Єд.унік. №243/2493/22
Провадження № 2-н/243/524/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2022 року

Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Старовецький В.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ

Адвокат Пілюга В.В. від імені та в інтересах заявника звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області за допомогою підсистеми «Електронний суду» із заявою про видачу судового наказу про стягнення із боржника аліментів.

Дослідивши матеріали заяви, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.161 цього Кодексу.

Суддя зазначає, що за положеннями ст.167 ЦПК України розгляд заяви у наказному провадженні проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.

Згідно із п.4 ч.1ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Як визначено ч.3ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

З огляду на наведену норму закону, законодавець надає право на отримання аліментів на утримання дитини тому із батьків, разом з яким проживає дитина, а відтак, для підтвердження права стягувача за заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів необхідно додати до заяви докази на підтвердження проживання дитини саме разом із заявником (стягувачем).

Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини, і законом не передбачено право на стягнення аліментів тим із батьків, з яким не проживають діти.

Саме такий правовий висновок сформульовано у постанові Верховного Суду від 10 листопада 2021 року у справі № 161/7693/19. За умовами ч.4ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Поряд з цим, матеріали заяви не містять жодних доказів на підтвердження тих обставин, що малолітні діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають разом із заявницею ОСОБА_2 . Самі лише посилання заявника на зазначені обставини не можуть бути належним їх доказом, а тому не приймаються судом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а заявник, яка користується правовою допомогою адвоката, несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із п.8 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

За таких обставин, суд доходить висновку, що у заявника не виникло права грошової вимоги, за якою ним подано заяву про видачу судового наказу, що, в свою чергу, має наслідком відмову у видачі судового наказу.

Окремо слід звернути увагу на вимоги ч.7 ст.43 ЦПК України, якою визначено, що у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Указані вимоги закону не дотримано та не додано доказу надсилання листом з описом вкладення боржнику копій поданих до суду документів.

Крім цього, з матеріалів заяви, остання підписана та подана до суду адвокатом Пілюгою В.В. На підтвердження своїх повноважень адвокатом надано ордер на надання правничої (правової) допомоги, а також свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю. Втім до суду не надано договору про надання правової допомоги ОСОБА_2 згідно якого, адвокат може підписувати та подавати процесуальні документи по справі від імені ОСОБА_2 , зокрема заяву про видачу судового наказу.

За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу (ч.2ст.167 ЦПК України).

З огляду на викладене у видачі судового наказу про стягнення із боржника аліментів слід відмовити. Відмова у видачі судового наказу із наведених підстав не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення недоліків або в порядку позовного провадження

Керуючись ст.ст.165, 258-260 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ

Відмовити ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 у заяві про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду В.І.Старовецький