р. не здійснюється, більша частина вказівок прокурора від 27.04.2017 року слідчим виконана не була.

За 3 роки слідчими Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області, які неодноразово були змінені, не було здійснено жодної слідчої (розшукової) та процесуальної дії. Зазначає, що на день звернення до суду з даним позовом у кримінальному провадженні не було здійснено всіх необхідних дій для можливості закінчення досудового розслідування.

З урахуванням викладеного зазначає, що у зв`язку з системними порушеннями органом досудового розслідування вимог чинного законодавства України, небажанням проведення слідчих дій, направлених на встановлення істини, з`ясування всіх обставин кримінального провадження та прийняття кінцевого законного та неупередженого рішення, позивач змушений звернутись до суду з метою захисту своїх порушених прав у зв`язку з неефективним та тривалим досудовим розслідуванням.

Посилаючись на вимоги ст.ст. 1166,1167,1173,1174,1176 ЦК України, вказує, що в результаті вчинення кримінального правопорушення, обставини якого є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000966 від 26.04.2017р., він втратив належний йому автомобіль марки «Ноnda СR-V», 2012 року випуску, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , вартість якого відповідно до Договору купівлі-продажу №94/12 від 07 липня 2012 року на момент купівлі становила 261000 грн., та на момент звернення до суду дорівнює близько 15500 доларів США, що за курсом НБУ станом на день звернення з даною позовною заявою становить 436790 грн.

Обґрунтовуючи позовну вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди, вказує, що для відновлення свого матеріального стану, який існував до вчинення кримінального правопорушення, він повинен понести витрати в сумі 436790 грн.. Вважає, що у зв`язку з бездіяльністю органу досудового розслідування йому завдано майнову шкоду на вказану суму.

Крім того, відповідно до ст. 23 ЦК України зазначає, що йому завдано моральну шкоду. Звертає увагу, що він є переселенцем з Донецької області, придбаний ним автомобіль в 2012 році фактично був єдиним майном, що зберіглося у нього після вимушеного переїзду із зони проведення антитерористичної операції. Зазначає, що сама втрата вказаного майна завдала йому душевних страждань. Звернувшись до органу досудового розслідування він очікував на здійснення останнім всіх заходів на відшукання автомобіля або хоча б на можливість компенсувати понесені ним матеріальні втрати. Ці очікування не виправдалось, замість цього, він був змушений постійно відвідувати орган досудового розслідування, у зв`язку з необхідністю неодноразових звернень до слідчого, а згодом і керівника органу досудового розслідування, для вчинення ними дій, що входять до їх обов`язків. Позивач перебував у напруженні, байдужість з боку службових осіб та органу державної влади відобразилася постійною роздратованістю, відчуттям стресу та тривоги. Звертаючись зі скаргами був вимушений пережити негативні емоції, у зв`язку з бездіяльністю органу досудового розслідування. Зазначає, що був змушений змінити звичний спосіб життя та розпочати фактично все спочатку, переївши до м. Бориспіль, що поєдналося з необхідністю лікування у зв`язку з онкологічним захворюванням. Вважає, що розмір відшкодування за завдану йому моральну шкоду має становити - 100000 тис. грн. Також позивачем наведено орієнтовний розрахунок витрат на правову допомогу на суму 26550 гривень.

24.12.2020 до суду від Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області надійшов відзив (а.с.71-79) з проханням відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, зазначає, що жодних прав та інтересів позивача не порушувало, не вступало у правовідносини і жодної шкоди позивачу не завдало, в зв`язку з чим не повинно нести відповідальність за шкоду завдану позивачу внаслідок незаконних дій, зокрема інших державних органів. Звертає увагу, що інвалідність позивачеві встановлено раніше, ніж сталася крадіжка його автомобіля, і причиною інвалідності є загальне захворювання. Вказує, що позивачем не зазначені докази та підтверджень наявності причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями відповідачів та вини останніх в її заподіянні.

