Справа № 346/1439/22
Провадження № 2/346/886/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2022 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі судді: П`ятковського В.І.,

за участю секретаря: Мацьків С.Д.

позивачки ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Коломийська центральна районна лікарня» Коломийської міської ради, про визнання частково незаконним наказу № 77 від 28 березня 2022 року,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, який мотивує тим, що з січня 2006 року працювала на посаді лікаря-лаборанта Коломийського пологового будинку.

28 березня 2022 року п. 1 наказу генерального директора Комунального некомерційного підприємства «Коломийська центральна районна лікарня» Коломийської міської ради Кошкіна А.Є. № 77 «Про зміну істотних умов праці працівників структурного підрозділу Комунального некомерційного підприємства «Коломийська центральна районна лікарня» Коломийської міської ради» її переведено на 0,5 ставки посади лікаря-лаборанта централізованої клініко-діагнозтичної лабораторії.

Вважає наказ в цій частині незаконним виходячи з того, що вказане переведення є істотною зміною умов праці, оскільки встановлює неповний робочий час, а оплата праці здійснюється відповідно до відпрацьованого часту, що істотно впливає на розмір її заробітної плати. Однак відповідач в порушення вимог чинного законодавства не повідомив її попередньо в двохмісячний строк до видачі наказу про таку зміну істотних умов праці, згоди на переведення вона не давала, тому переведення вважає незаконним.

Крім того, зазначила, що станом на 28 березня 2022 року в пологовому будинку було дві ставки лікаря-лаборанта на яких працювало двоє лікарів, вона та ОСОБА_3 . В той час як істотні умови праці змінено лише їй, а іншого лікаря залишено працювати на повну ставку, зважаючи на те, що до виходу на пенсію їй залишилося один рік дев`ять місяців.

Тому просить наказ в частині її переведення скасувати.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги з вказаних підстав підтримала.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо позову заперечила, з підстав вказаних у відзиві на позовну заяву.

Так у відзиві представник вказала, що з метою балансування власних видатків в межах виділених кошторисних призначень, виходячи з функцій та обсягу медичної допомоги, керуючись ст. 51 Бюджетного Кодексу України, п.7 постанови Кабінету Міністрів України № 11 від 23.01.2015 р., «упорядкувати структуру штатної чисельності працівників у межах затверджених асигнувань на оплату праці, не допускати збільшення такої чисельності, крім випадків, пов`язаних з відкриттям (розширенням) установ та збільшенням кількості одержувачів відповідних послуг для задоволення суспільних потреб», п.28 постанови Кабінету Міністрів України № 228 від 28.02.2002 р., «розпорядники розрахункові обсяги витрат проводять у відповідність з бюджетними асигнуваннями та іншими показниками, що доведені лімітними довідками», на підставі протокольного доручення наради у першого заступника міського голови Токарчука О.В. щодо відповідності штатної чисельності та структури працівників КНП «Коломийська ЦРЛ» КМР відносно майбутніх умов контрактування по ПМГ на 2022 рік, враховуючи спроможність виплати заробітної плати персоналу підприємств відповідно до Указу Президента України «Про заходи щодо підвищення конкурентноспроможності закладів охорони здоров`я та забезпечення додаткових гарантій для медичних працівників» та можливості реорганізації КНП «Коломийська ЦРЛ» КМР з наслідками такої реорганізації, на підставі листа - погодження голови профспілкового комітету КНП «Коломийська ЦРЛ» КМР № 2 від 10 січня 2022 року, наказу КНП «Коломийська центральна районна лікарня» Коломийської міської ради від 10 січня 2022 року № 4 «Про створення комісії для визначення переважного права на залишення на роботі працівників структурного підрозділу КНП «Коломийська ЦРЛ» КМР, на підставі протоколу № 48/01-06/09 від 14 січня 2022 року засідання робочої комісії щодо визначення переважного права на залишення на роботі працівників СП «Пологовий будинок» від 14 січня 2022 року, генеральним директором КНП «Коломийська ЦРЛ» Коломийської МР видано наказ № 22 від 21 січня 2022 року «Про скорочення штатних посад та чисельності працівників структурного підрозділу «Пологовий будинок» КНП «Коломийська ЦРЛ» КМР.

