Провадження № 6/127/449/22
У Х В А Л А

12 грудня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Іщук Т. П.,

за участі секретаря судового засідання Коваленко Д. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Вінниці заяву ОСОБА_1 , подану адвокатом Сидорчук Наталею Миколаївною, про скасування постанови та заміну сторони виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження та заміну сторони виконавчого провадження за участі: ОСОБА_2 та Першого ВДВС у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Хмельницький). Уточнивши заяву, заявник просив замінити стягувача ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №63026292 з виконання судового наказу №127/15128/20, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в у розмірі ј частини всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 16 липня 2020 року, та скасувати постанову державного виконавця Центрального ВДВС у місті Вінниці про закінчення виконавчого провадження від 12 травня 2021 року, яка винесена у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 , вказуючи, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання не закінчився, так як заявник не досяг повноліття, аліменти в силу положень ст.179 СК України є власністю дитини та заявник має право на самостійне одержання аліментів на своє утримання, а також звертав увагу на наявність заборгованості по аліментам та невиконання боржником своїх обов`язків по сплаті аліментів.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 листопада 2022 року заява прийнята до провадження та відповідно до положень ст.13 ЦПК України до участі в справі залучений Орган опіки та піклування Вінницької міської ради.

Представник заявника та заявник в судовому засідання заяву підтримали та просили її задовольнити з підстав, викладених в заяві. Щодо пропозиції боржника про укладення договору про сплату аліментів, то вказували, що такого бажання не має та просять вирішити заяву по суті та вважають, що погашення заборгованості зі сплати аліментів було викликане саме цим зверненням до суду.

Представники боржника заперечували щодо задоволення заяви, вказуючи, що заявник не вірно обрав спосіб захисту, зазначаючи, що Велика Палата Верховного Суду в постанові від 08 лютого 2022 року в справі №2-7763/10 роз`яснювала, що разом з заявою щодо правонаступництва, якщо виконавче провадження закінчене, заявник має здійснювати процесуальні дії (наприклад оскаржити постанову про закінчення виконавчого провадження), спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд оцінити ці питання в комплексі. В даному ж випадку постанова про закінчення провадження є законною. Крім того, звернули увагу, що на даний час заборгованості зі сплаті аліментів не існує, вона повністю погашена, а також зазначали, що боржник усвідомлює свій обов`язок утримувати сина та пропонували укласти угоду щодо сплати аліментів. Крім того, звертав увагу, що кошти, які перераховувалися на карту заявника, останній витрачає на комп`ютерні ігри.

Представник Органу опіки та піклування Вінницької міської ради в судове засідання не з`явився, надав заяву та просив розгляд заяви провести у його відсутність, при ухвалені рішення просив врахувати та захистити права дитини.

Представник Першого ВДВС у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) також в судове засідання не з`явився, надав заяву та просив розгляд заяви провести у його відсутність, при вирішенні справи покладався на думку суду.

Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Судом установлено, що 31 липня 2020 року судовим наказом Вінницького міського суду Вінницької області в справі №127/15128/20 за заявою ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 16 липня 2020 року.

Судовий наказ перебував на виконанні в Центральному ВДВС у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), ВП №63026292.

ОСОБА_3 - стягувач у цьому виконавчому провадженні, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 15 березня 2021 року).

Постановою державного виконавця Центрального ВДВС у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) від 12 травня 2021 року виконавче провадження закінчене на підставі положення п.3 частини першої ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» (припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника).

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженні №63026292 станом на 01 березня 2022 року сума заборгованості становить 22 505,59 грн (а.с.44). Заборгованість існувала й на момент винесення постанови про закінчення виконавчого провадження.

Як слідує з доказів, наданих представниками боржника, в період серпня 2021 листопада 2022 року боржник перераховував кошти на утримання ОСОБА_1 (заявника по справі).

Заявник є сином померлої ОСОБА_3 , яка була стягувачем у виконавчому провадженні ВП №63026292, та боржника ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 05 серпня 2008 року, та наразі проживає разом з ОСОБА_4 , яка є його бабусею.

Заявнику виповнилося 14 років.

Відповідно до положень статті 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.

Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частинами першою, другою статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Зазначеній нормі кореспондує частина п`ята статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Системний аналіз зазначених норми закону дає підстави для висновку, що правонаступництво у виконавчому провадженні означає перехід прав і обов`язків сторони виконавчого провадження (стягувача або боржника) від однієї особи (правопопередника) до іншої особи (правонаступника), у зв`язку з правонаступництвом у матеріальних правовідносинах.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Заявник обґрунтовує заяву про заміну сторони виконавчого провадження, посилаючись на положення ст.179 СК України та зазначаючи, що його мати померла, аліменти є власністю дитини, стягувалися на його утримання та неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів, строк пред`явлення виконавчого документа не закінчився та наявністю заборгованості по аліментам.