02.03.2021 до суду надійшов відзив Головного управління Національної поліції в Київській області (а.с. 149-152), з проханням у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, при цьому зазначено, що відповідач жодних прав та інтересів позивача не порушував, не вступав у правовідносини з ним і жодної шкоди позивачеві не завдав, і позивач не вказує на відповідача, як на порушника своїх прав. Звертає увагу, що позивач у зв`язку з втратою рухомого майна, просить стягнути на його користь матеріальну шкоду розміром 436790,00 грн., за рахунок Державного бюджету України. Вважає таку вимогу незаконною, оскільки на даний момент відкрито кримінальне провадження №0000966 та триває слідство, Вважає, що в даному випадку відсутній склад цивільного правопорушення, без якого державний орган неможливо зобов`язати відшкодувати шкоду. Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди зазначає, що відповідач жодних прав та інтересів позивача не порушував, не вступав у правовідносини з ним і жодної шкоди позивачеві не завдав. Вважає, що позивачем не доведено факту заподіяння моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, погіршенню стану здоров`я та його причино наслідковий зв`язок. Визначений позивачем розмір матеріальної та моральної шкоди вважає необґрунтованими, вважає, що стягнення такої суми завдасть економічно необґрунтованих збитків державного бюджету. Щодо розрахунку витрат на правову допомогу, вважає що сума таких витрат завищена та є не співмірною із понесеними витратами адвоката на надання правничої допомоги. Звертає увагу на відсутність документів, які підтверджують суму зазначених витрат.

Третьою особою на стороні відповідача Київською обласною прокуратурою подано письмові пояснення (а.с.125-132), за змістом якого вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Зазначає, що, виходячи з матеріалів справи, незаконність дій органів досудового розслідування, як це передбачено законодавством, не встановлено та не доводиться жодним доказом у відповідному порядку. Звертає увагу, що з матеріалів справи вбачається та не заперечується позивачем, що органами прокуратури неодноразово проводились оперативні наради щодо обговорення стану досудового розслідування, надавалися вказівки у вказаному кримінальному провадженні, були ініційовані питання про відсторонення слідчих, здійснювалися дії щодо активізації проведення слідчими досудового розслідування. Також, прокуратурою Київської області належним чином розглянуті звернення ОСОБА_1 , які надійшли від народного депутата України ОСОБА_3 щодо стану досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000966 від 26.04.2017 та з інших питань. Позивачем отримані відповіді на вказані звернення в яких, серед іншого, роз`яснено, право оскаржити їх до суду в порядку, передбаченому ст. ст. 303-306 КК України. Зауважують, що досудове розслідування на даний час триває та, що саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювана шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Вказує, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що мала місце бездіяльність органу досудового розслідування, а також що вона виникла саме внаслідок неналежного виконання службових обов`язків чи протиправних дій (бездіяльності) працівників, не надано доказів заподіяння матеріальної шкоди та наявності вини працівників органів досудового розслідування, причинного зв`язку між рішеннями, діями або бездіяльністю органу досудового розслідування і шкодою, не доведено належними і допустимими доказами самого факту заподіяння шкоди такими діями відповідачів. Стверджують, що органом досудового розслідування та процесуальними керівниками застосовуються всі передбачені кримінальним процесуальним законодавством заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування зазначеного кримінального провадження. З цих підстав, вважає, що вимоги щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди не підлягають задоволенню.

Ухвалою від 09 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с. 52-53).

Ухвалою від 20 січня 2021 року було замінено неналежних відповідача Бориспільський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Київській області та третю особу Бориспільську місцеву прокуратуру Київської області на належних відповідача та третю особу, які є юридичними особами: Головне управління Національної поліції в Київській області та Київську обласну прокуратуру (а.с.115,117-119).

Ухвалою від 24 лютого 2021 року було витребувано від Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області належним чином засвідчені копії усіх матеріалів кримінального провадження №0000966 від 26.04.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України (а.с.141-142).