Зазначає, що позивачку з дотриманням вимог ст.ст. 40,43 КЗпП України, під розписку було повідомлено про вивільнення 31 березня 2022 року. Однак, ОСОБА_4 27 січня 2022 року вказала, що з наказом не згідна, оскільки в неї близький вихід на пенсію, тому складено акт про відмову від підпису на підтвердження ознайомлення з наказом № 1 від 27 січня 2022 року.

На підставі протоколу № 143/01-06/09 засідання робочої комісії щодо визначення переважного права на залишення на роботі працівників СП «Пологовий будинок» від 15 березня 2022 року, листа погодження голови профспілкового комітету КНП «Коломийська ЦРЛ» КМР від 28 березня 2022 року № 3 генеральним директором КНП «Коломийська ЦРЛ» Коломийської МР видано наказ № 76 від 28 березня 2022 року «Про скорочення штатних посад та чисельності працівників структурного підрозділу «Пологовий будинок» КНП «Коломийська ЦРЛ» КМР та наказ № 77 від 28.03.2022 року «Про зміну істотних умов праці працівників структурного підрозділу «Пологовий будинок» КНП «Коломийська ЦРЛ» КМР. Цими наказами з 31 березня 2022 року скорочено 0,5 ставки посади лікар-лаборанта клініко-діагностичної лабораторії та переведено з 01 квітня 2022 року ОСОБА_4 , лікаря-лаборанта клініко діагностичної лабораторії на 0,5 ставки посади лікаря-лаборанта централізованої клініко-діагностичної лабораторії.

Представник відповідача не погоджується з твердженнями позивачки про те, що вона не надавала згоди на переведення її на роботу на 0,5 ставки лікаря-лаборанта та що вона не була попередньо в двохмісячний строк до видачі оспорюваного наказу повідомлена про істотну зміну умов її праці, як на підставу незаконності наказу, відповідно до п.2 ст. 3 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15 березня 2022 року у період дії воєнного стану, норми частини третьої статті 32 КЗпП України та інших законів України щодо повідомлення працівника про зміну істотних умов праці, не застосовуються.

Зазначає, що на час визначення переважного права на залишення на роботі працівників СП «Пологовий будинок» на підставі інформації про кваліфікаційні категорії лікарів-лаборантів, у лікаря-лаборанта ОСОБА_4 закінчився термін дії вищої кваліфікаційної категорії (копія посвідчення № 484-16), а у лікаря-лаборанта Піотровської діюча вища кваліфікаційна категорія до 05 березня 2025 року (наказ ДОЗ ОДА № 45-к від 06.03.2020 року), крім того ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , отже ст. 42 КЗпП України пункту 10 не підлягає скороченню, в той час як ОСОБА_4 отримує пенсійне забезпечення з досягнення нею 50-річного віку.

Крім того керівник з метою якості медичної допомоги та збереження 1,5 ст. посади лікаря-лаборанта клініко-діагностичної лабораторії СП «Пологовий будинок» перереєстрував 1,5 ст. посади лікаря-лаборанта та 5,0 ст. посад лаборанта-діагностичної лабораторії СП «Пологовий будинок» в централізовану клініко-діагностичну лабораторію.

Тому вважає, що керівництво КНП «Коломийська ЦРЛ» Коломийської МР суворо дотрималося всіх вимог діючого трудового кодексу при переведенні позивачки на 0,5 ставки лікаря-лаборанта. Просить в задоволенні позову відмовити.