Як слідує з матеріалів справи, судовим наказом від 31 липня 2020 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 16 липня 2020 року.

На підставі судового рішення ( судового наказу) виникли правовідношення, відповідно до яких аліменти стягувалися на утримання дитини та ОСОБА_3 зобов`язана була утримувати неповнолітнього сина ОСОБА_1 за встановлених судом умов, визначених відповідно до закону.

Відповідно до положень ст.179 СК України аліменти є власністю дитини.

За змістом статті 179 СК України аліменти можуть виплачуватися на ім`я батьків або інших законних представників дитини, які розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

ОСОБА_3 померла. Разом з тим обов`язок боржника по утриманню дитини та сплаті аліментів не припинився та дитина потребує утримання.

Відповідно до ст.179 СК України самостійне отримання аліментів неповнолітньою дитиною є її правом.

З огляду на зміст рішення суду, яким аліменти присуджено на утримання дитини, та положення статті 179 СК України, з урахуванням того, що обов`язок батька (боржника) по утриманню дитини не припинився, суд дійшов висновку про наявність підстав для заміни сторони виконавчого провадження.

Зазначене узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 24 липня 2019 року у справі № 686/5377/18.

При цьому суд звертає увагу, що виконавче провадження закінчене.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року в справі № 2-7763/10 зазначає, що на стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України. Відповідно, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства. Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.

Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Враховуючи, що сформульована у цій справі проблематика стосовно реалізації прав сторін спору на стадії виконання судового рішення, в тому числі в контексті пред`явлення до виконання виконавчого документа та здійснення виконавчого провадження, саме з точки зору такої процесуальної мети має розглядатись процесуальне правонаступництво у цій справі. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва з метою реалізації правонаступником судового рішення у виконавчому провадженні без розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим відповідно до умов законодавства,позбавлене процесуальної мети. Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закрите, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництва у закритому виконавчому провадженні заявник має здійснювати процесуальні дії, спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати це в комплексі.

Не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення. Разом з тим і заміна стягувача у виконавчому документі як сторони справи має мати дійсну процесуальну мету, а підстави такої заміни належним чином аргументовані. Саме тільки матеріальне правонаступництво без процесуальної мети не є достатнім аргументом, оскільки не відповідає вимогам частини першоїстатті 2 ЦПК України. Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства. Якщо, наприклад, суд підтвердив зобов`язання однієї сторони договору перед іншою та відповідне судове рішення набуло законної сили, то суд не здійснює заміну його сторони у випадку уступки відповідним кредитором за цим договором своїх прав та обов`язків іншій особі на цю іншу особу лише заради процесуальної констатації цього матеріального правонаступництва. Суд може здійснити заміну учасника справи виключно для виконання вимог частини першої статті 2 ЦПК України.

Як установлено судом виконавче провадження закінчене зв`язку зі смертю матері на користь якої стягувалися аліменти на утримання дитини. Однак, суд звертає увагу, що в зв`язку зі смертю матері зобов`язання боржника зі сплати аліментів не припинилося, аліменти є власністю дитини, яка на даний час ще не досягла повноліття, неповнолітній на утримання якого стягувалися ці аліменти на користь померлої матері має право на їх отримання на своє утримання та суд дійшов висновку про наявність підстав для заміни стягувача, а тому постанова про закінчення виконавчого провадження підлягає скасуванню.

Відповідно до положень ст.41 Закону України «Про виконавче провадження» скасування постанови про закінчення виконавчого провадження є підставою для відновлення виконавчого провадження.

Щодо невірно обраного способу захисту, про що вказували представники боржника, то суд звертає увагу, що заявник одночасно звернувся із заявою як про заміну сторони, так і про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, як на те звертала увагу Велика палата Верховного Суду в постанові від 08 лютого 2022 року в справі №2-7763/10, а суд оцінив вказане в комплексі. Погашення ж на час розгляду справи заборгованості зі сплати аліментів не припинило зобов`язань по утриманню дитини. В той же час питання розміру заборгованості та її наявності є повноваженнями державного виконавця.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про задоволення заяви. При цьому вважає, що таке судове рішення відповідатиме інтересам дитини та сприятиме захисту її прав.

На підставі викладеного, керуючись ст. 55, 442 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження»,

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження №63026292 від 12 травня 2021 року, постановлену державним виконавцем Цетрального відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Хмельницький) з виконання судового наказу №127/15128/20, виданого 31 липня 2020 року Вінницьким міським судом Вінницької області.

Замінити сторону у виконавчому провадженні №63026292, а саме стягувача з ОСОБА_3 на ОСОБА_1 з виконання судового наказу №127/15128/20, виданого 31 липня 2020 року Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 16 липня 2020 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 13.12.2022.

Суддя: