Справа № 564/1733/21
Провадження № 2/344/730/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.

за участі секретаря Герлан Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду позовну заяву Рівненської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, в особі військової частини НОМЕР_3 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

в позові вказано, що наказом командира військової частини НОМЕР_3 №13 від 06.01.2021 «Про призначення службового розслідування» у військовій частині НОМЕР_3 призначено службове розслідування за фактом виявлення нестачі військового майна речової служби, яке отримувалося заступником командира самохідного артилерійського дивізіону з тилу бригадної артилерійської групи управління військової частини НОМЕР_3 майором ОСОБА_1 . Відповідно до акту службового розслідування, затвердженого 10.02.2021 командиром військової частини НОМЕР_3 встановлено, що командир самохідного артилерійського дивізіону з тилу бригадної артилерійської групи управління військової частини НОМЕР_3 майор ОСОБА_1 згідно зведеної роздавальної відомості №124 від 09.07.2019 отримав зі складу речової служби військової частини НОМЕР_3 речове майно для забезпечення військовослужбовців військової служби за контрактом самохідного артилерійського дивізіону, а саме: чохли до захисного балістичного модульного жилету - 63 комплекти, окуляри - маски захисні балістичні - 63 штуки, чохли на шолом балістичний - 63 штуки, наколінники 63 комплекти, налокітники 63 комплекти, на загальну суму 243 011,79 грн. У той же час, 06.01.2021 року під час проведення стройового огляду особового складу самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_3, яка у січні 2021 року дислокувалася на території Рівненського військового полігону (Рівненська обл., Рівненський (Костопільський р-н.), с. Мала Любаша) виявлено відсутність вищевказаного майна. Службовим розслідуванням встановлено, що майор ОСОБА_1 недбало виконував свої службові обов`язки, не забезпечив своєчасний, достовірний і точний облік майна речової служби, яке ним 09.07.2019 отримано з речового складу для потреб особового складу самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_3, не слідкував за фактичною наявністю вказаного майна, не оформляв у встановленому порядку облікові документи щодо приймання та видання особовому складу вказаних матеріальних засобів речової служби, що стало наслідком виникнення нестачі вищевказаного речового майна номенклатури речової служби на загальну суму 243 011,79 гривень та завдання прямої дійсної шкоди Міністерству оборони України в особі військової частини НОМЕР_3. В ході проведення службового розслідування майором ОСОБА_1 частково відшкодовано (повернуто) допущену з його вини нестачу майна речової служби на загальну суму 121 748,76 грн., а саме згідно накладної №29 від 10.02.2021 повернуто речове майно: чохли до захисного балістичного модульного жилету - 63 штуки та чохли до захисного балістичного модульного жилету - 63 комплекти, на суму 121 748,76 грн., Наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 10.02.2021 №29 майора ОСОБА_1 притягнуто до матеріальної відповідальності у повному розмірі завданої з його вини шкоди в розмірі 121 263,03 грн. У подальшому під час проходження військової служби майором ОСОБА_1 в добровільному порядку відшкодовано (повернуто) на склад речової служби військової частини НОМЕР_3 речове майно на загальну суму 7 478,74 грн. (накладна №40 від 16.02.2021) та в грошовій формі в розмірі 3 357,00 гривень. 02.03.2021 постановою Костопільського районного суду Рівненської області командира самохідного артилерійського дивізіону з тилу бригадної артилерійської групи управління військової частини НОМЕР_3 майора ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за фактом вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, яке проявляється у незабезпеченні збереження ввіреного йому майна речової служби військової частини НОМЕР_3, що призвело до виникнення нестачі такого майна та спричинення збитків військовій частині НОМЕР_3. Згідно довідки військової частини НОМЕР_3 №5/682 від 14.04.2021 станом на 01.04.2021 за майором ОСОБА_1 облікована заборгованість з відшкодування вартості втраченого ним військового майна речової служби на загальну суму 110 427,29 грн.

18/04/2022 позивач подав суду заяву про викладення прохальної частини позову в наступній редакції: «Стягнути з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_3 втрачене ним речове майно у натуральній формі в кількості та якості, яке останній отримав під час проходження військової служби у вказаній військовій частині. В решті позовних вимог без змін.

В судовому засіданні представник заявника підтримав позов за змістом його заяви про зміну позову та просив задовольнити позов саме за відповідною прохальною частиною.

В судовому засіданні представник відповідача визнав позов за змістом заяви про зміну позову.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦПК України особи, які порушили права і законні інтереси інших осіб, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення претензії чи позову.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

В ч. 1 ст. 12 ЦПК України проголошено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

В ч. 3 ст. 12 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже обов?язок надання суду доказів на спростування позову процесуальним законом покладено безпосередньо на відповідача.

В ч. 2 ст. 13 ЦПК України вказано, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В ч. 5 ст. 81 ЦПК України вказано, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Таким чином позов визнано представником відповідача, а тому він підлягає задоволенню.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд,-

УХВАЛИВ:

позов задовольнити;

стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , інд.код. НОМЕР_1 на користь військової частини НОМЕР_3 втрачене ним речове майно у натуральній формі в кількості та якості, яке останній отримав під час проходження військової служби у вказаній військовій частині;

стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , інд.код. НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 2 270,00 гривень на користь Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону (79007, м. Львів вул. Клепарівська, 20).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до апеляційного суду, з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Бородовський С.О.