Суд заслухавши учасників справи їх доводи та заперечення, вивчивши матеріали справи дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно записів в трудовій книжці позивачки наказом Коломийського пологового будинку (філії Коломийського територіального медичного об`єднання) за № 2-к від 06 січня 2006 року вона прийнята на роботу лікаря-лаборанта пологового будинку. Надалі Коломийська центральна районна лікарня була реорганізована шляхом перетворення в комунальне некомерційне підприємство «Коломийська центральна районна лікарня» Коломийської районної ради, а з 22 жовтня 2019 року пологовий будинок став структурним підрозділом комунального некомерційного підприємства «Коломийська центральна районна лікарня» Коломийської районної ради (а.с. 5-7).

Наказом № 14 від 11 січня 2021 року комунальне некомерційне підприємство «Коломийська центральна районна лікарня» Коломийської районної ради реорганізоване шляхом прийняття у власність в комунальне некомерційне підприємство «Коломийська центральна районна лікарня» Коломийської міської ради.

Отже, позивачка прийнята на роботу 06 січня 2006 року лікаря-лаборанта на повну ставку.

28 березня 2022 року відповідач видав наказ за № 77 «Про зміну істотних умов праці працівників структурного підрозділу «Пологовий будинок» КНП « Коломийська ЦРЛ» КМР». Першим пунктом вказаного наказу з 01 квітня 2022 року посади структурного підрозділу «Пологовий будинок» КНП «Коломийська ЦРЛ» КМР перереєстровано і позивачку переведено з посади лікаря-лаборанта клініко-діагностичної лабораторії на 0, 5 ставки посади лікаря-лаборанта централізованої клініко-діагностичної лабораторії (а.с. 8).

Відповідно до положень статті 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Частиною 3 статті 32 КЗпП України передбачено, що у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Істотні умови праці це система та розмірів оплати праці, пільг, режим роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад.

Згідно з частиною четвертою статті 32 КЗпП України, якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 50 КзпП України робочим часом вважається встановлений законом або угодою сторін час, протягом якого працівники за правилами внутрішнього трудового розпорядку й умовами трудового договору повинні виконувати свої трудові обов`язки. Нормальна тривалість робочого часу працівників не може перевищувати 40 годин на тиждень.

Згідно вимог ст. 56 КЗпП України за угодою між працівником і роботодавцем може встановлюватись як при прийнятті на роботу, так і згодом неповний робочий день або неповний робочий тиждень.

Отже, під переведенням працівника з повної ставки на 0,5 ставки розуміється встановлення такому працівникові неповного робочого часу, що дорівнюватиме половині встановленої тривалості робочого часу.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка не давала згоди на переведення її на роботу з ставки лікаря-лаборанта на 0,5 ставки лікаря-лаборанта. Вказану обставину не заперечила і представник відповідача.

Таким чином, запровадження неповного робочого часу за ініціативою роботодавця є істотною зміною умов праці, на що позивачка згоди не надала, а отже переведення її на 0, 5 ставки лікаря-лаборанта здійснено з порушенням вимог ст. 32 КЗпП України.

Відповідно до ст. 3 ч. 2 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» у період дії воєнного стану повідомлення працівника про зміну істотних умов праці та зміну умов оплати праці, передбачених частиною третьою статті 32 та статтею 103 Кодексу законів про працю України, здійснюється не пізніш як до запровадження таких умов.

Суд не бере до уваги посилання позивачки на недотримання відповідачем вимоги про необхідність повідомлення по зміну істотних умов праці не пізніше ніж за два місяці, оскільки згідно із Законом № 2136-IX від 15 березня 2022 року у період дії воєнного стану норми частини третьої статті 32 щодо повідомлення працівника про зміну істотних умов праці не застосовуються.

Суд дійшов висновку, що відповідач провівши переведення ОСОБА_4 на 0,5 ставки лікаря-лаборанта не розрізнив понять «скорочення чисельності або штату працівників» ( ч.1 ст. 40 КЗпП України) і «переведення працівника з ініціативи роботодавця на неповний робочий час» ( ч. 3 ст. 32 КЗпП України).