24 лютого 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті (а.с. 145)

15.09.2021 Бориспільським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Київській області було надано матеріали кримінального провадження №0000966 від 26.04.2017.

У судовому засіданні представники позивача ОСОБА_4 , ОСОБА_5 підтримали позовні вимоги та просили задовольнити з наведених у позові підстав.

Представник третьої особи прокурор Бориспільської окружної прокуратури Прокуратури Київської області Гайфулін О.О. проти задоволення позову заперечував з підстав, наведених в письмових поясненнях.

Представники відповідачів Державної казначейської служби України та Головного управління Національної поліції в Київській області в судове засідання не з`явилися, додаткових заяв та клопотань до суду не направили.

Заслухавши пояснення представників позивача, представника прокуратури Київської області, дослідивши матеріали цивільної справи та матеріали кримінального провадження №0000966 від 26.04.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом п.п.8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

У судовому засіданні встановлено, що 26.04.2017 за заявою позивача ОСОБА_1 внесені відомості до ЄРДР за №0000966 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, та розпочате досудове розслідування за фактом незаконного заволодіння транспортним засобом позивача, а саме у зв`язку з тим, що в період часу з 18 год. 00 хв. 25.04.2017 по 07 год. 20 хв. 26.04.2017 поблизу будинку №20 по вул.Головатого в м.Бориспіль Київської області, невстановлена особа, діючи умисно та з корисливих мотивів незаконно заволоділа автомобілем марки «Ноnda СR-V», 2012 року випуску, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 номер шасі НОМЕР_2 , чим завдала гр. ОСОБА_1 матеріальну шкоду (а.с. 9,10).

Орган досудового розслідування: Бориспільський відділ поліції Головного управління Національної поліції Київській області (після перейменування Бориспільське районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області).

В судовому засіданні встановлено, матеріалами кримінального провадження №0000966 підтверджується та сторонами не заперечується, що у вказаному кримінальному провадженні у 2017 році було проведено ряд слідчих дій та ухвалені процесуальні рішення.

Так, 26 квітня 2017 року постановою т.в.о. начальника Бориспільського ВП про створення групи слідчих було призначено групу слідчих у кримінальному провадженні №0000966 від 26.04.2017р. у складі: старшого слідчого Бориспільського ВП Зус Р.І., старшого слідчого Бориспільського ВП Коцар А.В., старшого слідчого Бориспільського ВП Міліновський М.В., слідчого Бориспільського ВП Сорокун М.О., слідчого Бориспільського ВП Іваніченко А.С. Старшим групи призначено старшого слідчого Зус Р.І.(а.с.13).

27 квітня 2017 року постановою першого заступника Бориспільської місцевої прокуратури (після реорганізації та перейменування Бориспільська окружна прокуратура) визначено групу прокурорів у складі прокурорів Бориспільської місцевої прокуратури Київської області Тимошенка Д.В., Горбаня В.В., Височина О.О. (а.с.14).

26 квітня 2017 року слідчим Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області Іваніченко А.С. проведено огляд місця події (а.с.11-12).

В цей же день слідчими Шепета В.В., Олійником Д.В., Наумець І.Ю., Шариковим Д.В., а також проведено допит потерпілого ОСОБА_1 та свідків: ОСОБА_2 (співмешканки позивача), ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 (мешканці будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_12 (директора ЖЕК №1) (а.с.25-44).

Крім того встановлено, що 26 квітня 2017 року ОСОБА_2 було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення за фактом вимагання грошових коштів та погроз, яка була приєднана до матеріалів кримінального провадження №0000966 від 26.04.2017р. У вказаній заяві було повідомлено, що 26.04.2017 року приблизно о 17 год. 30 хв. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зателефонували невідомі особи, які вимагала грошові кошти за повернення викраденого автомобіля «Ноndа СR-V», 2012 року випуску, а також погрожували фізичною розправою (а.с.46-47).

