Справа № 932/1903/22
Провадження № 2/932/600/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

18 жовтня 2022 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Куцевола В.В.

при секретарі Рибалці В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Дніпрі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 , про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних із здійсненням регламентної виплати потерпілому, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2022 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом, згідно з яким просить суд стягнути з ОСОБА_1 витрати пов`язанині із здійсненням регламентної виплати потерпілому, у розмірі 52488,30 грн., витрати на правничу допомогу у розмірі 10497,66 грн. та судовий збір у розмірі 2481,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 08 жовтня 2018 року в м. Дніпро сталося ДТП за участю автомобіля Мersedes-Benz, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля Мersedes-Benz 320 д.н.з. НОМЕР_2 належний ОСОБА_2 .. Внаслідок ДТП автомобілі отримали пошкодження, а їх власники зазнали матеріальних збитків. Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.10.2018 року, винним у вищевказаній ДТП визнаний ОСОБА_1 .

Позивач вказує, що станом на дату скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача та транспортних засіб не застрахована полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Позивачем зазначено, що власником пошкодженого автомобіля є ОСОБА_2 (транспортний засіб застрахований за полісом АМ/7427193). З метою отримання відшкодування, 06 березня 2019 року представник потерпілого, що діє на підставі нотаріально завіреної довіреності Єфименко О.Ю. звернувся до позивача з заявою про відшкодування шкоди від 05.03.2019 р.

Так позивач вказує, що відповідно до прийнятого МТСБУ рішення про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та здійснення такої виплати потерпілому, сума відшкодування в порядку регресу становить - 52 488 грн. 30 коп.

За вказаних обставин, позивач вважає, що після проведення виплати потерпілій особі в нього виникло право зворотної вимоги до відповідача.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 травня 2022 року відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву, у якій прохав розглядати справу у його відсутність та не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку.

Відповідач належним чином викликався до суду, однак у судове засідання не з`явився, причини неявки до суду не повідомив, письмових заяв чи клопотань не надав. Правом на подання відзиву на позов не скористався.

Через це суд, спираючись на норми ст. 247, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалив заочне рішення.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 08 жовтня 2018 року в м. Дніпро сталося ДТП за участю автомобіля Мersedes-Benz, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля Мersedes-Benz 320, д.н.з. НОМЕР_2 , належний ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали пошкодження, а їх власники зазнали матеріальних збитків.

При цьому, відповідно до постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.10.2018 року, винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП визнано ОСОБА_1 та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Згідно положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні ДТП, а також обставини цієї ДТП не потребують доказування під час розгляду вказаної цивільної справи.

Водночас, в результаті вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль марки Мersedes-Benz 320, д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_2 та має право на відшкодування шкоди.

При цьому, як встановлено, на день вчинення ДТП відповідач не мав чинного Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

В той же час, згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Положеннями ст. 22 Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», встановлено, що МТСБУ відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП.

При цьому, як передбачено п.36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (його представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Судом встановлено, що згідно Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 51/1-/18 від 04.03.2019 р., яким вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Мersedes-Benz 320, д.н.з. НОМЕР_2 , визначено в розмірі 56289,43 грн.

Позивачем було видано наказ № № 3066 від 28.03.2019 року, відповідно до якого позивач виплатив ОСОБА_3 (представнику за довіреністю ОСОБА_2 ) суму відшкодування у розмірі 52488,30 грн.

В свою чергу, відповідно до ст. 1191 ЦК України та п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

У зв`язку із тим, що на момент ДТП відповідач ОСОБА_1 , не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, то після виплати суми страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди в порядку регресу.

Беручи до уваги наведене, суд приходить до висновку, що позов Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення з ОСОБА_1 витрат, пов`язаних з виплатою регламентної виплати потерпілому у загальному розмірі 52488,30грн., підлягає задоволенню.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2481,00 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду.

Також позивачем заявлено вимогу про стягнення на його користь витрат на правничу допомогу.

Частиною 1 ст. 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Пунктами 1, 2, 3 ч. 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач заявив до стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10497,66 грн., які документально не підтверджені.

Як убачається з матеріалів справи, професійна правнича допомога у справі надавалася позивачу на підставі та договору про надання правової допомоги № 11/10/2022 від 04.01.2022 року адвокатським бюро «Авалон» Олега Хомяка.

У позовній заяві позивачем зазначено, що замовник планує отримати від виконавця послуги на загальну суму 10497,66 грн., разом з тим суду не надано акт виконаних робіт та доказів здійснення оплати позивачем вказаних послуг, що є підставою для відмови у стягненні витрат на правничу допомогу.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76-82, 89, 223, 229, 247, 258-259, 263-265, 273, 280, 352, 354-355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних із здійсненням регламентної виплати потерпілому - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України в порядку регресу суму витрат, пов`язаних із здійсненням регламентної виплати потерпілому, у розмірі 52488,30 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судовий збір у розмірі 2481,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України та може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя В.В. Куцевол