В постанові Верховного Суду від 31 травня 2018 року в справі № 587/300/16-а зазначено, що «зміна істотних умов праці, передбачена частиною третьою статті 32 КЗпП України, за своїм змістом нетотожна звільненню у зв`язку зі зміною організації виробництва і праці, скороченням чисельності або штату працівників на підставі пункту 1 частини першої статті 40 цього Кодексу, оскільки передбачає продовження роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою, але за новими умовами праці».

Відповідач залишив позивачку працювати на тій ж посаді, за тією ж спеціальністю, кваліфікацією, однак при цьому встановив їй нові умови праці - неповний робочий час.

Відповідно до пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 06 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", зміною істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою, викликаною змінами в організації виробництва і праці, визнається раціоналізація робочих місць, введення нових форм організації праці, у тому числі перехід на бригадну форму організації праці, і впровадження передових методів тощо». Згідно пункту 19 даної постанови «під зміною в організації виробництва і праці слід розуміти ліквідацію, реорганізацію або перепрофілювання підприємства, установи чи організації, скорочення численності або штату працівників».

Отже, лише при наявності змін істотних умов праці, викликаних змінами в організації виробництва і праці відповідач тільки за згодою позивачки вправі був перевести її з посади лікаря-лаборанта клініко-діагностичної лабораторії на 0,5 ставки посади лікаря-лаборанта централізованої клініко-діагностичної лабораторії.

На підставі наведеного та ст.ст. 21, 32, 50, 141, 231, 233 КЗпП України, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 76 - 81, 133, 141, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати незаконним і скасувати наказ комунального некомерційного підприємства «Коломийська центральна районна лікарня» Коломийської міської ради за № 77 від 28 березня 2022 року «Про зміну істотних умов праці працівників структурного підрозділу «Пологовий будинок» Комунального некомерційного підприємства «Коломийська центральна районна лікарня» Коломийської міської ради, в частині переведення ОСОБА_1 , з посади лікаря-лаборанта клініко-діагностичної лабораторії на 0,5 ставки посади лікаря-лаборанта централізованої клініко-діагностичної лабораторії.

Стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Коломийська центральна районна лікарня» Коломийської міської ради на користь держави (на рахунок: Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

ийська центральна районна лікарня» Коломийської районної ради, а з 22 жовтня 2019 року пологовий будинок став структурним підрозділом комунального некомерційного підприємства «Коломийська центральна районна лікарня» Коломийської районної ради (а.с. 5-7).

Наказом № 14 від 11 січня 2021 року комунальне некомерційне підприємство «Коломийська центральна районна лікарня» Коломийської районної ради реорганізоване шляхом прийняття у власність в комунальне некомерційне підприємство «Коломийська центральна районна лікарня» Коломийської міської ради.

Отже, позивачка прийнята на роботу 06 січня 2006 року лікаря-лаборанта на повну ставку.

28 березня 2022 року відповідач видав наказ за № 77 «Про зміну істотних умов праці працівників структурного підрозділу «Пологовий будинок» КНП « Коломийська ЦРЛ» КМР». Першим пунктом вказаного наказу з 01 квітня 2022 року посади структурного підрозділу «Пологовий будинок» КНП «Коломийська ЦРЛ» КМР перереєстровано і позивачку переведено з посади лікаря-лаборанта клініко-діагностичної лабораторії на 0, 5 ставки посади лікаря-лаборанта централізованої клініко-діагностичної лабораторії (а.с. 8).

Відповідно до положень статті 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Частиною 3 статті 32 КЗпП України передбачено, що у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Істотні умови праці це система та розмірів оплати праці, пільг, режим роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад.

Згідно з частиною четвертою статті 32 КЗпП України, якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 50 КзпП України робочим часом вважається встановлений законом або угодою сторін час, протягом якого працівники за правилами внутрішнього трудового розпорядку й умовами трудового договору повинні виконувати свої трудові обов`язки. Нормальна тривалість робочого часу працівників не може перевищувати 40 годин на тиждень.