Також встановлено, що 27 квітня 2017 року прокурором Бориспільської місцевої прокуратури Горбань В.В., як процесуальним керівником було надано старшому слідчому Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області Зусу Р.І. вказівки у кримінальному провадженні №0000966 від 26.04.2017р., про виконання яких та хід досудового розслідування необхідно було письмово повідомити Бориспільську місцеву прокуратуру не пізніше 29.05.2017 (а.с.51-52).

Зокрема, прокурор вимагав:

-повторно детально опитати потерпілого ОСОБА_1 , його цивільну дружину ОСОБА_2 ;

- провести радіорозвідку з метою встановлення «lac» та «cid» операторів мобільного зв`язку , які діяли на місці вчинення злочину у період з 18год. 25.04.2017 по 07год. 26.04.2017;

- підготувати письмові клопотання до суду про надання тимчасового доступу до інформації, яка знаходиться в операторів мобільного зв`язку, на підставі проведеної радіорозвідки;

- підготувати письмові клопотання до суду про надання тимчасового доступу до інформації, яка знаходиться в операторів мобільного зв`язку, щодо вхідних та вихідних дзвінків з номерів абонентів, які телефонували потерпілому та вимагали гроші за повернення автомобіля;

- доручити працівникам УОТЗ ГУ НП в Київській області провести аналіз моніторингу телефонних з`єднано на місці вчинення злочину;

-перевірити наявність відеокамер спостереження на території прилеглих будинків, розташованих поблизу будинку АДРЕСА_1 ;

- перевірити можливі напрямки руху викраденого автомобіля по реєстраційному номеру НОМЕР_3 за допомогою оперативно-програмного комплексу «Відеоконтроль-Рубіж»;

- витребувати з УІПКП «102» ГУ НП в Київській області інформацію щодо вчинення на території Київської області аналогічних злочинів щодо автомобілів даної моделі та проаналізувати на предмет подібних обстави вчинення злочинів, прикмет осіб, причетних до їх вчинення;

- перевірити сайти в мережі Інтернет щодо продажу автомобілів марки «Ноndа СR-V» з метою виявлення викраденого автомобіля;

- вжити заходів до пошуку та встановлення викраденого автомобіля та осіб, які можуть бути причетними до вчинення даного злочину.

27 квітня 2017р. проведено радіорозвідку та встановлені «lac» та «cid» операторів мобільного зв`язку, які діяли на місці вчинення злочину (а.с.49-50 кримінального провадження).

14 червня 2017 року старшим слідчим Зус Р.І., за погодженням прокурора Горбань В.В., подано до слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області клопотання про надання тимчасового доступу до інформації, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій ПрАТ «Київстар», ТОВ «Лайфселл», ПрАТ «МТС Україна» (а.с.53-56, 60-63, 64-66 кримінального провадження).

14 червня 2017 року слідчими суддями Бориспільського міськрайонного суду Київської області клопотання слідчого були задоволені, про що винесені ухвали про надання доступу до інформації, яка знаходиться у операторів мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», ПрАТ «МТС Україна», які були надані на виконання вказаним операторам 06 липня 2017 року (а.с.57-59, 67-68 кримінального провадження).

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду клопотання про надання доступу до інформації оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» до матеріалів кримінального провадження не долучена.

16 червня 2017 р. слідчим Зус Р.І. винесено постанову про оголошення автомобіля в розшук (а.с.70 кримінального провадження).

26 липня 2017 року слідчим Зус Р.І. зроблено запит до т.в.о. Начальника управління інформаційної підтримки та координації поліції «102» ГУНП в Київській області щодо надання інформації щодо скоєння аналогічних злочинів по автомобілях вказаної марки і модельного ряду в Київській обл., м. Києві та Україні (а.с.71 кримінального провадження).

Разом з цим відповідь на вищевказаний запит до матеріалів кримінального провадження не долучена.