Згідно вимог ст. 56 КЗпП України за угодою між працівником і роботодавцем може встановлюватись як при прийнятті на роботу, так і згодом неповний робочий день або неповний робочий тиждень.

Отже, під переведенням працівника з повної ставки на 0,5 ставки розуміється встановлення такому працівникові неповного робочого часу, що дорівнюватиме половині встановленої тривалості робочого часу.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка не давала згоди на переведення її на роботу з ставки лікаря-лаборанта на 0,5 ставки лікаря-лаборанта. Вказану обставину не заперечила і представник відповідача.

Таким чином, запровадження неповного робочого часу за ініціативою роботодавця є істотною зміною умов праці, на що позивачка згоди не надала, а отже переведення її на 0, 5 ставки лікаря-лаборанта здійснено з порушенням вимог ст. 32 КЗпП України.

Відповідно до ст. 3 ч. 2 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» у період дії воєнного стану повідомлення працівника про зміну істотних умов праці та зміну умов оплати праці, передбачених частиною третьою статті 32 та статтею 103 Кодексу законів про працю України, здійснюється не пізніш як до запровадження таких умов.

Суд дійшов висновку, що відповідач провівши переведення ОСОБА_4 на 0,5 ставки лікаря-лаборанта не розрізнив понять «скорочення чисельності або штату працівників» ( ч.1 ст. 40 КЗпП України) і « переведення працівника з ініціативи роботодавця на неповний робочий час» ( ч. 3 ст. 32 КЗпП України).

В постанові Верховного Суду від 31 травня 2018 року в справі № 587/300/16-а зазначено, що « зміна істотних умов праці, передбачена частиною третьою статті 32 КЗпП України, за своїм змістом нетотожна звільненню у зв`язку зі зміною організації виробництва і праці, скороченням чисельності або штату працівників на підставі пункту 1 частини першої статті 40 цього Кодексу, оскільки передбачає продовження роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою, але за новими умовами праці».

Відповідач залишив позивачку працювати на тій ж посаді, за тією ж спеціальністю, кваліфікацією, однак при цьому встановив їй нові умови праці - неповний робочий час.

Відповідно до пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 06 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" зміною істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою, викликаною змінами в організації виробництва і праці, визнається раціоналізація робочих місць, введення нових форм організації праці, у тому числі перехід на бригадну форму організації праці, і впровадження передових методів тощо». Згідно пункту 19 даної постанови «під зміною в організації виробництва і праці слід розуміти ліквідацію, реорганізацію або перепрофілювання підприємства, установи чи організації, скорочення численності або штату працівників».

Отже, лише при наявності змін істотних умов праці, викликаних змінами в організації виробництва і праці відповідач за згодою позивачки вправі був перевести її з посади лікаря-лаборанта клініко-діагностичної лабораторії на 0,5 ставки посади лікаря-лаборанта централізованої клініко-діагностичної лабораторії.

На підставі ст.ст. 21, 32, 50, 141, 231, 233 КЗпП України, ст.ст. 4, 10, 12, 76 - 81, 133, 141, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати незаконним і скасувати наказ комунального некомерційного підприємства «Коломийська центральна районна лікарня» Коломийської міської ради за № 77 від 28 березня 2022 року «Про зміну істотних умов праці працівників структурного підрозділу «Пологовий будинок» Комунального некомерційного підприємства «Коломийська центральна районна лікарня» Коломийської міської ради, в частині переведення ОСОБА_1 , з посади лікаря-лаборанта клініко-діагностичної лабораторії на 0,5 ставки посади лікаря-лаборанта централізованої клініко-діагностичної лабораторії.

Стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Коломийська центральна районна лікарня» Коломийської міської ради на користь держави (на рахунок: Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 05 серпня 2022 року.

Суддя П`ятковський В. І.