04 серпня 2017 року старшим слідчим Зус Р.І., за погодженням прокурора Горбань В.В., подано до слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області клопотання про надання тимчасового доступу до інформації, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій ПрАТ «ВФ Україна», ПрАТ «Київстар» та ТОВ «Лайфселл» (а.с.73-75,80-83,84-87 кримінального провадження).

04 серпня 2017 року ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області задоволено клопотання про надання доступу до інформації, яка знаходиться у оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» (а.с.76-79 кримінального провадження).

Ухвали слідчих суддів за результатами розгляду інших клопотань про надання доступу до інформації оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» та ТОВ «Лайфселл» до матеріалів кримінального провадження не долучена.

Відомості про отриману від операторів мобільного зв`язку інформацію в матеріалах кримінального провадження відсутні.

Встановлено, що стан досудового розслідування неодноразово обговорювався на оперативних нарадах першого заступника керівника Бориспільської місцевої прокуратури: 01.08.2017, 16.04.2018, 16.08.2018 (а.с.17-18,21-22, 24-25)

За результатами проведених нарад стан досудового розслідування було визнано незадовільним; неодноразово ініційовано перед керівником органу досудового розслідування питання про відсторонення слідчих у кримінальному провадженні , а також про надання прокурорами у кримінальному провадженні повторно письмових вказівок щодо подальшого досудового розслідування,

Про виявлені порушення з вимогою їх усунення та активізації проведення досудового розслідування кримінального провадження, у тому числі з вимогою виконання вказівок прокурора, першим заступником керівника Бориспільської місцевої прокуратури неодноразово направлялися листи на ім`я начальника СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області від 04.08.2017, від 21.08.2017, від 27.09.2017 та від 27.04.2018 (а.с.16,19,20,23).

У тому числі в листі від 27.04.2018 зазначалося, внаслідок повної бездіяльності службових осіб Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області до цього часу злочинців не встановлено та, як наслідок, не притягнуто до передбаченої чинним законодавством відповідальності, що призводить до надходження в Бориспільську місцеву прокуратуру численних обґрунтованих скарг потерпілого ОСОБА_1 та народженого депутата України Міщенка С.І. (в інтересах ОСОБА_1 на бездіяльність працівників поліції (а.с.23, 29-32).

У листах, адресованих потерпілому у кримінальному провадження ОСОБА_1 від 16.08.2017 та від 11.05.2018 Прокуратурою Київської області зокрема повідомлялося, що органом поліції не забезпечено належного реагування та організації розслідування кримінального провадження, що стало приводом написання звернення, повідомлено про проведені оперативні наради та вжиті заходи реагування. При цьому також зазначено, що досудове розслідування триває та перебуває на контролі місцевої прокуратури (а.с.33,34).

Разом з цим, будь-які відомості щодо вчинення слідчих (розшукових) дій, починаючи з серпня 2017 року, в кримінальному провадженні №0000966 від 26.04.2017р. відсутні.

Таким чином, доводи позивача про те, що досудове розслідування понад три роки не здійснюється, є обґрунтованими та повністю доведеними.

Відповідно до вимог ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Відповідно до положень ст. 56 Конституція України гарантовано право кожного на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно положень ст. 1176 Цивільного кодексу України, якою врегульоване питання відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Загальні підстави відшкодування шкоди завданої органом державної влади та посадовою або службовою особою органу державної влади передбачені нормами статей 1173, 1174 Цивільного кодексу України. Вказане викладене в правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 25 травня 2016 року у справі N 6-440цс16.

Згідно зі ст. 1173 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідно до ст. 1174 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Тобто, перевіряючи доводи позивача, суд має встановити невідповідність рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади АРК або органу місцевого самоврядування вимогам закону чи іншим правовим актам, чи порушуються суб`єктивні цивільні права й охоронювані законом інтереси фізичної або юридичної особи цим рішенням, дією чи бездіяльністю. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Статтею 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює досудове розслідування кримінальних правопорушень у межах визначеної підслідності.

Держава відповідно до закону відшкодовує шкоду, завдану фізичній або юридичній особі рішеннями, дією чи бездіяльністю органу або підрозділу поліції, поліцейським під час здійснення ними своїх повноважень (ч. 3 ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію»).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про прокуратуру» на прокуратуру покладаються такі функції: 1) підтримання державного обвинувачення в суді; 2) представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом; 3) нагляд за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство; 4) нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

За змістом ч.1 ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Проаналізувавши встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що факт допущеної органом досудового розслідування Бориспільським районним управління поліції Головного управління Національної поліції у Київській області бездіяльності під час досудового бездіяльності при здійсненні досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000966 від 26.04.2017р. повністю доведений, як документами, складеними за наслідками здійснення прокурорського контролю так і безпосереднім дослідженням матеріалів кримінального провадження, якими підтверджуються доводи позивача, що слідчими у кримінальному провадженні вказівки прокурора не виконані, та з серпні 2017 року слідчі та розшукові дії не проводилися, особи, причетні до скоєння кримінального правопорушення, не встановлені та до кримінальної відповідальності не притягнуті.

Як стверджує позивач, йому заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 436790 гривень, проте такий розмір матеріальної шкоди позивачем не доведений, оскільки визначений позивачем виключно на підставі відомостей, що містяться в мережі Інтернет про цінові пропозиції щодо продажу автомобілів «Ноnda СR-V», 2012 року випуску, різною вартістю (а.с.38-39). Висновку експерта щодо розміру матеріального збитку, завданого позивачу, як власнику викраденого автомобіля, суду надано не було. Наслідки вчиненні чи невчинення процесуальних дій представникам позивача як професійним адвокатам відомі і зрозумілі.

Факт належності позивачу автомобіля «Ноnda СR-V», 2012 року випуску д.н.з. НОМЕР_4 підтверджується долученою до матеріалів кримінального провадження копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , дата реєстрації 14.07.2012 (а.с.15-16 кримінального провадження).

Крім того, суд звертає увагу, що вартість належного позивачу автомобіля на момент купівлі-продажу згідно з долученою до позовної заяви копією Договору купівлі-продажу №94/123 від 07 липня 2012 року становила 261000 гривня (а.с.35-37), проте доказів перерахування позивачем вказаної в договорі суми коштів продавцю автомобіля суду не надано.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що розмір заподіяної матеріальної шкоди позивачем не доведений.

Крім того, суд дійшов висновку, що відсутній причинний зв`язок між заподіяною позивачу внаслідок викрадення автомобіля матеріальною шкодою та бездіяльністю органу досудового розслідування. Оскільки матеріальна шкода, про відшкодування якої просить позивач заподіяна внаслідок вчинення злочину, а не внаслідок допущеної органом досудового розслідування під час розслідування цього злочину бездіяльності.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

В цьому зв`язку з суд також звертає увагу, що згідно з ч. 2. ст. 127 Кримінального процесуального кодексу України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відшкодування шкоди, завданої потерпілому внаслідок кримінального правопорушення за рахунок Державного бюджету України, як передбачено ч. 3 ст. 127 Кримінального процесуального кодексу України реалізується лише у випадках та у порядку, що встановлені окремим законом. На сьогодні в Україні єдиним механізмом відшкодування заподіяної шкоди, внаслідок кримінального правопорушення залишається подання цивільного позову (окремо або в межах кримінального провадження) до особи, яка вчинила злочин.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що відсутності підстав для задоволення позову в частині відшкодування заподіяної позивачу матеріальної шкоди.

Щодо заявленої вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд дійшов висновку, що позов є частково обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню.

При цьому суд звертає увагу, що відсутність звернень позивача зі скаргами на бездіяльність слідчого в порядку, визначеному ст.303 КПК України не спростовує встановлені в судовому засіданні фактичні обставини, що з приводу бездіяльності слідчих у кримінальному провадженні, він подавав звернення до народного депутата України Міщенка С.Г., які в подальшому були предметом розгляду як в Київській обласній прокуратурі так Бориспільською місцевою Прокуратурою (на даний час Бориспільська окружна прокуратура). А допущена органом досудового розслідування бездіяльність знайшла своє підтвердження у протоколах оперативних нарад при Першому заступнику керівника Бориспільської місцевої прокуратури, в листуванні між Бориспільською місцевою прокуратурою та Бориспільськім відділом поліції, а також між Київською обласною прокуратурою та потерпілим у кримінальному провадженні ОСОБА_1 , про що було зазначено вище.

Згідно ч. 1 ст. 23 Цивільного кодексу України, о соба має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Частинами 2 та 3 вказаної статті визначено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України п.п. 3, 9 Постанови від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

За змістом ч.ч.1, 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала:

1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;

2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт;

3) в інших випадках, встановлених законом.

В силу вимог ст.1174 Цивільного кодексу України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

При цьому суд звертає увагу, що на правовідносини, які виникли між сторонами, не поширюються положення Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», що випливає зі змісту ст.1 Закону.

Разом із цим відсутність спеціального законодавства щодо відшкодування шкоди потерпілим, завданої внаслідок незаконної бездіяльності органу досудового розслідування під час досудового розслідування, не може бути підставою для відмови у відшкодуванні шкоди, у разі її доведеності в порядку, визначеному ст.ст.1167,1174 ЦК України.

Так, з наданих позивачем до позовної заяви документів вбачається, що йому встановлена друга група інвалідності по онкопатології, причина інвалідності загальне захворювання, що підтверджується Довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серія АВ №0912909 від 05.04.2018 (а.с.40 ).

Суд звертає увагу, що огляд проведено повторно, а також, що будь-які докази того, що встановлене у позивача онкологічне захворювання виникло внаслідок бездіяльності органу досудового розслідування, в наданих позивачем письмових документах відсутні.

Разом із цим суд вважає обґрунтованими доводи позивача, що внаслідок незаконної бездіяльності органу досудового розслідування, йому була завдана морально шкода яка полягає у простих душевних переживаннях з приводу допущеної органом досудового розслідування бездіяльності, нездійснення слідчих дій, направлених на встановлення осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення, притягнення їх до відповідальності, а також на відшукання викраденого автомобіля. Внаслідок чого позивач був вимушений вживати додаткових заходів для організації власного життя, звертатися зі зверненнями (скаргами) та за правовою допомогою.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд враховує її характер, глибину душевних страждань їх тривалість, а також виходить з засад розумності, виваженості і справедливості. З урахуванням того, що досудове розслідування протягом трьох років жодним чином не здійснювалося, не заважаючи на подані потерпілим скарги та надані Бориспільською окружною прокуратурою вказівки, розмір такого відшкодування слід визначити в сумі 26000 гривень, що не перевищує 10% вартості викраденого у потерпілого майна та становить чотири розмірі мінімальної заробітної плати на дату ухвалення судового рішення, що є достатнім відшкодуванням завданих потерпілому душевних страждань.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, такі витрати підлягають віднесенню за рахунок держави. Щодо зазначених позивачем витрат на правову допомогу, то згідно із заявою представника позивача, докази таких витрат мають бути подані в порядку, визначеному ч.8 ст.141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2,12,13,81,82,89,141,223,258,259,263-265,266,273, 280 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України, на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ), в якості відшкодування моральної шкоди, спричиненої бездіяльністю органу досудового розслідування в розмірі 26000 гривень (двадцять шість тисяч гривень).

В задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Судові витрати підлягають компенсації за рахунок держави.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складання повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлений 04.07.2022.

Суддя: І. В. Муранова-Лесів